Справа №: 148/1678/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2016 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000421 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Холодівки Тульчинського району Вінницької області, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей трьох років та дев`яти місяців, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого в 2015 році Тульчинським районним судом Вінницької області за ст..185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,,запобіжний захід щодо якого не обирався,

за ст.296 ч.4 КК України, яке надійшло від прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що16.07.2016 року біля 21 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля магазину-бару в центрі с.Холодівка Тульчинського району Вінницької області зустрів ОСОБА_4 . Після цього, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з прагненням очевидно показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, безпідставно почав ображати, розмахувати перед останніми руками та намагався вдарити потерпілого в обличчя.

В цей же день біля 24 год. ОСОБА_5 без дозволу зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 та почав стукати у вікно будинку. Відчинивши двері, через тюль, яка висіла в дверній лутці вхідних дверей безпричинно, з хуліганських спонукань, виражаючи особливу зухвалість, грубо порушуючи громадський порядок та встановлені правила поведінки, норми моралі, умисно наніс ОСОБА_4 удар деревяною палицею в праве передпліччя,в обличчя в ліве око та ліву брову, від чого ОСОБА_4 впав на спину всередину приміщення коридору і почав голосно кричати. Від отриманих ударів ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження садно на лівій брові, синці навколо лівого ока, на лівому передпліччі, що за висновком експерта № 168 від 20.07.2016 року є легкими тілесними ушкодженнями, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст..296 ч.4 КК України грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєному визнав повністю та пояснив суду наступне.

16.07.2016 року він був на іменинах у сусіда на ставку, де вживав спиртні напої. Потім прийшов у центр с.Холодвівка до магазину, щоб купити цигарок. В магазині-барі сидів ОСОБА_7 із компанією. Він поросив, щоб хтось із цієї компанії дав йому стільця. Йому відмовили. Тоді він взяв стільця у продавця. Він випив пива кухоль. Став чіплятись до ОСОБА_7 . Кашинський разом із ОСОБА_8 відправили його додому. Він пішов. Знайшов палицю. Пішов до ОСОБА_7 додому. Постукав. Потім через двері вдарив ОСОБА_7 палицею.

В той день він випив приблизно 0,5 л горілки. До магазину-бару прийшов приблизно о 22 год. Там ОСОБА_7 сидів із трьома чоловіками. ОСОБА_7 з ОСОБА_9 хотіли його набити, бо він до них чіплявся. Хотів взяти стілець, на якому хтось із них сидів. Але чий саме точно не пам`ятає, бо був п`яний.

ОСОБА_10 ;ашинський це його вітчим. Проживав декілька років із його мамою. Останніх 5 місяців він із вітчимом у поганих стосунках. Сварились, не розмовляли. До ОСОБА_7 він вчепився, бо з останнім неприязні стосунки. Стільця силою не забирав. Ображали вони нецензурно один одного. ОСОБА_7 та ОСОБА_11 відвели його в сторону на вулицю. Два рази штовхнули. Але хто саме не пам`ятає.

Він не пішов додому. Коли йшов через дорогу, то наступив на палицю довжиною приблизно 1 м. Палиця була схожа на держак від лопати. Підняв палицю і вирішив піти до ОСОБА_7 додому, щоб налякати. Кашинський в селі говорив, що він хворіє на туберкульоз приблизно 3 місяці тому. Але це неправда. Він за це питав ОСОБА_7 . В магазині говорив, щоб той не поширював плітки.

До компанії ОСОБА_7 він не приставав. До ОСОБА_7 чіплявся, бо він говорить в селі про нього погано.

Коли його вивели на вулицю, то він пішов у друге кафе напроти. Випив ще 0,5 л пива. Пішов через стадіон до ОСОБА_7 додому, який живе неподалік. Пішов, щоб налякати. Взяв палицю. Постукав у вікно. ОСОБА_7 відкрив двері. В коридорі горіло світло. Через тюль вдарив ОСОБА_7 навідмах по плечу, а потім ще по брові. ОСОБА_12 вдарив, бо тюль заважала. ОСОБА_7 став кричати і він пішов. Там крім нього та ОСОБА_7 тоді нікого не було. Кашинський живе сам.

В кафе напроти він чекав коли ОСОБА_7 піде додому. Спеціально не слідкував, але через дорогу бачив, що ОСОБА_7 вже немає в кафе-магазині.

Кашинському він давно погрожував, що поб`є як нап`ється. Говорив про це також і мамі. Вчинив злочин, бо був п`яним.

