Справа №592/1109/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/503/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання-

ВСТАНОВИЛА:
03.02.2016 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності зі ст.81 КК України.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 березня 2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_7 було відмовлено з огляду на наявність стягнень у засудженого, ситуативність позитивної поведінки засудженого з метою досягнення запланованої мети та передчасність застосування до нього положень ст. 81 КК України.

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, просить ухвалу суду скасувати частково та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги його клопотання. Мотивація доводів апеляційної скарги зводиться до того, що зазначеним у судовому рішенні обставинам судом не надано належної оцінки, неповно враховано ряд фактичних обставин, зауважує, що накладені стягнення є погашеними в установленому законом порядку, вказує, що не надано належної оцінки протоколу засідання комісії установи №9 від 15.03.16, окрім того залишено поза увагою ряд обставин, зокрема навчання засудженого у Сумському навчальному центрі та участь у програмі виховного впливу «Духовне відродження», зауважує, що постійно працює та вимог режиму не порушує, а тому висновки суду про передчасність застосування положень ст.81 КК України вважає невмотивованими та необґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, думку засудженого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_6 про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, особової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності із ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване судом, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше установленого законом строку покарання.

Також, згідно роз`яснень, викладених у підпункті «а» п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише, зокрема, після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, такий висновок повинен базуватися на всебічному врахуванні як даних про поведінку засудженого, так і ставленням останнього до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

При розгляді клопотання суд, у відповідності до вимог КПК України, повно і об`єктивно дослідив наявність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого, в тому числі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, поведінку засудженого та ставлення до праці в процесі відбування покарання і прийшов до вірного висновку про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_7 вимог ст. 81 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, останній засуджений за вчинення тяжкого злочину, до 26.06.2014 року характеризувався посередньо (о.с.а.с.93), а у подальшому - позитивно, працевлаштований в колонії, до праці ставиться добре, проявляє розумну ініціативу при виконанні покладених на нього обов`язків, за що має 4 заохочення (а.с.14), проте така поведінка засудженого після відбування значної частини покарання не свідчить про становлення особи на шлях виправлення, носить ситуативний характер з метою досягнення засудженим запланованої мети, між тим на ряду з численними заохоченнями, останній має 2 стягнення, які в установленому порядку зняті і погашені (а.с.14), згідно протоколу засідання комісії установи, застосування до ОСОБА_7 положень ст.81 КК України є передчасним (а.с.39-40).

На думку колегії суддів, вказані обставини не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого та вказують виключно про ситуативний характер поведінки засудженого.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , при цьому переконливих доводів на обґрунтування своєї позиції, які б за своїм змістом безумовно спростовували висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні вищевказаного клопотання, в апеляційній скарзі не було наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено, а ті твердження, на які посилається ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі, не свідчать про наявність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та не впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які б виявились підставою для зміни або скасування ухвали, не виявлено.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого не вбачається, а тому ухвалу суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ця ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.