Справа № 559/2494/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в особі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, із повною середньою освітою, студента 3-го курсу Рівненського інституту Київського університету права, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та збут психотропних речовин, діючи всупереч ст.ст.6,12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст.2 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав психотропну речовину метамфетамін (первітин) та почав незаконно зберігати його при собі з метою подальшого незаконного збуту протягом червня-липня 2015 року.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконний збут психотропних речовин, діючи всупереч ст.ст.6,12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст.2 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», перебуваючи на вул..Заводській в м.Дубно Рівненської області 24 червня 2015 року, близько 20 год., незаконно збув (продав) за гроші в сумі 100 грн. психотропну речовину метамфетамін (первітин), масою 0,0147 г., ОСОБА_8 , який діяв у відповідності до ст..5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року.
Крім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру 24 липня 2015 року, близько 21 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на автомобілі марки «Mersedes-Bens» д.н. НОМЕР_1 поблизу АЗС «ANP», що по вул.Шевченка в м.Дубно Рівненської області, незаконно збув (продав) за гроші 1500 грн. психотропну речовину метамфетамін (первітин), масою 0,0491 г., ОСОБА_8 , який діяв у відповідності до ст..5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року.
Своїми умисними діями, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.307 КК України. Дії кваліфікуються як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.
Допитаний у суді ОСОБА_7 свою вину у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин не визнав. Показав, що із так званою «легендованою особою» він знайомий особисто до подій, які мали місце пізніше. Він знає його, як ОСОБА_9 , з яким познайомився на рибалці. ОСОБА_10 почав говорити, що немає грошей і десь їх треба заробити. Сказав, що має що продати, інструменти. Попросив дати йому номер свого мобільного, маякнув зі свого на його номер і записав. Після цього він неодноразово телефонував йому. Через деякий час вони зустрілися у смт.Смига, з ОСОБА_10 було ще двоє хлопців. Останній передав йому набір інструментів за 500 грн. Даний набір він залишив у автомобілі і пішов на пропозицію ОСОБА_10 з ним у напівпідвал. Потім на телефон ОСОБА_10 хтось зателефонував і коли вони вийшли наверх він утік. Побачив, що з машини пропав той куплений набір. Він почав йому телефонувати, але ОСОБА_11 не відповідав. Пізніше, коли вдалося додзвонитися відповів, що йому просто потрібні були гроші. Через деякий час ОСОБА_10 запропонував йому забирати в одного чоловіка наркотики і передавати йому. Він зробив вигляд, що ніби погодився, бо мав намір забрати свої гроші, тих 500 грн. Перший раз він забрав у нього гроші та зробив вигляд, що викинув йому на зупинці «Волиця» наркотики, а насправді пустий згорнутий листок, сам виключив телефон і поїхав. Після цього, ОСОБА_10 звонив йому постійно і погрожував протягом місяця. Насправді, це було 22 червня 2015 року, так як він того дня проводив дівчину на поїзд добре запам`ятав це. Через місяць він знов запропонував перевезти йому наркотики, погрожував. ОСОБА_10 казав, що у нього сусід працює в міліції і пробачає йому всі злочини. 23 липня 2015 року він звонив йому дуже багато разів і просив вирішити йому питання з наркотиками. Така наполегливість протягом тривалого часу насторожила його і він перестав відповідати на його дзвінки і поїхав до м.Рівне. Піддавшись його тиску і погрозам 24 липня 2015 року поїхав взяв пакунок і приїхав до літака в м.Дубно віддати. До нього підсів ОСОБА_10 , взяв той пакунок, відсипав щось собі звідти і пішов. Нічого він з ним не курив разом. Вважає, що все почалося із того, що ОСОБА_10 був винен йому гроші 500 грн. Відчував, що тут щось не так, але піддався на його тиск і погрози. Він не звонив йому сам, всі дзвінки були від ОСОБА_10 , інколи він просто вимикав телефон, бо це було вже неможливо, бувало 100-180 дзвінків в день. Підозрілим було і те, що у ОСОБА_10 ніколи не було лишніх грошей, а тут він скрізь їздив на таксі, у тому числі і в м.Рівне. Після того як він пішов з машини, з`явилися працівники міліції, витягли його з автомобіля і повалили на землю, одягли кайданки. Під час того обшуку, у нього пропали особисті гроші в сумі 1000 грн . Не зрозуміло звідки взялися якихось 50 грн., ніякої коробки теж не було. Все це тривало приблизно до 2 год. ночі. У міліції підписав усе, бо сказали, що як відмовиться, то тільки усугубить своє становище. Не дали навіть позвонити батькам, повідомили самі. Просить взяти до уваги те, що без участі ОСОБА_10 і міліції він би не передавав йому ніяких наркотиків.
Дослідивши докази, які були розглянуті у судовому засіданні, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтсья на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вважає, що ОСОБА_7 підлягає виправданню, а пред`явлене обвинувачення є недоведеним із наступних підстав.
Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 підтвердив, що ОСОБА_7 він знає давно, їх знайомив спільний знайомий ОСОБА_12 влітку 2015 року. На той час він вживав наркотичні засоби, грався, на даний час вже ні. Він дійсно продавав йому набір інструментів, але їх потім викрали. Обвинувачений сам йому запропонував купувати у нього первітин. Зустрічалися декілкьа разів, купляв у нього. Був випадок на цукровому в м.Дубно. Він ОСОБА_13 дав гроші 100 грн., а той сказав лишить на другій зупинці наркотик, як виявилося пізніше там нічого не було. За це він обізлився на нього і вирішив йому відімстити. Пішов до міліції до ОСОБА_14 і розповів усе, а він запропонував бути йому агентом при закупці. Сказали звонити ОСОБА_7 і запропонувати ще більші гроші, щоб він погодився. Після цього був випадок коли йому видавали 100 грн., але він обманув на цукровому заводі в м.Дубно, у згортку нічого не було, викинув пустий листок. Другий раз домовилися за 1500 грн. В міліції дали гроші 1500 грн., підвезли до відділення Приватбанку, де він їх перерахував на рахунок ОСОБА_7 , квитанцію віддав там відразу міліціонерам, які чекали в автомобілі. Того дня ОСОБА_13 не відповідав за дзвінки, скільки він йому не телефонував. Ввечері він вже сам перезвонив і домовилися на наступний день. Він неоноразово міняв час і місце зустрічі, не виходив на зв`язок. Зустрілися 24 липня 2015 року коли вже сутеніло біля літака в м.Дубно. Наркотик ОСОБА_13 йому передав в машині в кухонній фользі. Там же ж машині ззаді покурили разом, він, ОСОБА_8 , відсипав собі трошки в іншу фольгу і забрав все в карман. Працівники міліції в цей час мили машину на мийці навпроти і спостерігали. По дорозі він те, що відсипав собі «скинув», а пізніше пішов забрав і скурив того ж вечора. Його підібрали працівники міліції по дорозі, приїхали до райвідділу, він там все виклав і віддав. При складанні документів були ще якісь люди у комуфляжній формі. У Смизі його не допитували. Купувати йому наркотики ОСОБА_7 він не пропонував. Підтвердив, що звонив 24 липня 2015 року до ОСОБА_7 дуже багато разів, бо «треба було вернути наркоту».
Із показань ОСОБА_15 вбачається, що він був слідчим у цій справі. Вважає, що всі слідчі дії були проведені згідно закону. Квитанція в матеріалах відсутня, оскільки була втрачена, витребовувався дублікат. Документи звідки брали кошти для проведення оперативної закупки йому ніхто не передавав.
Допитаний як свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що всі дії проводилися з письмового доручення слідчого. Перший раз вручили 100 грн. і ОСОБА_8 пішов, повернувся пізньої пори. Чому відсутні у справі документи про виділення коштів для цього не знає, все передавалося слідчому. 23 липня 2015 року він приніс тільки квитанцію, яку теж передали до справи. Наркотичну речовину вилучили на наступний день.
Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 суду показали, що працюють в управлінні державної служби охорони УМВСУ в Рівненській області. Були запрошені у якості понятих, як передавали людині гроші. Далі пішли на роботу. Ніякої квитанції не бачили, все це тривало біля 30 хв. Назад до міліції ОСОБА_8 теж не вертався. Дали пачку бумаг і їх треба було підписати.
Допитані свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вказали, що вони теж є працівниками в управлінні державної служби охорони УМВСУ в Рівненській області, були запрошені понятими. Бачили як давали гроші, потім він щось приносив, опечатували, підписували. Вказали, що на протоколах їх допиту, які є в матеріалах справи, не скрізь стоять їх підписи. Так, ОСОБА_19 пояснив, що на а.с.28 не його підпис, а ОСОБА_20 пояснив, що на а.с. 63-64 не його підписи. Таких допитів не було.
Свідки ОСОБА_21 , та ОСОБА_22 у судовому засіданні показали, що працюють в управлінні державної служби охорони УМВСУ в Рівненській області. Під час несення служби до них поступив дзвінок, що необхідна їх термінова допомога. Приїхали до літака в м.Дубно, там вже були працівники мілції, на землі в кайданках лежав підсудний. Одні двері в автомобілі були відкриті. Розпочали робити огляд, ззаді в машині знайшли коробку, в якій була фольга, гроші скручені в трубочку. Водій опору не чинив, по його проханню його підняли з землі.
Суд звертає увагу на те, що усі поняті при вчиненні слідчих дій були співробітниками УМВСУ в Рівненській області.
Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.271 КПК України, під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати, підбурювати особу на вчинення цього злочину, з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який би вона не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті у такий спосіб речі та документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, ст.17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.
Відповідно до пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці виробив загальний принцип, що відноситься до гарантій справедливого розгляду справи в контексті техніки негласних розслідувань, що використовуються для боротьби з торгівлею наркотичними засобами. Загальний зміст цього принципу зводиться до того, що суспільні інтереси не можуть виправдовувати використання доказів, що отримані внаслідок провокації правоохоронних органів (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Веселов та інші проти Росії від 2 жовтня 2012 року; рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії від 4 листопада 2010 року; рішення Європейського Суду з прав людини у справі Раманаускас проти Литви від 5 лютого 2008 року).
Згідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії).
Таке повністю відповідає вимогам ч.1 ст.87 КПК України, яка говорить про те, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
У рішенні Європейського Суду з прав людини, справа «Раманаускас проти Литви» зазначено, що провокація з боку правоохоронних органів має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.
Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський Суд з прав людини виробив низку критеріїв (справа «Банніков проти Росії»), а саме змістовний критерій і процесуальний критерій. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність в суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.
Розкриваючи змістовний критерій, Європейський Суд з прав людини відзначає, що, держава повинна мати у своєму розпорядженні конкретні та об`єктивні свідчення, що підтверджують вчинення обвинуваченим конкретних кроків на вчинення діяння, за яке він в подальшому переслідується. При цьому, відповідно до вимог Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (справа «Банніков проти Росії», справа «Веселов та інші проти Росії», справа «Ванян проти Росії»).
Стосовно змістовного критерію, будь-яка інформація, отримана внаслідок негласної діяльності, має відповідати вимозі щодо того, що слідство має проводитись в цілому у пасивній манері. Таке виключає, зокрема, будь-які дії, що можуть бути розтлумачені, як вплив на обвинуваченого з метою вчинення ним злочину, як то - прояв ініціативи в контактах, повторна пропозиція, наполегливі нагадування тощо (справа «Банніков проти Росії», справа «Веселов та інші проти Росії»).
Застосування вищевказаних засад стосовно обвинувачення ОСОБА_7 у збуті наркотичних засобів дозволяє дійти таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» у кожному випадку наявності підстав для оперативно-розшукової діяльності порушують оперативно-розшукову справу. Без її порушення проводити такі заходи заборонено. Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що у випадку ОСОБА_7 мали місце підстави для проведення оперативно - розшукової справи.