В скоєному щиро кається. Обіцяє перестати пити та більше не вчиняти злочинів.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_13 говорить правду. Лише про те, що він поширював якісь чутки про туберкульоз неправда. ОСОБА_13 намагався і раніше його побити, але не було нагоди.

В той вечір чому він чіплявся не пояснював. Від ударів він впав на підлогу. Став кричати. Дочка, що живе напроти почула і прибігла. Каспрук втік.

Ще мати ОСОБА_13 жила в нього як той 3-4 місяці тому приходив, щоб побити. Але це все побачила сусідка і ОСОБА_13 просто пішов.

Про захворювання ОСОБА_13 туберкульозом він нічого нікому не говорив.

Більше між ними конфлікту не було. Бойкові він не погрожував розправою.

До нього він вчепився, бо у них раніше були не дуже добрі стосунки.

ОСОБА_13 він не ображав. Просив відчепитись. Ніхто в магазині-барі не матюкався. Каспрук просто підійшов і спитав хто звільнить йому стілець. Ніхто не звільнив. Тоді продавщиця дала ОСОБА_13 стілець. ОСОБА_13 був добре випивши.

Матеріальних претензій до обвинуваченого він не має. Наслідків отримання тілесних ушкоджень на даний час теж немає. Хоче, щоб ОСОБА_13 покарали по-справедливості. Чому слідчим заява була зареєстрована як побиття невідомою особою сказати не може.

Потерпілим ОСОБА_4 суду надана письмова заява від 19.07.2016 року, з якою він звертався до начальника Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області. Із заяви слідує, що ОСОБА_5 коли прийшов до магазину-бару, то став йому погрожувати. Потім поліз із кулаками. Він став відборонятись. ОСОБА_8 допоміг втихомирити ОСОБА_13 .

Каспрук вдарив його держаком по голові. Він почав кричати і ОСОБА_13 втік Його крики почула сусідка. В неділю та понеділок він пролежав дома з нудотою та болями в голові. В понеділок ввечері до нього приходив ОСОБА_8 і повідомив, що бачив ОСОБА_14 , який сказав, що його все рівно вб`є. Тоді він вирішив звернутись до поліції.

Коли ОСОБА_5 в магазині втихомирив ОСОБА_8 , то той заспокоївся та поросив вибачення за свою поведінку.

Із наданого прокурором витягу про реєстрацію повідомлення про злочин від 20.07.2016 року слідує, що від ОСОБА_4 надійшла заява про нанесення останньому удару палицею 16.07.2016 року о 23 год.50 хв. невідомим чоловіком.

За висновком експерта № 168 від 20.07.2016 року ОСОБА_4 буди заподіяні тілесні ушкодження садно на лівій брові, синці навколо лівого ока, на правому передпліччі. Ці тілесні ушкодження є легкими, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Із наданого прокурором протоколу огляду місця події від 22.07.2016 року слідує, що слідчим за участю потерпілого в службовому кабінеті №3 Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області оглянута деревяна палиця, яку добровільно видав ОСОБА_4 працівникам поліції. Вона довжиною 81,5 см та шириною 3,5 см, схожа на держак від лопати.

В той же час, достатніх та допустимих доказів, що це саме та палиця, якою.обвинувачений вдарив потерпілого, стороною обвинувачення суду не надано. На досудовому слідстві палиця відповідно до норм кримінально-процесуального законодавства не ідентифікована як предмет злочину.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується незадовільно як порушник громадського порядку.

Він є батьком ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В свідоцтвах про народження цих дітей батьком значиться ОСОБА_15 . Як пояснив обвинувачений, що таке прізвище його дружини. Воно вказане в свідоцтвах, бо в нього відсутній паспорт.

Із наданих прокурором довідок лікарів нарколога та психіатра слідує, що ОСОБА_5 на обліку не перебуває.

Згідно вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 18.12.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ст..185 ч.3 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

За довідкою начальника Тульчинського РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області від 25.07.2016 року ОСОБА_17 перебуває на обліку в Тульчинському РВ КВІ.

Оцінюючи досліджені надані в судовому засіданні стороною обвинувачення докази у справі суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень свого підтвердження не знайшла.

Зокрема, ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні протиправних дій з застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Ця ознака об`єктивної сторони є обов`язковою для кваліфікації дій винного за ч.4 ст.296 КК України. Проте, для визнання винним особи у вчиненні злочину за такою кваліфікуючою ознакою недостатньо лише вказати про її наявність при кваліфікації дій такої особи. При формулюванні обвинувачення повинні бути вказані не лише обставини застосування предмета для нанесення тілесних ушкоджень, але й обставини, що свідчать про його заздалегідь приготування для нанесення тілесних ушкоджень.

Ні слідчим, ні прокурором в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення не вказано де, коли, за яких обставин, у який спосіб ОСОБА_5 заздалегідь приготував палицю для нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . У вчиненні таких дій ОСОБА_5 при формулюванні обвинувачення взагалі не обвинувачувався.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України 2012 року судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Оскільки в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 не висунуто обвинувачення у діях по підготовці заздалегідь предмета для нанесення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, то він не може бути визнаний винним у вчиненні таких дій, незважаючи на те, що в своїх показах обвинувачений описує обставини придбання палиці, якою він бив потерпілого.

Інших кваліфікуючих ознак злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 не вказано.

За таких обставин його дії не можуть бути кваліфіковані за ч.4 ст.296 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України 2012 року з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
В судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами доведено, що 16.07.2016 року біля 24 год. в с.Холодівці Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_5 заподіяв легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 .
Свою вину в таких діях не заперечує й обвинувачений.
Проте, і він,і потерпілий ( свідки та інші очевидці подій відсутні), що причиною таких дій ОСОБА_5 стали не намагання грубо порушити громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, а перебування обвинуваченого та потерпілого в неприязних стосунках. Потерпілий суду пояснив, що обвинувачений і раніше мав намір його побити, але йому завадила присутність сторонніх осіб. Після побиття 16.07.2016 року висловлював погрози вбивством.
Очевидно, що намір вчинити насильницькі дії щодо особи через неприязні стосунки, вчинення таких дій в умовах відсутності сторонніх осіб не може свідчити про намагання такими діями винною особою виразити явну неповагу до суспільства.
Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.
Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід
кваліфікувати за статтями КК , що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
В судовому засіданні не встановлено, що при нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень був грубо порушений громадський порядок.
Дії ОСОБА_5 , вчинені в магазині-кафе щодо ОСОБА_4 не містять ознак хуліганства, відповідальність за яке передбачена ст.296 КК України.
Потерпілий в судовому засіданні заперечував грубе порушення громадського порядку. Він навіть заперечував нецензурну лайку під час конфлікту.
До того ж, в своїй заяві від 19.07.2016 року ОСОБА_4 повідомив, що після втручання в конфлікт ОСОБА_8 обвинувачений не тільки припинив неправомірні дії, але й вибачився за них. Суд вважає, що такі дії винного заперечують його наміри грубо порушити громадський порядок та виразити явну неповагу до суспільства.
Суд вважає, що надані сторонами докази свідчать про нанесення потерпілому тілесних ушкоджень через особисті неприязні стосунки і не поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Поряд з цим вина ОСОБА_5 у заподіянні потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що не потягли короткочасного розладу здоров`я, викликаних особистими неприязними стосунками дослідженими доказами повністю доведена.

Дії ОСОБА_5 містять всі ознаки злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує незначну суспільну небезпеку вчиненого злочину, відсутність суттєвої майнової шкоди від його вчинення, особу винного,який раніше притягувався до кримінальної відповідальності і знову вчинив умисний насильницький злочин в період невідбутого покарання за попередній, негативно характеризується за місцем проживання, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Обтяжуючими вину обставинами суд відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Органами досудового розслідування вказується як обтяжуюча вину обставина вчинення злочину щодо особи похилого віку. Суд вважає, що ця обставина не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні. Особа чоловічої статі у віці 50 років не може рахуватись особою похилого віку.

Помякшуючими вину обставинами суд відповідно до ст.66 КК України вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим.

За викладених обставин, суд вважає, що обвинуваченому можливе призначення покарання за вчинений злочин у вигляді громадських робіт на максимальний термін.

Відповідно до ч.3 ст.78, ст..ст.71,72 КК України до призначеного покарання слід повністю приєднати покарання, яке не відбуте за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 18.12.2015 року.

Керуючись ст.ст. 373,374,376 КПК України 2012 року,

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_18 у скоєнні злочину, передбаченого за ст.125 ч.1 КК України і призначити йому покарання двісті годин громадських робіт.

На підставі ст.71 ч.1, п.»г» ч.1 ст.72 КК України повністю приєднати покарання, призначене вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 18.12.2015 року і остаточне покарання визначити чотири роки двадцять п`ять днів позбавлення волі.

Речовий доказ дерев`яну палицю, яка перебуває на зберіганні в кімнаті речових доказів Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

На вирок суду може бути подано апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя :