Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________17.10.2016
Справа № 490/9590/16-к
н/п 1-кп/490/630/2016
У Х В А Л А
17 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

їх захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

та ОСОБА_11 ,

провівши підготовче судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чигирин Черкаської області, є громадянином України, одруженим, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, має повну загальну середню освіту, працює водієм у ТОВ "Євролюкс", проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є раніше судимим 24 квітня 2014 року Новоазовським районним судом Донецької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на три роки,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганську, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має на утриманні неповнолітню дитину, має повну загальну середню освіту, зі слів працює водієм в автопарк "777", проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Луганську, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має на утриманні неповнолітню дитину, має середньо-спеціальну освіту, працює водієм у ТОВ "Євролюкс", проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Артемівську Перевальського району Луганської області, є громадянкою України, раніше не судимою, заміжньою, має на утриманні неповнолітню дитину, має базову вищу освіту, працює торгівельним представником у ТОВ "ДІС", проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
30 вересня 2016 року вказаний вище обвинувальний акт надійшов до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що вони організували та здійснювали незаконне переміщення осіб через державний кордон України в районі недіючого міжнародного пункту пропуску автомобільного транспорту "Ізварине" (Краснодонський район Луганської області), у тому числі, що 23 липня 2016 року, близько 16 год., через вказаний недіючий пропускний пункт вони незаконно перемістили на транспортному засобі - автобусі марки "Neoplan", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з України на територію Російської Федерації 41 особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

З наведеного вище обвинувачення слідує, що місцем вчинення злочину, в якому обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , є недіючий міжнародний пункт пропуску автомобільного транспорту "Ізварине", що знаходиться на території Краснодонського району Луганської області.

Абзацом 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" приписано у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції таким судам, та забезпечити розгляд кримінальних проваджень, підсудних місцевим (районним, міським, районним у містах, міськрайонним) судам, апеляційним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, - місцевими загальними судами, апеляційними судами, що визначаються головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Розпорядженням № 27/0/38-14 від 02.09.2014, голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено територіальну підсудність кримінальних проваджень про злочини, вчиненні на території, яка є юрисдикцією Краснодонського міськрайонного суду Луганської області, Сватівському районному суду Луганської області.
Таким чином, місцем вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не є територія, що віднесена до юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва і кримінальне провадження за обвинуваченням останніх підсудне Сватівському районному суду Луганської області.
Зі змісту п. 4 ч. 2 ст. 314 КПК України випливає, що, встановивши непідсудність здійснення кримінального провадження за обвинувальним актом, суд направляє цей акт до відповідного суду для визначення підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Як випливає зі змісту положень ч.ч. 2, 3 ст. 34 КПК України, вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів здійснюється колегією Вищого спеціалізованого суду України за поданням суду апеляційної інстанції.

Отже, кримінальне провадження підлягає направленню до Апеляційного суду Миколаївської області для вирішення питання про його передачу за підсудністю.

До обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 під час досудового розслідування застосовані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави: за ОСОБА_4 у розмірі 550 000 грн., за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - по 50000 грн. із покладенням на обвинувачених обов`язку у разі внесення застави прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду, а на ОСОБА_4 - іще й не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду.

До обвинуваченої ОСОБА_7 під час досудового розслідування застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на неї обов`язків:

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період з 20:00 до 08:00;

- з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора або суду;

- не виїжджати за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строки тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також строк тримання під домашнім арештом обвинуваченої ОСОБА_7 , спливають 20 жовтня 2016 року.

17 жовтня 2016 року прокурором подані клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також строку тримання під домашнім арештом обвинуваченої ОСОБА_7 на 60 діб.

Своє клопотання прокурор обґрунтовував тим, що ризики, які були враховані слідчим суддею під час застосування до обвинувачених вказаних вище запобіжних заходів і при продовженні їх дії, не зменшилися та, що інші запобіжні заходи, менш суворі ніж застосовані, не здатні запобігти цим ризикам.

Обвинувачена ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку її тримання під домашнім арештом не заперечувала.

Інші обвинувачені та захисники проти задоволення вказаних клопотань прокурора заперечували. Захисники просили змінити застосовані до їх підзахисних запобіжні заходи на особисті зобов`язання, при цьому посилалися не безпідставність обвинувачень, пред`явлених їх підзахисних, на наявність у них сімей, неповнолітніх дітей, роботи, місця проживання та їх позитивні характеристики.

Вислухавши думки учасників процесу суд, суд приходить до наступного.

Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися.
З копії ухвали від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, обвинувального акту та пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, є раніше судимим за аналогічний злочин, під час подій, зазначених в обвинувальному акті, перебував на випробуванні, встановленому судом при звільненні на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за аналогічний злочин, здійснює підприємницьку діяльність на території Луганської області, що є тимчасово непідконтрольною Україні.

За таких обставин ймовірність переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду і вчинення ними нових аналогічних злочинів, у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, є надзвичайно високою.

Ці ризики були враховані під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу і станом на теперішній час не перестали існувати та не зменшилися.

Таким чином, під час розгляду зазначеного вище клопотання прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку його тримання під вартою.

З копії ухвали від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, обвинувального акту та пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, проживає на території Луганської області, що є тимчасово непідконтрольною Україні, під час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до нього запобіжного заходу заявляв, що не має наміру з`являтися за викликом слідчого.

За таких обставин ймовірність переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду на території, що є тимчасово непідконтрольною Україні, і де він постійно проживає, у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, є надзвичайно високою.

Цей ризик був врахований під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу і станом на теперішній час не перестав існувати та не зменшився.

Таким чином, під час розгляду зазначеного вище клопотання прокурором доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість його запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку його тримання під вартою.

З копії ухвали від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, обвинувального акту та пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, проживає на території Луганської області, що є тимчасово непідконтрольною Україні.

За таких обставин ймовірність переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду на території, що є тимчасово непідконтрольною Україні, і де він постійно проживає, у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, є надзвичайно високою.

Цей ризик був врахований під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу і станом на теперішній час не перестав існувати та не зменшився.

Таким чином, під час розгляду зазначеного вище клопотання прокурором доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість його запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку його тримання під вартою.

Як слідує з ч. 6 ст. 181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора у порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

З копії ухвали від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, обвинувального акту та пояснень обвинуваченої ОСОБА_7 вбачається, що вона обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, проживає у м. Одесі, тобто не у населеному пункті, де має здійснюватися судовий розгляд кримінального провадження, що вказує на ризик її переховування від суду, у разі застосування до неї іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж домашній арешт.

Цей ризик був врахований під час застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 вказаного запобіжного заходу і станом на теперішній час не перестав існувати та не зменшився.

Таким чином, під час розгляду зазначеного вище клопотання прокурором доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість його запобігання шляхом застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу, менш суворого ніж домашній арешт, що відповідно до ст.ст. 181, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку її тримання під домашній арештом.

Відповідно, клопотання захисників про зміну застосованих до їх підзахисних запобіжних заходів на менш суворі задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 181, 183, 194, 199, 314-316 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотань захисників про зміну застосованих до обвинувачених запобіжних заходів на менш суворі - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також про продовження строку тримання під домашнім арештом обвинуваченої ОСОБА_7 - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 з можливістю внесення застави, у розмірі визначеному ухвалою від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_12 , та з покладенням на обвинуваченого у разі внесення такої застави обов`язків, визначених вказаною ухвалою слідчого судді, продовжити до 14 грудня 2016 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з можливістю внесення застави, у розмірі визначеному ухвалою від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_12 , та з покладенням на обвинуваченого у разі внесення такої застави обов`язків, визначених вказаною ухвалою слідчого судді, продовжити до 14 грудня 2016 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 з можливістю внесення застави, у розмірі визначеному ухвалою від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_12 , та з покладенням на обвинуваченого у разі внесення такої застави обов`язків, визначених вказаною ухвалою слідчого судді, продовжити до 14 грудня 2016 року включно.

Строк тримання під домашнім арештом обвинуваченої ОСОБА_7 з обов`язками, покладеними на неї ухвалою від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_12 , продовжити до 14 грудня 2016 року включно.

Кримінальне провадження з обвинувальним актом, складеним за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, направити до Апеляційного суду Миколаївської області для вирішення питання про його передачу за підсудністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: