Справа №: 705/38/16-к
1-кп/705/133/16
У Х В А Л А
про відмову в застосуванні примусових заходів
медичного характеру

07 жовтня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

особи, щодо якої внесене клопотання, ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000832 від 16.12.2015, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, українця, освіта середня, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Уманська місцева прокуратура Черкаської області направила до Уманського міськрайонного суду Черкаської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, а саме: наруга над могилою, вчинена з корисливих мотивів (перший епізод), а також наруга над могилою, вчинена повторно і з корисливих мотивів (наступні епізоди).

Під час судового розгляду було встановлено, що згідно з Актом судово-психіатричного експерта № 537 від 25.11.2015, за результатами амбулаторної судово-психіатричної експертизи, проведеної в КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» відділення АСПЕ, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, до якого відноситься скоєння ним інкримінованих йому дій, у нього не відмічалося проявів хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, а відмічалися прояви органічного психічного розладу внаслідок раннього органічного ураження центральної нервової системи, тяжкої черепно-мозкової травми (2010 р.) з помірно-вираженим церебрастенічними інтелектуально-мнестичними розладами і рідкими судомними приступами, через що він не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними. На час проведення експертизи через вказані прояви органічного психічного розладу внаслідок раннього органічного ураження центральної нервової системи, тяжкої черепно-мозкової травми (2010 р.) з помірно-вираженим церебрастенічними інтелектуально-мнестичними розладами і рідкими судомними приступами, ОСОБА_5 також не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У зв`язку з наведеною вище обставиною прокурор ОСОБА_3 в суді заявила, що наявність відомостей про обмежену осудність ОСОБА_5 відповідно до вимог КПК України та КК України є підставою для повернення кримінального провадження прокурору для здійснення досудового розслідування щодо ОСОБА_5 в загальному порядку.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав, що ця справа може знайти своє вирішення в межах цього судового провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру без її повернення її прокурору для здійснення досудового розслідування.

ОСОБА_5 і його законний представник ОСОБА_6 при вирішенні заявленого прокурором клопотання поклалися на думку суду.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, подавши заяви про розгляд матеріалів клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за їхньої відсутності.

Дослідивши матеріалами провадження, заслухавши думку сторін, суд дійшов таких висновків.

Нормою ч. 1 ст. 512 КПК України визначено, що судовий розгляд провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження на час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 діянь та на теперішній час останній за своїм психічним станом не був здатний і не здатен повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними через прояви в нього органічного психічного розладу внаслідок раннього органічного ураження центральної нервової системи, тяжкої черепно-мозкової травми (2010 р.) з помірно-вираженим церебрастенічними інтелектуально-мнестичними розладами і рідкими судомними приступами. При цьому на період часу, до якого відноситься скоєння ним інкримінованих йому дій, у ОСОБА_5 не відмічалося проявів хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки (а.п. 172-177).

Особа, яка не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними, через наявний у неї психічний розлад під час вчинення злочину, згідно з ч. 1 ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності. Визнання особи обмежено осудною є обставиною, яка враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру (ч. 2 ст. 20 КК України).

З норм ч.1 ст. 503 КПК України вбачається, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється у випадку, якщо є підстави вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності. Наявність в особи ознак обмеженої осудності виключає можливість здійснення такого провадження.

Наведені норми законів і встановлені в суді обставини вказують на те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 повинно було бути направлене до суду в загальному порядку з обвинувальним актом, в якому повинні міститися відомості про психічний розлад цієї особи.

Отже, під час судового розгляду було беззаперечно встановлено, що в ОСОБА_5 на період часу, до якого відноситься скоєння ним інкримінованих йому дій, не відмічалося проявів хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, в наслідок яких він не міг усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, що свідчить про відсутність підстав для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 513 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.

Враховуючи, що неосудність ОСОБА_5 на момент вчинення суспільно-небезпечних діянь в суді не була встановлена і її наявність спростовується висновками Акта судово-психіатричного експерта № 537 від 25.11.2015, суд дійшов висновку, що надіслане суду клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку підлягає закриттю з поверненням наявних матеріалів кримінального провадження прокурору для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Керуючись ст. 369-372, 512, 513 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, закрити.

Матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000832 від 16.12.2015, повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1