Справа № 206/1604/16-к
Провадження № 1-кп/206/97/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" квітня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в підготовчому провадженні в залі суду в місті Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 від 01.03.2016 року та угоду про визнання винуватості від 17.03.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянину України, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2015 р.н., маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.04.2000 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 81 ч. 3, 140 ч. 2, 141 ч. 2, 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 24.05.2002 року Дніпропетровським апеляційним судом за ст. 187 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строком 8 років, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано до відбуття визначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років 9 місяців;

- 07.10.2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк у 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком у 2 роки;
- 17.10.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з урахуванням ст. 71 КК остаточно призначно 2 роки 3 місяці позбавлення волі,

- звільнений 01.07.2014 року, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2014 року, умовно достроково на не відбутий строк 7 місяців 23 дня,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 03.02.2016 року приблизно о 18 год. 40 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля кафе «Затишок», яке розташоване поблизу буд. 1 по вул. Краснопролетарській у м. Дніпропетровську, у ході розмови з ОСОБА_6 отримав пропозицію від останнього про продаж планшету марки «Samsung Galaxy Tab 4».

При цьому, у ході спільної розмови ОСОБА_6 , який засуджений 23.03.2016 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за крадіжку даного планшету, повідомив ОСОБА_4 , що вищевказаний планшет він у той же день, приблизно о 18 год. 40 хв., таємно, шляхом вільного доступу викрав у потерпілого ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_4 було достовірно було відомо про те, що даний планшет завідомо одержано злочинним шляхом.

У результаті розмови ОСОБА_4 прийняв на себе зобов`язання з реалізації викраденого ОСОБА_6 майна та отримав від останнього планшет марки «Samsung Galaxy Tab 4», у зв`язку з чим отримав майно, завідомо одержане злочинним шляхом.

У подальшому, отриманий планшет ОСОБА_4 став зберігати при собі, тим самим почав зберігати майно, завідомо одержане злочинним шляхом.

В той же день, приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у приміщенні ломбарду «Мобіла Надо», що знаходиться по вул. Бердянській, 1 у м. Дніпропетровську продав планшет марки «Samsung Galaxy Tab 4» за 1 000 (одну тисячу) грн. ОСОБА_8 , у зв`язку з чим збув майно завідомо одержане злочинним шляхом.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України, тобто заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання, збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинних шляхом.

17.03.2016 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 , якому на підставі ст..37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000258, та обвинуваченим ОСОБА_4 . в порядку, передбаченому ст.ст. 467,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.198 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення у вигляді 1 року позбавлення волі.

На ппідставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування встановивши іспитовий строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на останнього наступні обов`язки:

1)? не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2)? повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)? періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст..12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст..474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст..473 ч.2 КПК України , та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.198 КК України, тобто заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання, збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинних шляхом, за якою належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На ппідставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування встановивши іспитовий строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на останнього наступні обов`язки:

1)? не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2)? повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)? періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 - не застосовувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342 ,350 ,373 ,374 , 474- 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.03.2016 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №.0000258.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст..198 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17 березня 2016 року покарання у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.

На ппідставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування встановивши іспитовий строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на останнього наступні обов`язки:

1)? не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2)? повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)? періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України , до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1