Справа № 495/6217/16-к
УХВАЛА
про дозвіл на затримання з метою приводу
11.08.2016 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Білгород Дністровського

Одеської області, українця, громадянина

України, раніше судимого 28.03.2001 року

Білгород-Дністровським міським судом за

ст.140 ч.2, 81 ч.2, 118 ч.2, 145 ч.1, 42 КК

України, прож.:

АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , вказуючи, що 31.03.2002 року, о 23 годині, ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 знаходилися в ларьку-барі, що належить ПП ОСОБА_12 , який розташований по АДРЕСА_2 , де вони вжили спиртне.
У цей час у барі знаходилися відвідувачі, мешканці с. Біленьке. В ході розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_4 , і ОСОБА_13 , яка перебувала в барі, вийшли з приміщення бару і зупинилися на вулиці, біля бару, де між ОСОБА_4 і ОСОБА_13 сталася сварка, через те, що ОСОБА_4 був повинен гроші ОСОБА_13 . В процесі сварки ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, схопив ОСОБА_13 за руки і став примусово вести її в бік магазину, який розташований неподалік від бару. В цей час біля бару проходив ОСОБА_14 , який звернув увагу, що ОСОБА_4 примусово, утримуючи за руки, веде ОСОБА_13 , яка висловлювала вимоги її відпустити.
З метою запобігання протиправних дій стосовно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_4 , і зробив йому зауваження, при цьому зажадав, щоб він припинив свої хуліганські дії. На, що ОСОБА_4 не відреагував, а став виражатися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_14 , а потім умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, наніс удар кулаком в область обличчя ОСОБА_14 , після чого спробував продовжити завдавати ударів ОСОБА_14 . Вживаючи заходів до самооборони, ОСОБА_14 став так само наносити удари кулаками ОСОБА_4 .
Бачачи, що між ОСОБА_4 і ОСОБА_14 почалася бійка, з метою її запобігання до них підійшов ОСОБА_15 , який стояв поруч з ларьком і спробував їх примирити, але вони втрьох, ОСОБА_14 , ОСОБА_4 і ОСОБА_15 впали на паркан огороджуваючий територію ларька-бару і повалили його. Піднявшись, ОСОБА_4 забіг в бар і покликав на допомогу своїх друзів. Вибігши з приміщення бару ОСОБА_4 з ОСОБА_5 підійшли до ОСОБА_14 і умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, стали наносити численні удари кулаками по різним частинам тулуба і в голову останнього. Далі продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_15 і умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, будучи в стані алкогольного сп`яніння, став наносити численні удари кулаками рук в область обличчя останнього, від чого ОСОБА_15 впав на землю, а ОСОБА_5 продовжуючи свої хуліганські дії, наніс удар ногою в область обличчя ОСОБА_15 , в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_15 тілесні ушкодження.
Почувши шум, з приміщення бару вийшла бармен ОСОБА_16 , яка зробила зауваження ОСОБА_5 , зажадавши, щоб він припинив бити ОСОБА_15 .. ОСОБА_5 припинив бити ОСОБА_15 , та продовжуючи свої хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_14 , який лежав на землі і став разом з ОСОБА_4 бити ОСОБА_14 , при цьому наносили множинні удари ногами по різних частинах тулуба, в результаті чого ОСОБА_14 були заподіяні тілесні ушкодження.
В цей час до бару підійшла дружина ОСОБА_14 - ОСОБА_17 , яка разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_18 стали вимагати, щоб ОСОБА_5 , ОСОБА_4 припинили бити ОСОБА_14 , але вони спочатку на зауваження не відреагували, а тільки через деякий час вони припинили бити ОСОБА_14 . Далі після того як, ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , пішли від ларька-бару і прийшли додому, вони пересіли на автомобіль ВАЗ 2121, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 і спільно з неповнолітнім сином ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , повернулися до ларьку-бару.
Під`їхавши до бару вони вийшли з автомобіля і стали підходити до бару, в цей час з бару вийшли ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 .. ОСОБА_5 продовжуючи свої хуліганські дії, підійшов до потерпілого ОСОБА_14 і умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, наніс удар головою в обличчя ОСОБА_14 , а потім став наносити чисельні удари кулаками в обличчя і в тулуб, від чого той зігнувся і прикрив руками своє обличчя, а ОСОБА_21 схопив руками ОСОБА_14 за голову і головою ОСОБА_14 вдарив об своє коліно, від чого той упав на землю, після чого ОСОБА_5 завдав кілька ударів ногами в тулуб і в голову ОСОБА_14
ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 стали кричати, щоб ОСОБА_5 припинив бити ОСОБА_14 , але той с початку на їх зауваження не реагував, а лише через кілька хвилин перестав бити ОСОБА_14 . Коли ОСОБА_5 став бити ОСОБА_14 , то до них підійшов ОСОБА_20 і він зробив зауваження ОСОБА_5 , але ОСОБА_4 з ОСОБА_8 і ОСОБА_22 навмисно безпричинно з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, будучи в стані алкогольного сп`яніння, почали бити ОСОБА_20 , наносили чисельні удари кулаками в тулуб ОСОБА_20 , від чого потерпілий ОСОБА_20 впав на землю, після чого ОСОБА_8 продовжуючи свої хуліганські дії, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, став наносити численні удари ногами по різних частинах тулуба і в голову ОСОБА_20 , в результаті чого потерпілому ОСОБА_20 були заподіяні тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 314 від 30.04.2002 року, згідно якого: у ОСОБА_15 , встановлені ушкодження у вигляді синців, саден обличчя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Згідно висновку експерта № 420 від 29.05.2002 року, згідно якого: у ОСОБА_14 , 38 років встановлені ушкодження у вигляді перелому грудини, перелому 6-го ребра зліва, перелом кісток носа, струс головного мозку, що за критерієм відносяться до категорії Середньої тяжкості.
Згідно висновку експерта № 439 від 04.06.2002 року, згідно якого: у ОСОБА_20 , встановлені ушкодження у вигляді струсу головного мозку, рани області чола, що за критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
За даним фактом 28.12.2012 року було розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000510, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.
08.02.2013 року ОСОБА_4 заочно було повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Допитати в якості підозрюваного ОСОБА_4 не виявилося можливим, оскільки місце знаходження останнього не відоме. Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
З урахуванням вищезазначеного, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця постійного проживання зник, та місцезнаходження останнього до теперішнього часу невідоме.
Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, найбільша санкція за котрий передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років позбавлення волі.
З урахуванням правових підстав для затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, надав заяву про розгляд клопотання без фіксування судового засідання технічними засобами.
Вивчивши надані матеріали, заслухавши слідчого, суд вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити з наступних обставин.
Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
На підставі ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у п. 1, 2 ч.4 ст. 189 КПК України, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.
Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що після скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , місце його знаходження та проживання не відоме, переховується від органів досудового розслідування та суду, в зв`язку з чим допитати його як підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України не є можливим, підозрюється у скоєні даного злочину, що вказує на бажання останнього ухилитись від слідства та суду. Також встановлена наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, в рамках наявного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу - задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.
Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1