Справа № 694/428/16-к Провадження №1-кп/694/69/16
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
на підставі угоди про визнання винуватості
06.04.2016 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Звенигородка обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобринове, Тальнівського району, Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, гр. України, одруженого, освіта середня, не працюючого, не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України,-
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений слідством день та час в 2015 році в м. Звенигородка, Черкаської області зірвав з дикоростучих рослин листя коноплі, яке в подальшому подрібнив руками, чим незаконно придбав наркотичний засіб, який в подальшому зберігав в паперовому згортку у власному будинку АДРЕСА_2 для власних потреб без мети збуту.
13.01.2016 року близько 07.30 год. працівниками поліції в ході проведення огляду будинку ОСОБА_4 було виявлено та вилучено один паперовий згорток із вмістом подрібненої сухої речовини рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 2/70 від 16.01.2016 року являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса наркотичного засобу в перерахунку на висушену речовину становить 9,16 грам.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Він же, 12.01.2016 року близько 18.00 год. знаходячись у власному будинку за адресою АДРЕСА_2 , надав своє помешкання для незаконного вживання наркотичного засобу опію ацетильованого шляхом ін`єкції своєму знайомому ОСОБА_6 .
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 317 КК України надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 та ч.1 ст. 317 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч.1 ст. 317 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочинами середнього ступеня тяжкості, від яких потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Звенигородської міжрайонної прокуратури та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 317 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29 лютого 2016 року покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді двох років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 317 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Речові докази, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області: один паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження наркотичним засобом канабісом, два паперові згортки із насінням рослинного походження, чотири пляшки з рідиною зі специфічним запахом розчинника, два одноразові шприци ємкістю 5 мл. - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 614 грн. 40 коп.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1