Номер провадження 1-кп/243/597/2016
Номер справи 243/6739/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«13» вересня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0002092 від 21 липня 2016 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 18 серпня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей немає, інвалідом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2016 року приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 проходив поряд з Святогірським відділенням поліції, розташованим по вул. Курортній 17 в м. Святогірську, де біля паркану праворуч від входу на територію Святогірського відділення поліції побачив велосипед «Україна» в кузові зеленого кольору, який не був ні до чого закріплений.

В цей час, на цьому ж місці в ОСОБА_4 раптово виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеда «Україна» в кузові зеленого кольору. Далі ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, підійшов до велосипеда «Україна», який не був ні до чого закріплений, де впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та навколо немає сторонніх осіб, які б могли запобігти довести його злочинні дії до кінця, діючи умисно, з корисних спонукань, взяв обома руками велосипед за руль та покотив його поряд з собою, в напрямку місця свого проживання, таким чином, таємно викрав чуже майно, що належало ОСОБА_6 , а саме велосипед «Україна» в кузові зеленого кольору, вартістю 791,67 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 791,67 гривень.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та суду пояснив, що 21 липня 2016 року приблизно о 17 годині 20 хвилин, він проходив поряд з Святогірським відділенням поліції, розташованим по вул. Курортній 17 в м. Святогірську, де біля паркану праворуч від входу на територію Святогірського відділення поліції побачив велосипед «Україна» в кузові зеленого кольору, який не був ні до чого закріплений.

Далі він з метою таємного викрадення, підійшов до велосипеда «Україна», який не був ні до чого закріплений, де впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та навколо немає сторонніх осіб, які б могли запобігти довести його злочинні дії до кінця, взяв обома руками велосипед за руль та покотив його поряд з собою, в напрямку місця свого проживання, таким чином, таємно викрав чуже майно, що належало ОСОБА_6 , а саме велосипед «Україна» в кузові зеленого кольору.

Після чого, він з місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись ним на власний розсуд. На теперішній час йому відомо, що велосипед повернуто потерпілому.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернувся до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без його участі. Претензій до обвинуваченого він не має, просить призначити покарання на розсуд суду згідно діючого законодавства.(а.с.59).

У відповідності до ч. 1 ст. 325 КПК України «Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого».

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Протоколу огляду місця події від 21 липня 2016 року вбачається, що об`єктом огляду є ділянка місцевості розташована з правої сторони від входу на територію Святогірського відділення поліції за адресою: м. Святогірськ, вул. Курортна, буд. № 17. Дана ділянка місцевості є асфальтованою та поряд з нею розташована автомобільна дорога, а з іншої сторони металевий паркан зеленого кольору. Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено (а.с.22-23).

Із Протоколу огляду місця події від 22 липня 2016 року вбачається, що об`єктом огляду є приміщення Святогірського відділення поліції , яке розташоване за адресою: м. Святогірськ, вул. Курортна, буд. № 17. В даному приміщенні знаходиться ОСОБА_4 , який добровільно видав для огляду велосипед «Україна», оглядом встановлено, що корпус велосипеда зелений (а.с.24-25).

Із Висновку судової товарознавчої експертизи майна від 22 липня 2016 року вбачається, що виходячи з отриманої інформації шляхом вивчення цін за допомогою мережі Інтернет. Ринкова вартість майн: велосипеда «Україна» (2000р.) на 21 липня 2016 року складала 791 (сімсот дев`яносто одна) грн. 67 коп. без ПДВ (а.с.27-38).

Із Розписки від 22 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_6 , отримав від працівників поліції належний йому велосипед «Україна» зеленого кольору та зобов`язується зберігати до вирішення питання по справі (а.с.41).

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 18 серпня 2016 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_4 докладно розповів та показав де вчинив кримінальне правопорушення, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 вказав на ділянку території біля паркану огорожі території Святогірського відділення поліції по вул. Курортній 17 в м. Святогірську, з права від входу на територію, звідки він викрав велосипед «Україна», що належав ОСОБА_6 . ОСОБА_4 вказав на напрямок вул. Островського в м. Святогірську, куди він попрямував після вчинення злочину, разом з велосипедом. ОСОБА_4 вказав на ділянку території по АДРЕСА_3 , розташовану на відстані приблизно 25 метрів ліворуч від входу на територію Святогірського відділення поліції, де останнього було зупинено 22 липня 2016 року з велосипедом в руках, який він викрав 21 липня 2016 року (а.с.55-58).

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 18 серпня 2016 року з участю підозрюваного ОСОБА_4 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих.

Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 240 КПК України « До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник», але це не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 18 серпня 2016 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 1 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілого, дані про особу обвинуваченого.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини,неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся та відшкодував матеріальну шкоду в повному обсязі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, задовільно характеризується за місцем мешкання, особу винного, а також те, що потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого, вкрадене майно повністю повернуто, і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, в мінімальних межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі: вилучений у ОСОБА_4 , велосипед «Україна» в корпусі зеленого кольору, який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0002092 від 21 липня 2016 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 22 липня 2016 року, що зберігається у потерпілого ОСОБА_6 - після набуття вироком чинності у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді громадських робіт на строк сто годин.

Строк виконання покарання у виді громадських робіт обчислювати з моменту реального виконання покарання у виді громадських робіт.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України не застосовувався та не обирався.

Речові докази по справі: вилучений у ОСОБА_4 , велосипед «Україна» зеленого кольору, який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0002092 від 21 липня 2016 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 22 липня 2016 року, що зберігається у потерпілого ОСОБА_6 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .