справа № 208/1863/16-к
№ провадження 1-кп/208/302/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000359 від 04.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого неповнолітню дитину, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 01 лютого 2016 року приблизно о 21 год. 00 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні бару «Макс», який розташований на перехресті вул. Миру та вул. Медичної в м. Дніпродзержинську, вживав алкогольні напої із раніше знайомою ОСОБА_4 , 1987 р.н., яка розмовляла по мобільному телефону «Samsung Galaxy Core» модель SM - G361HZCDSEK, який належить останній, вартістю 2800,00 грн., із раніше спільною знайомою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 попрохав у ОСОБА_4 мобільний телефон, аби продовжити телефонну розмову із ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_5 добровільно надала ОСОБА_5 свій мобільний телефон, та він, продовжуючи розмовляти по ньому, вийшов із приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В цей час у ОСОБА_6 із невстановленою в ході досудового розслідування жінкою виник конфлікт. Помітивши це, та усвідомивши, що ОСОБА_6 втратила контроль за своїм майном, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на привласнення та розпорядження мобільним телефоном ОСОБА_4 , який тримав у руках.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на привласнення та розпорядження мобільним телефоном ОСОБА_4 , який тримав у руках, скориставшись тим, що остання втратила контроль за своїм майном, почав рухатись здовж буд. №17 по вул. Миру в напрямку перехрестя вул. Миру та вул. Магнітогорській в м. Дніпродзержинську, таким чином залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Зазначеними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на суму 2800, 00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, позовну заяву потерпілою про стягнення з нього суми матеріальної шкоди 3158 грн. визнав повністю та пояснив суду наступне. 01 лютого 2016 року перебуваючи в барі « Макс» він попросив у своєї знайомої ОСОБА_4 її мобільний телефон щоб поспілкуватися з їх спільною знайомою ОСОБА_7 . Коли брав телефон вже знав, що повертати його не буде. Коли ОСОБА_4 відволіклася він вийшов з телефоном з приміщення бару і продовжуючи розмовляти почав уходити. Згодом телефон заклав.Позовну заяву визнає повністю, зобов`язується сплатити всю суми шкоди, просить вибачення у потерпілої. Просив суд розглядати справу в порядку ч.3 ст.349 КК України, фактичні обставини справи він не оспорює, погоджується з кваліфікацією, це є його добровільна позиція.

Потерпіла ОСОБА_4 суду вказала що 01 лютого 2016 року перебувала разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 в приміщенні бару « Макс». Той попросив її телефон для спілкування з їх спільною знайомою. Вона надала йому телефон. Потім у неї виник конфлікт з невідомою жінкою, продовжувався він хвилин п`ять. Після припинення конфлікту, вона побачила що ОСОБА_5 вже вийшов з бару і почав уходити. Пізніше він пообіцяв їй повернути телефон, свою обіцянку не виконав, вона звернулася до міліції. Позовну заяву підтримує в повному обсязі, сума шкоди складається з вартості мобільного телефону 2800 грн., чохол для мобільного телефону 199грн., та картки пам`яті 159 грн., всього 3158 грн. Просить ОСОБА_5 суворо не карати, вона бажає щоб той їй відшкодував шкоду. Вона не оспорює фактичні обставини справи, просить суд розглядати справу в порядку ч.3 ст.349 КК України.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюють ся. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_5 у вчинені злочину, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) встановлена і доведена і його умисні дії кваліфіковані правильно за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство).

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 в силу ст.. 67 КК України, судом не встановлені.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст.. 66 КК України, суд враховує щире каяття, повне визнання своєї вини обвинуваченим у вчинені кримінального правопорушення.

При призначені покарання ОСОБА_5 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Враховуючи викладене, щире каяття ОСОБА_5 , повне визнання вини, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, добру побутову характеристику, те що на обліку у лікаря нарколога не перебуває, його відношення до скоєного, вибачився перед потерпілою, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді мінімального штрафу, передбаченому санкцією статті.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

По справі потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 заподіяну його діями матеріальну шкоду у вигляді грошових коштів в сумі 3158 грн., що складається з вартості речей якими заволодів ОСОБА_5 , а саме : мобільного телефону - 2800 грн., чохлу для мобільного телефону 199 грн., картки пам`яті 159 грн.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі ст.. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підтвердження своїх позовних вимог потерпіла надала гарантійний талон на мобільний телефон з зазначенням придбаного телефону, його вартості та товарний чек від 06.01.2016 ЧП Нестеренко, який підтверджує придбання чохлу та картки пам`яті.

Отже, позовні вимоги потерпілої обґрунтовані, розмір спричиненої шкоди підтверджено, позовна заява підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат слідує вирішити в порядку, передбаченому ст.. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст..368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 3158 грн., на користь держави судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 721-16 від 12.02.2016 року в сумі 123 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1