Дата документу Справа № 318/1968/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/235/16
Єдиний унікальний № 318/1968/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 78 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

представника Кам`янсько-Дніпровської КВІ УДПтС в Запорізькій області ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку дистанційно в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі прокурор у провадженні, посилаючись на незаконність судового рішення, зазначає, що суд не надав належної уваги тому, що ОСОБА_8 систематично не виконував покладені на нього вироком суду від 13.11.2014 року обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, порушення одного з яких вже є підставою для направлення засудженого для відбування покарання. Тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати відносно ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити для відбування призначеного покарання.

Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні подання Енергодарського міжрайонного відділу Кам`янсько-Дніпровського підрозділу УДПтС в Запорізькій області про скасування відносно засудженого ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 13.11.2014 р. ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки і згідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

18.12.2014 року вирок відносно засудженого надійшов до інспекції для виконання. 23.12.2014 року ОСОБА_8 було роз`яснено порядок виконання вироку та обов`язків, передбачених ст. ст. 75, 76 КК України.

До суду з поданням звернувся Енергодарський міжрайонний відділ Кам`янсько-Дніпровського підрозділу УДПтС в Запорізькій області, в якому вказував, що засуджений після постановки на облік, періодично не з`являється на реєстрацію без поважних причин, у зв`язку з чим, йому надсилалися виклики та виносилися подання про здійснення приводу. 26.06.2015 року засуджений ОСОБА_8 з`явився до КВІ та надав письмове пояснення, згідно якому він з 28.04.2015 року по 23.06.2015 року виїхав за межі Запорізької області на заробіток, але у зв`язку з тим, що йому не виплачували заробітну плату не зміг повернутися до дому. За що йому було винесено письмове застереження.

За таких обставин, у поданні порушувалося питання про скасування відносно засудженого ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі для відбування призначеного йому за вироком суду від 13.11.2014 року покарання.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні подання, суд першої інстанції мотивував свої висновки наступним.

Згідно до встановлених в судовому засіданні даних, засуджений ОСОБА_8 не зміг своєчасно виконати покладені на нього судом обов`язки, не з`являвся для реєстрації до відділу кримінально-виконавчої інспекції. За місцем проживання характеризується посередньо, скарг від мешканців села на нього не надходило, у вчиненому розкаюється.

Виходячи з наданих засудженим пояснень, останній не з`являвся до КВІ, оскільки через відсутність коштів для існування, був змушений виїхати на заробітки за межі району. На даний час доглядає за хворою сестрою померлого діда.

Таким чином, суд враховуючи складний матеріальний стан ОСОБА_8 , визнання ним своєї провини у порушенні порядку відбування покарання, щире розкаяння, відсутність даних про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, дійшов висновку про передчасність висновку інспекції щодо небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; засудженого, який просив судове рішення залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у провадженні задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрутованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Так, відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.78 КК України, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч.1 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частина 2 цього закону передбачає внесення кримінально-виконавчою інспекцією подання до суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання засудженим покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Отже, системний аналіз згаданих вимог закону свідчить про необхідність послідовності дій кримінально-виконавчої інспекції для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого і його направлення для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, а саме з подання Енергодарського міжрайонного відділу Кам`янсько-Дніпровського підрозділу УДПтС в Запорізькій області, засудженому ОСОБА_8 ставилося у провину невиконання покладених на нього обов`язків періодичної явки на реєстрацію, оскільки він не з`являвся на реєстрацію без поважних причин у період з 28.04.2015 року по 23.06.2015 року.

При цьому, після самостійної явки засудженого ОСОБА_8 на реєстрацію до кримінально- виконавчої інспекції, 26.06.2015 року інспектор ВКВІ ОСОБА_9 , у цей же день, застосувала до нього застереження у виді письмового попередження про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, інспекція може направити до суду матеріали про скасування його звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком суду покарання.

Однак, при відсутності будь-яких даних про порушення своїх обов`язків або систематичного вчинення правопорушень зі сторони ОСОБА_8 після винесення згаданого застереження, 17.07.2015 року інспектор Енергодарського міжрайонного відділу ВКВІ Кам`янсько-Дніпровського підрозділу УДПтС в Запорізькій області ОСОБА_9 звертається до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_8 і направлення його для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі.

Таким чином, кримінально-виконавча інспекція в особі інспектора ОСОБА_9 порушила законодавчо визначений порядок звернення до суду з вирішенням цього питання, оскільки у разі невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, повинна була застосувати до засудженого застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, і тільки після цього, у разі подальшого невиконання засудженим покладених на нього обов`язків вправі ініціювати питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Разом з тим, суд першої інстанції, хоча і відмовив кримінально-виконавчій інспекції у задоволенні її подання з інших підстав, по суті прийняв правильне рішення, а тому оскаржуване судове рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 336, 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року відносно засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4