Справа № 161/8739/16-к
Провадження № 1-кс/161/2986/16
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 08 липня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , житловий будинок загальною площею 209 кв.м., житловою площею 81,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянку у масиві «Марс» Володимир-Волинського району, загальною площею 1000 кв.м., земельну ділянку по АДРЕСА_2 , загальною площею 701 кв.м., а також легковий автомобіль SKODA FABIA 1.4 об`ємом 1175 куб.см., 2005 року випуску.

Клопотання мотивує тим, що СВ прокуратури Волинської області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000077 від 19.04.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України, по якому 01 липня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру. Оскільки санкцією статті, по якій їй повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, тому слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт на вищевказане майно.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з викладених у ньому мотивів.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що слідчий просить накласти арешт на майно з метою забезпечення можливості конфіскації майна, ОСОБА_6 у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкція статті якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому з врахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що на підставі п.3 ч.2, ч.5 ст.170 КПК України на квартиру за адесою: АДРЕСА_1 та житловий будинок загальною площею 209 кв.м., житловою площею 81,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , які належать підозрюваній ОСОБА_6 слід накласти арешт.

Водночас, оскільки слідчим та прокурором до матеріалів клопотання не долучено документів, які підтверджують право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку у масиві «Марс» Володимир-Волинського району, загальною площею 1000 кв.м., земельну ділянку по АДРЕСА_2 , загальною площею 701 кв.м., а також легковий автомобіль SKODA FABIA 1.4 об`ємом 1175 куб.см., 2005 року випуску, що належить арештувати, а наявність такого майна в декларації підозрюваної про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік, на думку слідчого судді, не є доказом того, що підозрювана ОСОБА_6 володіє, користується чи розпоряджається зазначеним майном на даний час (час розгляду клопотання), оскільки зазначена декларація подана за минулий рік, за відсутності інших доказів, слідчий суддя відмовляє у накладенні арешту на зазначені земельні ділянки та легковий автомобіль.

З наведених підстав, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури у Волинській області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_6 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок загальною площею 209 кв.м., житловою площею 81,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя