11-сс/775/244/2016(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002368 від 28 листопада 2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2016 року про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а:

в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002368 від 28 листопада 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.3 ст. 185 КК України.

30 червня 2016 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

01 липня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.289 КК України.

Тобто в тому, що він в період з 17.00 год. по 07.00 27.11. 2015 року діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою у групі з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з метою незаконного заволодіння транспортними засобами, прибули до гаражного кооперативу, який розташований на вул. Куйбишева в м. Селидове Донецької області.

Де зрізавши запираючи пристрої воріт гаражу проникли до гаражних боксів № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , після чого заволоділи транспортними засобами, а саме: автомобілем «Land Rover Free» д/н НОМЕР_3 .2013 року випуску,мотоциклом BMW CTL 1600 K д/н НОМЕР_4 ,2013 року випуску,мотоциклом GEON DAKAR ,що належать ОСОБА_12 на загальну суму 200 000 грн. після чого з місця скоєння злочину зникли, завдавши потерпілому матеріальну шкоду, яка є великою.

02 липня 2016 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто до 29 липня 2016 року включно.

26 липня 2016 року до суду надійшло клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27 липня 2016 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 60 днів, тобто до 28 серпня 2016 року, включно.

22 серпня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.3 ст. 289, ч.4 ст.185 КК України.

23 серпня 2016 року старший слідчий СУ ГУНП України в Донецькій області майор поліції ОСОБА_13 звернулася до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з клопотанням погодженим з прокурором, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до чотирьох місяців, тобто до 120 діб.

25 серпня 2016 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 120 діб, тобто до 24 жовтня 2016 року, включно.

На вказану ухвалу суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 . Зазначив, що після спливу дев`ятимісячного строку досудового розслідування і зібраних стороною обвинувачення доказів, ризики, передбачені п.2 ч.1 ст.177 КПК України втратили свою актуальність. Вважає, що слідчий суддя не встановив і достатньо повно та переконливо не навів в ухвалі наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Також суд першої інстанції в своїй ухвалі не навів підстав які вказували на обґрунтованість підозри. У зв`язку з відмовою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від раніше даних ними показань яких вони викривали ОСОБА_7 , як співучасника інкримінованого їм злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника в інтересах підозрюваного на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який відстоював законність і обґрунтованість судового рішення та просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та судовим матеріалом, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Насамперед, при розгляді апеляційної скарги захисника, колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог статей 176-178, 183, 184, 194 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Приймаючи рішення про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.3 ст. 289; ч. 4 ст. 185 КК України та існування ризиків, зазначених у клопотання слідчого, передбачених ст. 177 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді погодитись не можна, оскільки слідчий суддя лише перелічив доводи слідчого, які, на думку останнього, свідчать про обґрунтованість підозри. Більш того, в клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою від 23 серпня 2016 року та в ухвалі слідчого судді не наведені будь-які обставини, які би вказували на те, що існуючі ризики збільшились чи з`явилися нові ризики, які давали би підстави для тримання ОСОБА_7 під вартою. Також не наведені переконливі підстави, які унеможливлюють завершення досудового слідства до завершення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 . На зазначені обставини слідчий суддя не звернув уваги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Розглядаючи клопотання слідчого, колегія суддів дійшла наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289,ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра була обґрунтована на показаннях ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а потім вони відмовилися від своїх показань, в яких вони викривали ОСОБА_7 як співучасника інкримінованого їм злочину.

Між тим, зазначені особи у подальшому відмовилися від своїх показань щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення разом з ними вказаних злочинів.

Ніяких слідчих дій з ОСОБА_7 з моменту дії попередньої ухвали про продовження щодо нього строку тримання під вартою не проводилися.

Будь-які інші дані, які би вказували на причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому злочинів разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 або іншими особами, слідчими органами не здобуті.

Отже, за таких обставин обґрунтованість підозри ОСОБА_7 за кваліфікацією його дій за ч. 3 ст.289; ч. 4 ст. 185 КК України на теперішній час у колегії суддів викликає сумніви.

Під час допиту у якості підозрюваного ОСОБА_7 на підставі ст.63 Конституції України показання давати відмовився.

Під час додаткового допиту ОСОБА_7 заявив про свою непричетність до заволодіння транспортними засобами ОСОБА_12 , а також до крадіжки майна останнього.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що існування самого факту повідомлення ОСОБА_7 про підозру недостатньо і це не може бути підставою для продовження йому строку тримання під вартою,на що звертає увагу Європейський суд з прав людини (рішення ЕСПЛ від 20 січня 2011 року у справі «Прокопенко проти України»).

Разом з тим колегія суддів вважає що існує ризик ухилення ОСОБА_7 від слідства, оскільки він підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину,мешкає в зоні бойових дії АТО, що не виключає можливості його переховування на непідконтрольній Україні території.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає що до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід але не пов`язаний з його триманням під вартою.

Змінюючи запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_7 колегія суддів враховує, що він від органу досудового розслідування не приховувався, має постійне місце мешкання, одружений, має дитину, що свідчить про його стійкі соціальні зв`язки.

За вказаними обставинами, врахувавши дані щодо особи підозрюваного, наявність зазначеного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, керуючись вимогами ст.181 КПК України, колегія суддів вважає за доцільне застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, з покладенням на нього відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

На думку колегії суддів саме такий вид запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та виконання ним покладених на нього обов`язків.

З огляду на наведене, відповідно до вимог ч.3 ст.407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали для застосування зазначених вимог закону.

Керуючись ст.ст. 194, 195, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2016 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України в Донецькій області майора поліції ОСОБА_13 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту до 28 жовтня 2016 року, заборонивши ОСОБА_7 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 протягом визначеного строку домашнього арешту виконувати обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику керівнику Селидівського відділення поліції Красноармійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3