В судовому засіданні встановлено, що по матеріалах справи легендована особа ОСОБА_8 був допитаний як свідок у справі в смт.Смига Дубенського району 16 червня 2015 року ОСОБА_16 (18.00-18.30), в той час як його рапорт про отримання оперативної інформації надійшов до Дубенського МВ 16 червня 2015 року о 18:20, введений о 18:44:25) При допиті ОСОБА_8 це було спростовано взагалі. (а.с.2, 9-10)
Оперативні закупки були проведені на виконання постанов про проведення оперативної закупки винесених 24 червня та 21 липня 2015 року старшим прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_23 . При цьому, у першому випадку постановлено провести оперативну закупку наркотичних засобів, психотропних речовин у ОСОБА_7 без затримання особи із втратою (без вилучення) грошових коштів, провести її з 16 червня по 16 липня 2015 року, тобто, за 8 днів до її винесення.(а.с.13, 31)
У протоколі огляду та помітки грошей від 24 червня 2015 року зазначений як учасник старший прокурор Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_23 , проте підпис його у даному протоколі відсутній.(а.с.12-13)
Будь-яких фінансових документів, що підтверджують законність походження грошей, які були використані для проведення оперативних закупок в обох випадках, суду не надано.
У протоколі контролю за вчиненням злочину від 24 липня 2015 року вказано, що 24 липня 2015 року у ОСОБА_8 було вилучено наркотичну речовину метамфетамін. Під час чого ОСОБА_8 заявив, що придбав метамфетамін у ОСОБА_7 декілька хвилин назад також за грошові кошти 1500 грн., які він перерахував на його рахунок. (а.с.35)
Згідно протоколу від 12 серпня 2015 року до матеріалів справи долучені як докази в даному кримінальному провадженні матеріали аудіо- відео контролю особи ОСОБА_7 . Проте, при їх відкритті у судовому засіданні з метою дослідження, було встановлено, що один диск не містить на собі будь-якої інформації, інший пошкоджений та не може бути відтворений.(а.с.41-42)
Суд дійшов висновку, що провадження відносно ОСОБА_7 було порушено та оперативні дії - розпочаті за відсутності об`єктивної підозри у вчиненні злочину, а під час здійснення оперативних заходів органи досудового розслідування не виявляли необхідної пасивності, отже - відносно нього була здійснена провокація правоохоронних органів, оскільки суду не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 було б вчинено злочин без втручання з боку правоохоронних органів.
За такого, виходячи з норм діючого законодавства, суд вважає усі докази, отримані внаслідок негласних оперативних (слідчих) дій недопустимими. Інших доказів на підтвердження вини обвинуваченого у збуті наркотичних засобів органи досудового розслідування та прокурор суду не надали, судом такі докази здобуті не були. До того ж суд відзначає, що, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Раманаускас проти Литви, дії, вчинені у умовах провокації з боку правоохоронних органів, не є суспільно небезпечними.
При цьому, суд звертає увагу, що після першої невдалої спроби здійснення закупки, замість виконання чинного законодавства щодо припинення злочину та затримання підсудного, було організовано повторне вручення грошових коштів та отримання наркотичної речовини.
За таких обставин, суд вважає, що вина у вчиненні злочину ОСОБА_7 , передбаченому ч.1 ст.307 КК України не доведена, а тому він підлягає виправданню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368,370,373 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 за ч.1 ст.307 КК України визнати невинуватим і по суду виправдати за недоведеністю вчиненого правопорушення, в якому його обвинувачують.
Запобіжний захід домашній арешт - скасувати.
Речові докази по справі :
-порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі метамфетамін (первітин), маса 0,0147 г - знищити;
-порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі метамфетамін (первітин), маса 0,0491 г знищити;
-мобільний телефон марки «Nexus», грошові кошти в сумі 94 грн., електронна вага повернути ОСОБА_7 ;
-пластикову банківську картку «Приватбанк» НОМЕР_2 повернути ОСОБА_7 ;
-картонну коробку з-під ліхтарика «LED», шматки із фольги, дві купюри 1 гривня у формі трубки із нашаруванням речовини, скляну трубку, поліетиленовий пакет, полімерну колбу знищити;
-водійські права та студентський квиток залишити у ОСОБА_7 ;
-автомобіль марки «Mersedes-Bens» д.н.з. НОМЕР_1 залишити у ОСОБА_24 як власника.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: