У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2016 року м.Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника ТОВ «ФРАНКДІН» адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні залу суду м.Одеси клопотання Генерального директора ТОВ «ФРАНКДІН» ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И В:
Генеральний директор ТОВ «ФРАНКДІН» ОСОБА_5 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про повернення вилученого у них майна, яке було вилучено у них 23.08.2016 року в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 28.07.2016 року в рамках розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00003 від 22.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, за фактом організації невстановленими особами на території м. Одеси мережі закладів грального бізнесу, діяльність яких на території України є забороненою. Між тим, ТОВ «ФРАНКДІН» ніколи не займалося та не мало жодного відношення до організації чи здійсненню грального бізнесу, не отримувало ліцензій чи дозволів. Основним видом діяльності ТОВ «ФРАНКДІН» є діяльність у сфері бухгалтерського обліку та аудиту, що підтверджується Статутом організації. За адресою проведення обшуку ТОВ «ФРАНКДІН» знаходилось лише приблизно місяць, у відповідності до договору оренди від 15.07.2016 року, орендодавець говорив, що тут знаходилось підприємство, що займалось гральним бізнесом, але вже дуже давно виїхало.

Згідно приписів ч.1 ст.167 КПК України закріплено, що «тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення».

Частиною 2 ст. 170 КПК України закріплено, що «слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу».

Приписами ч. 2 ст. 167 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав для арешту майна, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

В ухвалі суду від 28.07.2016 року зазначено, що метою обшуку є виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення документів, що свідчать про кількість гральних закладів, щоденних обсягів надходження готівки, кількості осіб працюючих, чорнових відомостей виплат заробітної плати працівникам, печаток підприємств та СПД фізичних осіб, їх реєстраційних документів, електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, інших речей та предметів, що мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути доказами під час судового розгляду кримінального провадження № 0000003.

Натомість в порушення вимог вказаної Ухвали про виявлення та вилучення саме вказаних в ній предметів та документів та вимог ч. 5 ст. 236 КПК України про проведення обшуку в обсязі, необхідному для досягнення його мети, під час проведення вищевказаного обшуку були вилучені предмети та документи, які не мають відношення до кримінального провадження та на вилучення яких не було дано дозволу Ухвалою слідчого судді.

Так, ухвала слідчого судді про обшук містить чіткий вичерпний перелік майна, яке підлягає виявленню та вилученню. Разом з тим, з протоколу обшуку вбачається, що слідчими були вилучені взагалі майже всі документи та речі, наявні в сейфах. Причому слідчими навіть не було здійснено спробу встановити, які саме документи та речі вилучаються, що є грубим порушенням вимог КПК України при проведення зазначених слідчих дій.

Під час обшуку слідчому було надано можливість ознайомитись з комп`ютерною інформацією. Жодної гральної програми знайдено не було, попри це слідчим було вилучено жорсткі диски з комп`ютерів ТОВ «ФРАНКДІН»

Слідчим було вилучено документи та речі юридичних осіб, які не зазначені в ухвалі слідчого судді та не мають відношення до кримінального провадження. Вилучення документів та речей було проведено без детального опису, чим порушено вимоги наказу № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010р. «Про затвердження та введення в дію інструкції про порядок вилучення, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду»

Документи та речі вилучені без належного відображення в протоколі обшуку, а саме зазначено короткий опис без детального конкретного опису речей і документів з зазначенням їх індивідуальних ознак.

Крім того, були вилучені особові справи працівників та кадрова документація по особам, які не мають відношення до кримінального провадження, вказані документи вилучались без детального опису, без вказівки індивідуальних ознак документу.

Окрім вилучених документів, слідчими були вилучені всі жорсткі диски, на яких відповідно було встановлено ліцензійне програмне забезпечення, програми, що надають можливість вести та подавати фінансово-податкову звітність та забезпечувати документообіг, офісне обладнання, внаслідок чого повністю паралізована господарська діяльність підприємства, підприємство позбавлене можливості укладати угоди, продавати/купувати товар, сплачувати податки, виплачувати заробітну плату працівникам тощо.

Згідно ч. 7 статті 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В зв`язку із викладеним заявники просять винести ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене вилучене майно, документи ТОВ «ФРАНКДІН» та негайно повернути їх власнику.

В судовому засіданні представник ТОВ «ФРАНКДІН» адвокат ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримав та вказав, що органи розслідування при подачі клопотання суду про проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 не перевірили належним чином, яка організація знаходиться за вказаною адресою, що це не фірма «М.С.Л.» по продажу лотерейних квитків, а саме ТОВ «ФРАНКДІН», чим ввели в оману суд. Після проведеного обшуку також безпідставно звернулися до Приморського райсуду м.Одеси із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно та документи, чим порушили вимоги ст.ст.172-174 КПК України, не повідомивши власників вилученого майна про подачу та розгляд зазначеного клопотання. Тому в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, а вилучене майно в ТОВ «ФРАНКДІН» негайно повернути їх власнику.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вимог клопотання ТОВ «ФРАНКДІН» про повернення вилученого майна не визнав та вказав, що суд ухвалив проведення обшуку за вказаною адресою, перевіривши доводи слідчого, після проведення обшуку та вилучення майна повинен арештувати майно ТОВ «ФРАНКДІН», оскільки у досудового органу є достатньо підстав вважати, що вилучені технічні пристрої та документи використовуються для переведення в готівку грошових коштів, здобутих незаконним шляхом, а саме від надання послуг у сфері грального бізнесу. Тому в задоволення клопотання просив відмовити.

Розглянувши клопотання ТОВ «ФРАНКДІН», вивчивши надані до нього матеріали, заслухавши вимоги представника ТОВ «ФРАНКДІН», а також заперечення прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 00003 від 22.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, за фактом організації невстановленими особами на території м. Одеси мережі закладів грального бізнесу, діяльність яких на території України є забороненою..
23.08.2016 року в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 28.07.2016 року в рамках розслідування даного кримінального провадження було проведено обшук, в результаті якого було вилучено майно та документи, згідно протоколу обшуку від 23.08.2016 року.
25.08.2016 року згідно вимог ст.ст.170-171 КПК України слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 було подано клопотання до суду про накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно. В цей же день 25.08.2016 року Генеральний директор ТОВ «ФРАНКДІН» ОСОБА_5 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси із клопотанням про повернення вилученого у них майна, яке було вилучено у них 23.08.2016 року в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Щодо осіб, які не є підозрюваними та обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
З матеріалів, наданих до клопотання встановлено, що у кримінальному провадженні, в рамках якого було вилучено зазначене майно, останнім про підозру не повідомлено та цивільний позов з боку будь-якої юридичної або фізичної особи до зазначеної компанії заявлено не було.
Більше того, ухвала Приморського райсуду м.Одеси дозволяла проведення обшуку за місцем знаходження фірми «М.С.Л.» по продажу лотерейних квитків, а проведений обшук був у ТОВ «ФРАНКДІН», що не відповідає ухвалі суду.

Згідно ч.2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.
Стаття 17 Загальної Декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що "кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права".
В зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає вимоги клопотання ТОВ «ФРАНКДІН» такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме зобов`язати слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальна справа та вилучене майно негайно повернути його власнику ТОВ «ФРАНКДІН».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174,303-306 КПК України, -
УХВАЛИВ :
Клопотання Генерального директора ТОВ «ФРАНКДІН» ОСОБА_5 задовольнити.

Зобов`язати слідчого по даному провадженню негайно повернути тимчасово вилучене під час обшуку в приміщенні офісу ТОВ «ФРАНКДІН» за адресою: м.Одеса, вул.Троїцька,7 кв.6, проведеного 23.08.2016 року в межах кримінального провадження за № 00003 від 22.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України майно, згідно протоколу обшуку від 23.08.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
30.08.2016