Справа № 0603/7135/12-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 72 КК УКраїни Доповідач ОСОБА_2
УКРАЇНА
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала
01 червня 2016 р.
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , -
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення за двома останніми вироками до строку відбування покарання. Вказує, що 20 січня 2016 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області розглянуто його клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання лише за останнім вироком від 17 листопада 2014 року. З апеляційною скаргою на дану ухвалу він не звертався, а звернувся з новим клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення строку відбутого покарання за вироком Трускавецького районного суду Львівської області від 11 серпня 2010 року. Однак суддя суду першої інстанції ухвалою від 18.05.2016 року подане ним повторне клопотання залишив без розгляду, оскільки порушене у клопотанні питання вже вирішено по суті та вказана ухвала набрала чинності 28.01.2016 року.
Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги, приходжу до висновку про необхідність її повернення заявнику, виходячи з наступного.
Стаття 393 КПК України містить вичерпний перелік осіб, які мають право на апеляційне оскарження рішень суду першої інстанції.
ОСОБА_3 є батьком засудженого ОСОБА_4 та відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення» має право звертатися до суду інтересах свого засудженого сина із відповідними заявами про його застосування. Однак вказаним Законом не передбачено його права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції по даним заявам., а відповідно до загальних положень, передбачених ст.393 КПК України він як батько, не будучи законним представником повнолітнього засудженого, не є особою, яка має право подавати апеляційну скаргу.
Таким правом може скористатися сам засуджений ОСОБА_4 у разі незгоди з ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.01.2016 року , звернувшись до апеляційного суду Житомирської області з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу та одночасним клопотанням про поновлення строку на таке оскарження із посиланням на поважність причин такого пропуску.
Суддя суду першої інстанції помилково вказав у своїй ухвалі від 18.05.2016 року про право на звернення саме ОСОБА_3 батька засудженого, з апеляційними скаргами як на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.01.2016 року, так і на дану ухвалу судді від 18.05.2016 року.
Відповідно до ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має право подавати апеляційну скаргу.
За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 повинна бути повернута, особі яка її подала.
Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження..
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 392, 399, 426 КПК України, суддя -
у х в а л и в:
Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 .
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати ОСОБА_3 , разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення.
Суддя: