Справа №490/8344/16-к 17.10.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/432/16 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.3 ч.1 ст.309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олесько Буського району Львівської області, громадянина України, раніше не судимого, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , де обіймає посаду командира 3-ої гаубично-самохідної артилерійської батареї гаубично-самохідного артилерійського дивізіону, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (військова частина польова пошта В2830) у військовому званні старший лейтенант,
- продовжено строк тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
У скарзі захисник просить скасувати ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2016 року і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2016 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 19 листопада 2016 року включно. Залишено без змін розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2016 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що суд не врахував невідповідність клопотання слідчого військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України вимогам ст. 184 КПК України. На думку апелянта, в клопотанні не зазначено: посилання на матеріали, що підтверджують обставини та дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення; виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність одного чи кількох ризиків, зазначених у клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обгрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Вважає, що при постановленні ухвали суд не врахував обставини, які підлягли врахуванню при обранні запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України. А саме, молодий вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців, його офіцерське звання, проходження довготривалої бойової служби в зоні АТО, проживання з родиною, вагітність дружини, наявність постійного місця проживання, роботи, його бездоганну репутацію та характеристику, відсутність судимостей, не спричинення шкоди. Окрім того, стверджує, що оголошена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою.
Вказує, що ухвала суду не відповідає вимогам ст. 196 КПК України, в ній не зазначено і не обґрунтовано: обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; посилання на докази, які обгрунтовують ці обставини.
На думку апелянта, розмір застави, який залишений судом, є непомірним та завищеним. Визначений без урахування доходів та майнового стану підозрюваного.
Встановлені судом першої інстанції обставини
ОСОБА_7 підозрюється у тому, що будучи наділеним організаційно-розпорядчими обов`язками, тобто являючись військовою службовою особою командиром 3-ої гаубично-самохідної артилерійської батареї гаубично-самохідного артилерійського дивізіону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , в один із днів першої декади квітня 2016 року, знаходячись на території військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , поєднуючи свої дії з вимаганням, діючи повторно, прохав надати неправомірну вигоду в розмірі 5000 гривень для себе за вчинення в інтересах колишнього військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_9 дій, які полягали у отриманні останнім посвідчення учасника бойових дій та сприянні пересилання посвідчення із зони АТО, з використанням наданої йому влади та службового становища, після чого 13 липня 2016 року в 15 год. 09 хв., знаходячись по АДРЕСА_1 одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду для себе у розмірі 5000 гривень за вчинення в інтересах ОСОБА_9 дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме організації фактичного отримання посвідчення учасника бойових дій та пересилання посвідчення із зони НОМЕР_2 , яке ОСОБА_9 отримав 20 липня 2016 року у відділенні №3 «Нова Пошта» за адресою: м. Миколаїв вул. Електронна 81/7.
Дії підозрюваного ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України.
19 серпня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та за ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2016 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 жовтня 2016 року.
11 жовтня 2016 року слідчий звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , посилаючись на неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, в силу необхідності отримання висновків почеркознавчої експертизи, повідомлення ОСОБА_7 про нову підозру, так як за фактом службового підроблення до ЄРДР 7 жовтня 2016 року внесено відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, необхідності знайомлення потерпілих та підозрюваного ОСОБА_7 з матеріалами кримінального провадження.
Необхідність продовження строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обгрунтовував наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі. А саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; можливості незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не прибувати на виклики, посилаючись на різні, нібито, форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування; можливості вчинити інші кримінальні правопорушення пов`язанні з порядком проходження військової служби.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою до 19 листопада 2016 року включно, слідчий суддя вказав на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, не зменшення ризиків незаконно впливати на свідків, знищити або спотворити речові докази, переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, неможливості завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідності для завершення досудового розслідування проведення слідчих дій.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, строк досудового розслідування у чинному кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, тобто до 19 листопада 2016 року.
Ухвалою слідчого судді від 22 серпня 2016 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під варту терміном до 20 жовтня 2016 року.
