Кодимський районний суд Одеської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа №503/1839/16-к
Провадження №1-кп/503/106/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2016 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000299, внесеному 18 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, працездатного, не працюючого, судимого вироком Кодимського районного суду Одеської області від 15 травня 2008 року за ч.2 ст.307, ч.2 ст.308 та ч.2 ст.315 КК України до шести років позбавлення волі, має незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи засудженим 15 травня 2008 року Кодимським районним судом Одеської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.308 та ч.2 ст.315 КК України до 6 років позбавлення волі, перебуваючи під адміністративним наглядом Національної поліції України, встановленим ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 11 лютого 2016 року строком на 1 рік з обмеженням його поведінки (дій) у вигляді: заборони виходу з будинку за місцем його проживання в с.Мала Слобідка Кодимського району Одеської області в період з 21 годин до 5 години ранку наступного дня; заборони відвідувати кафе, бари, ресторани, магазини, інші місця, де дозволено продаж спиртних напоїв на розлив; явки чотири рази на місяць на реєстрацію до Кодимського відділення поліції Балтського відділу поліції ГУНП в Одеській області, порушив встановлений відносно нього адміністративний нагляд за наступних обставин.

Так, будучи обізнаним зі встановленим відносно нього адміністративним наглядом та обмеженнями дій, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою уникнення адміністративного нагляду з боку органів поліції, самовільно без повідомлення Кодимського відділення поліції та без отримання відповідного дозволу 27 квітня 2016 року залишив визначене судом місце проживання в с.Мала Слобідка Кодимського району Одеської області, та виїхав проживати до м.Одеса, звідки повернувся лише 31 липня 2016 року.

Протягом цього часу, в порушення встановлених обмежень та обов`язків, ОСОБА_5 до Кодимського відділення поліції на реєстрацію не являвся.

Таким чином, ОСОБА_5 самовільно з метою ухилення від адміністративного нагляду залишив визначене йому місце проживання, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 30 вересня 2016 року, укладеної між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, останній повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та пояснив, що дійсно відносно нього постановою суду був встановлений адміністративний нагляд з встановленням обмежень у вигляді заборони виходу з будинку за місцем проживання з 21 год.00 хв. до 5 год. 00 хв. наступної доби; заборони перебування в торгових закладах (кафе, бари, ресторани), де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив; явки для реєстрації до Кодимського відділення поліції у визначені дні.

Однак, він в кінці квітня місяця 2016 року виїхав з с.Мала Слобідка Кодимського району, де він повинен був проживати, до м.Одеса, звідки повернувся в кінці липня місяця 2016 року. При цьому, про свій від"їзд поліцію не повідомляв та дозволу не отримував.

За умовами укладеної угоди, прокурор та обвинуваечний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст.395 КК України як порушення правил адміністративного нагляду у вигляді самовільного з метою уникнення адміністративного нагляду залишення визначеного йому місця проживання.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та беззастережно.

Також сторонами угоди узгоджено кримінальне покарання, яка має бути призначене ОСОБА_5 за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме - покарання у вигляді двох місяців арешту.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 та ч.4 ст.469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно зі ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч.2 ст.12 КК України віднесене до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання послідовних визнавальних свідчень (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши прокурора, обвинуваченого та захисника, суд визнає укладення угоди сторонами добровільним, тобто таким, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з призначенням йому узгодженого покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена добровільно, відповідає вимогам закону і не порушує прав, свобод та інтереси сторін чи інших осіб, тому наявні всі правові підстави для її затвердження.

За таких обставин, суд визнає повністю доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України, а саме - порушення правил адміністративного нагляду у вигляді самовільного з метою уникнення адміністративного нагляду залишення визначеного йому місця проживання, за яким йому належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді двох місяців арешту, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2016 року у кримінальному провадженні №0000299, між прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 395 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 вересня 2016 року кримінальне покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

Строк відбування ОСОБА_5 призначеного покарання обчислювати з дня його затримання після набрання цим вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, захисником та прокурором до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1