Єдиний унікальний № 500/447/16-к
Провадження № 1-кп/500/205/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
02 березня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003286, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, в його сім`ї виховується двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 55 КК України 1960 р.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:
19 грудня 2015 року, приблизно о 01:00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , в ході виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 , наніс один удар головою в область обличчя останньої, після чого ОСОБА_5 схопивши її за волосся, наніс їй ще біля 10 ударів руками по різним частинам тіла, в результаті чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді синця обличчя в області повік лівого ока, садна шиї і синця лівого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як шість днів.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав частково та пояснив, що потерпіла ОСОБА_6 являється його співмешканкою. Вони проживали в будинку АДРЕСА_1 . В грудні 2015 року потерпіла ОСОБА_6 пішла з дому, а коли повернулася, між ними відбувся скандал і він побив потерпілу. Він завдавав удари потерпілій лише долонею однієї руки, правої чи лівої. Удари завдавав по обличчю, в кількості приблизно 56 ударів, хапав її за волосся. Також обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що точну дату та час, коли це відбувалося, він не пам`ятає, це було в нічний час. Коли потерпіла прийшла додому, у неї не було тілесних ушкоджень. Вину визнає частково, оскільки він не завдавав таку кількість ударів, скільки це зазначено в обвинувальному акті, також він не бив потерпілу головою. При цьому була присутньою мати потерпілої ОСОБА_6 , яка бачила всю сутичку від початку до кінця.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 його вина в повному обсязі підтверджується сукупністю таких доказів, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_5 вони проживали однією сім`єю до вересня жовтня 2015 року. 18 грудня 2015 року, приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння і між ними почалася сварка, після чого той побив її. О котрій саме годині він її побив вона не пам`ятає, на годинник не дивилася, припускає, що це могло бути вже о 01:00 год. ночі. Перший удар ОСОБА_5 завдав їй своєю головою в область брові, після чого почав її бити руками по різним частинам тіла. Вона намагалася відбиватися, проте в неї не виходило. ОСОБА_5 перестав завдавати їй удари лише тоді, коли приїхали працівники поліції, яких викликала сусідка ОСОБА_7 . ОСОБА_5 завдавав їй удари у дворі і сусідка ОСОБА_7 , почувши шум, вийшла у двір і, побачивши як ОСОБА_5 бив її, намагалася заспокоїти того, після чого викликала поліцейських. Крім того у дворі перебувала її мати ОСОБА_8 і також бачила, як ОСОБА_5 завдавав їй удари. Скільки точно ОСОБА_5 завдав їй ударів вона сказати не може, але біля точно біля десяти ударів.

Показання потерпілої про кількість та характер ударів, що були їй завдані ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Так, свідок ОСОБА_8 пояснила, що являється матір`ю потерпілої. Обвинувачений ОСОБА_5 раніше був її зятем. ОСОБА_5 часто бив її доньку. В той день, 18.12.2015 р., він у стані сп`яніння декілька разів приїздив до них додому вночі та влаштовував сварки. В останній раз, коли приїхав, то почав бити меблі, а також наносити тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , завдавши їй спочатку один удар своєю головою в область її голови, а потім завдав їй ще близько 10 ударів по різним частинам тіла. Бити потерпілу обвинувачений почав близько 01:00 години ночі. В цей час вона телефонувала в поліцію з телефону сусідки ОСОБА_7 , оскільки до цього обвинувачений розбив її телефон.

А свідок ОСОБА_7 пояснила, що являється сусідкою свідка ОСОБА_8 18.12.2015 р. вночі вона чула сварку, що відбувалася у будинку ОСОБА_8 . А близько 01:00 год. ночі вона вийшла на вулицю від сильного шуму та побачила як обвинувачений ОСОБА_5 ударив потерпілу ОСОБА_6 своєю головою в область голови останньої, на що вона зробила обвинуваченому зауваження, а він, не слухаючись її, продовжив наносити потерпілій удари. В цей час ОСОБА_8 взяла у неї мобільний телефон та подзвонила в поліцію. Після цього вона пішла звідти, не бажаючи втручатись у чужу сім`ю. Але галас не втихав, і тому вона близько 02:30 год. вдруге подзвонила в поліцію, після чого поліцейські відразу ж приїхали.

Таким чином, покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у сукупності з показами потерпілої ОСОБА_6 повністю спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що він удар потерпілій своєю головою в область її голови не завдавав, а також в тій частині, що він завдав потерпілій лише 5 6 ударів.

Про факт заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень обвинуваченим також свідчать заява на ім`я начальника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 19.12.2015 р., протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.12.2015 р., з яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 просить вжити заходи до її співмешканця ОСОБА_5 , який проживає спільно з нею і який завдав їй тілесні ушкодження 19.12.2015 р., приблизно о 01:00 годині; рапорт інспектора-чергового Ізмаїльського ВП від 19.12.2015 р., згідно якому того ж дня о 01:00 годині до Ізмаїльського ВП по телефону надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що її зять за місцем її проживання вчинив сварку; а також висновок судово-медичної експертизи № 17 від 15.01.2016 р., за яким ОСОБА_6 завдані тілесні ушкодження у виді синця обличчя в області повік лівого ока, садна шиї і синця лівого стегна, які являються результатом дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в них не відобразилися, могли утворитися 19.12.2015 р., мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як шість діб та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, відповідно до даних рапортів інспектора-чергового Ізмаїльського ВП від 19.12.2015 р., в той день о 08:05 годині та об 11:00 годині по телефону надійшли повідомлення відповідно від лікаря швидкої допомоги, а також від медсестри ІМЦЛ про те, що надана медична допомога ОСОБА_6 , діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гематома лівого ока, забої м`яких тканин лівого стегна, садна шиї та обличчя».

Досліджені судом докази у сукупності свідчать про те, що заподіяння тілесних ушкоджень мали місце 19.12.2015 р., близько 01:00 год., а не 18.12.2015 р., близько 23:00 год., як це зазначено в обвинувальному акті. Про це свідчать, зокрема показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 почав бити потерпілу о 01:00 годині, а також про те, що в цей момент свідок ОСОБА_8 подзвонила в поліцію з телефону ОСОБА_7 , а також заява потерпілої на ім`я начальника Ізмаїльського ВП, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та рапорт інспектора-чергового Ізмаїльського ВП, згідно яким потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що її співмешканець ОСОБА_5 завдав їй тілесні ушкодження саме 19.12.2015 р., приблизно о 01:00 годині, коли і надійшло до Ізмаїльського ВП повідомлення по телефону від ОСОБА_8 про сварку.

Таким чином, аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про те, що показання потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та досліджені судом письмові докази є належними, допустимими і такими, що спростовують покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо кількості та локалізації нанесених ним тілесних ушкоджень, а в сукупності з показаннями ОСОБА_5 щодо того, що дійсно він завдав виявлені у потерпілої тілесні ушкодження, вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Часткове невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 суд пов`язує з його бажанням зменшити суспільну небезпеку вчиненого ним злочину та пом`якшити свою відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає, оскільки, він під час судового розгляду щиро не розкаявся та частково визнав свою вину, штучно применшивши суспільну небезпеку вчиненого ним злочину.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вказаних обставин, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його відношення до вчиненого, характер його дій, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що призначення більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, ніж громадські роботи, буде недостатнім, і тому з метою виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів йому необхідно призначити покарання саме у виді громадських робіт в межах максимального строку. Разом з тим, суд доходить висновку, що в даному випадку таке покарання, як громадські роботи в межах максимального строку, буде достатнім, таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності для призначення більш суворого виду покарання з числа передбачених за вчинений злочин.

Судом встановлено, що згідно даним реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не затримувався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту початку виконання ОСОБА_5 громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1