Справа №1- кс/760/2100/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012780 від 29.12.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу документів, з можливістю їх вилучення, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , та становлять банківську таємницю, стосовно рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 за період часу з 01.03.2013 року по теперішній час.

З матеріалів клопотання вбачається, що Солом`янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012780 від 29.12.2015 року за ч. 3 ст. 190 КК України, щодо вчинення клієнтами ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » шахрайських дій, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.
Обґрунтовуючи своє клопотання, слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що протягом періоду з 23.10.2014 року по 30.06.2015 року на рахунках 9 клієнтів банку фізичних осіб акумулювались безготівкові кошти у значних розмірах, які надходили від широкого кола клієнтів банку юридичних осіб, та в подальшому перераховувались на рахунки широкого кола фізичних осіб, відкриті в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Також виявлено, що протягом періоду перевірки 24 клієнта Банку юридичні та фізичні особи проводили фінансові операції зі зняття готівкових коштів у значних розмірах (як видача коштів з поточного рахунку/депозитного рахунку, видача на відрядження/придбання товарів/виплату заробітної плати, видача позики).

Враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі і документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та можуть бути доказами у кримінальному провадженні, слідчий просить надати тимчасовий доступ до речей і документів стосовно руху коштів по рахунках, а також вилучити копії документів, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та становлять банківську таємницю.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5, 6 частини 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Відповідно до ч. 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В ч. 1 ст. 159 КПК України встановлено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, відносяться відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Згідно ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку. Зокрема, банківською таємницею є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних і фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками з письмового дозволу власника такої інформації або за рішенням суду.
Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки слідчим не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, до яких він просить надати доступ в даному кримінальному провадженні та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей та документів.

Разом з тим, слідчим не доведено, що речі і документи доступ до яких планується отримати перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи, а саме факт того, що вищезазначені банківські рахунки відкриті у в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164 КПК України, -

у х в а л и в:
У клопотанні слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012780 від 29.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1