Справа № 344/3465/16-к
Провадження № 1-кс/344/1428/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погодженого заступником керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001159 від 20.03.2016 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 . Клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, вручене підозрюваному завчасно.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 19.03.2016 року близько 23 год. 50 хв. ОСОБА_6 знаходився в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 . В приміщенні кухні вказаної житлової квартири ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 розпивали спиртні напої та розмовляли.

В ході розмови між ними виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_6 , обурившись на слова ОСОБА_7 , витягнув із шухляди кухонних меблів ніж та під впливом негативних емоцій, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс їй один удар вказаним предметом в ділянку живота.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням петель тонкого кишечника, піхви прямого м`яза живота, злукової хвороби черевини, інзіційних вентральних грижі, які згідно підпункту «к» пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 відносяться до ушкоджень, небезпечних для життя.

Після вчинення злочину, ОСОБА_6 залишив приміщення житлової квартири, а потерпілу ОСОБА_7 було доставлено до Івано-Франківської ЦМКЛ.

21.03.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Прокурор в засіданні довів, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, незаконно впливати на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні підозрюваний просив не обирати відносно нього такий суворий запобіжний захід.

Сторона захисту вважає, що прокурор не навів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тільки заявив про їх ймовірне існування. Просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується доданими до клопотання матеріалами, серед яких витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, протоколами допиту свідків, протоколами огляду місця події, показами підозрюваного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчим суддею оцінено репутацію підозрюваного, а саме те, що він раніше не судимий, однак притягався до адміністративної відповідальності, не працює, джерело його доходів невідоме, відсутність міцних соціальних звязків, що додатково свідчить про неможливість запобігання ризиків шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

А тому, слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слід задовольнити, без визначення розміру застави.

При цьому, обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного,оскільки не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Затриманий ОСОБА_6 був в порядку ст. 208 КПК України о 10 год. 00 хв 20.03.2016 року.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 197 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хандженково, Макіївського району, Донецької області, жителя АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на строк шістдесят днів, до 18 травня 2016 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 здійснювати у установі виконання покарань Івано-Франківська №12.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Івано-Франківську місцеву прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1