Висновки слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, є достатньо аргументованими, оскільки вони підтверджуються наданими суду доказами, зокрема: даними заяви ОСОБА_9 про вчинення злочину від 13 червня 2016 року, даними протоколу огляду та вручення ідентифікованих засобів-грошових купюр від 13 липня 2016 року, даними заяви ОСОБА_9 про надання грошових коштів від 13 липня 2016 року, показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , даними протоколу огляду речей та документів від 20 липня 2016 року, даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 10 серпня 2016 року, даними виписки по картковому рахунку на ім`я ОСОБА_7 , які, на переконання апеляційного суду, є достатніми у сенсі положень, виписаних у п.1 ч.1 ст.194 КПК України.
Наведене повністю спростовує доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри підозрюваному ОСОБА_7 , що також спростовується і попереднім висновком слідчого судді, який застосовував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Також, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність і збереження передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а саме: можливість ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Так, згідно матеріалів судового провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із використанням службових повноважень командира військового підрозділу та щодо колишнього підлеглого. Дані, відображені в протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 22 серпня 2016 року (а.с. 18-22), свідчать про здійснення неправомірного впливу з боку підозрюваного через довірену особу на зазначеного свідка із метою відмови від раніше наданих показань та підписання заяви про відсутність претензій до підозрюваного. Свідок ОСОБА_9 при цьому повідомив про застосування погроз завдання тілесних ушкоджень та використання службових повноважень з боку ОСОБА_7 та особи, яка представилася захисником останнього. ОСОБА_9 вказує, що обґрунтовано переживає за своє життя та здоров`я, на нього чиниться тиск з боку підозрюваного.
Відповідно до матеріалів судового провадження, підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного місця проживання за місцем проведення досудового розслідування, здійснює військову службу в зоні АТО, що може значним чином ускладнити проведення досудового розслідування. Також ОСОБА_7 знає потерпілого та інших свідків у кримінальному провадженні та за допомогою службового статусу може вчинити спроби вплинути на них із метою відмови від своїх показань, використовуючи службові повноваження зможе продовжувати вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.
Крім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 7 жовтня 2016 року за фактом службового підроблення до ЄРДР внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Як вбачається з клопотання та його судового розгляду, кримінального провадження, слідчим і прокурором у суді вмотивовано вказано на неможливість закінчити досудове слідство у межах наявного строку тримання ОСОБА_7 під вартою через необхідність отримати висновки почеркознавчої експертизи, повідомлення ОСОБА_7 про нову підозру, ознайомлення потерпілих та підозрюваного з матеріалами кримінального провадження.
Беручи до уваги доведеність незменшення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що просить апелянт.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя обґрунтовано продовжив строк тримання ОСОБА_7 під вартою.
Враховуючи обставини вчиненого злочину, тяжкість та мотиву злочину, дані про особу підозрюваного, слідчим суддею цілком обґрунтовано не змінено розмір застави, який був визначений ухвалою слідчого судді від 22 серпня 2016 року.
Доводи захисника ОСОБА_6 щодо необґрунтованості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням вказаних в апеляційній скарзі даних, а саме, молодого віку підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців, його офіцерське звання, проходження довготривалої бойової служби в зоні АТО, проживання з родиною, вагітність дружини, наявність постійного місця проживання, роботи, його бездоганну репутацію та характеристику, відсутність судимостей, не спричинення шкоди, на переконання апеляційного суду не зменшують ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому не можуть бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Зміст клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає положенням ст. 184, 199 КПК України, а тому, посилання захисника в апеляційній скарзі на невідповідність клопотання вказаним нормам, є безпідставними.
З тих підстав є необґрунтованими і доводи апелянта щодо невідповідності ухвали положенням ст. 196 КПК України.
Щодо інших доводів, наведених апелянтом, то вони стосуються обставин, які не впливають на правильність та законність оскаржуваного рішення слідчого судді.
Таким чином, продовження строків тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга захисника є такою, що не підлягає задоволенню.
З огляду на викладене, керуючись ст. 405, 407, 419, 422, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2016 року, якою у відношенні ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 19 листопада 2016 року включно і не змінено розмір застави - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: