Справа № 487/347/16-к
Провадження № 1-кп/487/165/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2016 року місто Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Доманівка Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, має неповну середню освіту, неодружений, неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 22.03.2010 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; 09.06.2010 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 12.09.2011 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 185, 70,71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений у зв`язку із відбуттям покарання 09.09.2015 року, -
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, -
ОСОБА_7 скоїв умисний злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту при наступних обставинах.
Так, 15.10.2015 року близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись біля будинку №11 по вулиці Українській в місті Миколаєві, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку ОСОБА_8 та інших осіб, зайшов до вказаного будинку, де проживав потерпілий, взяв ключі від автомобілю та вийшов на подвір`я. Після чого, ОСОБА_7 відчинив ключами автомобіль марки «Toyota Corolla» державний номер НОМЕР_1 , на вказаному автомобілі з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись останнім на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище, та пояснив, що він дійсно увечері 15.10.2015 року, знаходячись біля №11 по вулиці Українській в місті Миколаєві викрав транспортний засіб марки «Toyota Corolla» державний номер НОМЕР_1 , на якому в подальшому покинув місце злочину, оскільки поїхав за придбанням спиртних напоїв (пива). Керуючи автомобілем ОСОБА_7 , допустив наїзд на перешкоду, внаслідок чого транспортний засіб було пошкоджено.
Показання ОСОБА_7 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 , який перебував у фактичних шлюбних відносинах з його сестрою, дійсно неправомірно заволодів його транспортним засобом у строки та при обставинах, зазначених в обвинувальному акті.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ст. 289 ч. 2 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 289 ч. 2 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
З огляду на викладене, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_7 злочину, сукупність усіх обставин, що характеризують вказаний злочин, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у виді позбавлення волі, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім. При цьому суд приходить до висновку про можливість досягнення мети покарання згідно ст. 50 КК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року (із змінами) без призначення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна з урахуванням даних щодо особи обвинуваченого та його щирого каяття. Також судом враховується, що ОСОБА_7 будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих умисних злочинів, через незначний час після відбуття покарання за попереднім вироком суду, будь-яких висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин, незаконно заволодівши транспортним засобом потерпілого, що свідчить про відсутність усвідомленого бажання стати на шлях виправлення та суспільну небезпечність ОСОБА_7 .
Цивільній позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати з проведення товарознавчої експертизи №47 від 03.12.2015 року у сумі 491 гривня 04 копійки підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.
Речовий доказ: автомобіль марки «Toyota Corolla» державний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_8 вважати таким, що повернутий за належністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373, 374 КПК України, суд ,-
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) гривня 12 копійок за проведення товарознавчої експертизи №47 від 03.12.2015 року.
Речовий доказ: автомобіль марки «Toyota Corolla» державний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_8 вважати таким, що повернутий за належністю.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
СУДДЯ: ОСОБА_9