Справа № 599/85/16-к
н.п.1-кп/599/11/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" травня 2016 р. Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду кримінальне провадження №0000369 від 29 грудня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Пробіжна Чортківського району Тернопільської області, зареєстрована у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , громадянка України, з середньою освітою, не працююча, не депутат, одружена, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, раніше судима: 13.02.2002 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст. 140, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців умовно, з випробувальним терміном 1 рік; 23.12.2002 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185, ст.69 КК України до 510 грн. штрафу; 18.09.2003 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України до 550 грн. штрафу; 01.02.2005 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 79 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 15.03.2007 року Теребовлянським районним судом за ч.2 ст.185, ст.69 КК України до 560 грн. штрафу; 24.03.2008 року Бучацьким районним судом за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, штраф 560 грн. виконати самостійно; 30.06.2010 року Кременецьким районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано 5 місяців по вироку Бучацького районного суду від 24.03.2008 року, всього до відбування покарання 3 роки 5 місяців, 02.03.2012 року звільнена по відбуттю строку покарання; 06.09.2012 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, 28.06.2014 року звільнена на підставі ст. 2 Закону України від 19.04.2014 року «Про амністію»; 20.08.2015 року Теребовлянським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; 18.11.2015 року Кременецьким районним судом за ст. 124 КК України до 5 місяців арешту;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка та жителька АДРЕСА_3 , з середньою освітою, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла 3- річного віку, одружена, на утриманні має сім неповнолітніх дітей, не депутат, в силу ст. 89 КК України не судиму, однак таку, що була засуджена 26.01.2010 року Кременецьким районним судом за ч.1 ст.70, п.3 ст.76, ч. 1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки,
обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 29 грудня 2015 року близько 10:00 години перебували в приміщені супермаркету «Теко», що по вул. Шевченка, 62 в смт. Залізці Зборівського району, переконавшись в тому, що за ними ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливою метою, за попередньою змовою, шляхом вільного доступу, з ручної жіночої сумки, що належить потерпілій ОСОБА_6 , таємно викрали лаковий гаманець, чорного кольору, у якому знаходились грошові кошти в сумі 900 гривень, після чого покинули місце вчинення злочину. Своїми діями обвинувачені заподіяли потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 900 гривень.
Крім цього, 29 грудня 2015 року близько 10:30 години ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , перебуваючи по вулиці Коцюбинського в смт. Залізці Зборівського району, переконавшись в тому, що за ними ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, з ручної жіночої сумки належної потерпілій ОСОБА_7 , таємно викрали гаманець, чорного кольору, у якому знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень після чого покинули місце вчинення злочину. Своїми діями обвинувачені заподіяли потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 150 гривень.
Допитана обвинувачена ОСОБА_4 надала показання про те, що 29 грудня 2015 року близько 09-10 год. вона та ОСОБА_5 приїхали в в смт. Залізці Зборівського району, так як в цей день в смт. Залізцях був базар, де вони намір зробити покупки. На базарі вони помітили жінку у якої в сумці зверху лежав гаманець. Вони вирішили здійснити крадіжку. ОСОБА_5 стояла біля неї і прикривала її, а вона витягнула з сумки гаманець чорного кольору. Відійшовши, вони викинули гаманець, а гроші в сумі 150 грн. поділили. Також в приміщені супермаркету «Теко» вони таким самим способом здійснили крадіжку: помітили жінку у якої гаманець лежав у сумці зверху. ОСОБА_5 прикривала її, а вона витягнула з сумки гаманець чорного кольору, який в подальшому викинули, а гроші в сумі 900 грн. поділили.
Допитана обвинувачена ОСОБА_8 надала аналогічні показання, повністю погодилася з показаннями ОСОБА_4 та підтвердила їх.

Обвинувачені у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті, не заперечували фактичних обставин справи, розміру викраденого, розкаялися у вчиненому.

Прокурор та інші особи не оспорювали фактичних обставини провадження.

Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники провадження не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України і судом встановлено, що учасники, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

Враховуючи викладене, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена. Вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є доведеною.

Підходячи до кваліфікації дій ОСОБА_4 , суд вважає, що її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб..
При призначенні виду покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, її особу, а саме, що вона раніше неодноразово судима, в тому числі 20.08.2015 року Теребовлянським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; 18.11.2015 року Кременецьким районним судом за ст. 124 КК України до 5 місяців арешту. Вказані вироки набрали законної сили, однак не виконані.
За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має 4-х неповнолітніх дітей.

Суд враховує щире розкаяння обвинуваченої у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілих. Потерпілі цивільного позову не заявляли, викрадене їм повернуто. Суд враховує також обтяжуючу обставину вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Враховуючи, що ОСОБА_4 неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі та частково приєднати невідбуте покарання за вироком Теребовлянського районного суду від 20 серпня 2015 року за яким її засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років позбавлення волі та за вироком Кременецького районного суду від 18 листопада 2015 року за яким її засуджено за ст.124 КК України до 5 місяців арешту.
ОСОБА_4 поміщено в ізолятор тимчасового тримання Кременецького відділення поліції в порядку виконання вироку Кременецького районного суду від 18 листопада 2015 року 31 березня 2016 року, тому строк відбуття покарання слід рахувати з вказаної дати.
При призначенні виду покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, її особу, а саме: раніше не судима на підставі ст.89 КК України; за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні 7 неповнолітніх дітей.

Суд враховує щире розкаяння обвинуваченої у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілих. Потерпілі цивільного позову не заявляли, викрадене їм повернуто. Суд враховує також обтяжуючу обставину вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою. Тому суд вважає, що ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та покласти на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374-375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки і один місяць.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково, строком три місяці, приєднати до призначеного покарання, не відбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Теребовлянського районного суду від 20 серпня 2015 року, а також частково, строком два місяці, приєднати до призначеного покарання, не відбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Кременецького районного суду від 18 листопада 2015 року.

Остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки і шість місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 31 березня 2016 року.
ОСОБА_5 визнати винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи.

Після набрання вироком законної сили речові докази, які передано на зберігання потерпілим, повернути власникам: гаманець чорного кольору та грошові кошти в сумі 900 грн. потерпілій ОСОБА_6 ; гаманець чорного кольору та грошові кошти в сумі 150 грн. потерпілій ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо вирок не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, потерпілим.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1