Справа № 299/917/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.05.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду від 15 квітня 2016 року,
в с т а н о в и в :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Барвенківського району Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянинаУкраїни, українця, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, підозрюваного у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 40 днів, заборонивши останньому залишати місце проживання цілодобово.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 14 квітня 2016 року близько 22.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу будинку №6 по вул..Островського в м.Виноградів, умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, тримаючи в правій руці та демонструючи заздалегідь заготовлений предмет схожий на пістолет, в присутності сторонніх осіб та потерпілого ОСОБА_9 , здійснив з нього близько 5-ти пострілів в повітря та в салон легкового автомобіля марки «Фольцваген Шаран» р.н. НОМЕР_1 , в якому знаходились потерпілий ОСОБА_9 , малолітня ОСОБА_10 , 2012 року народження та інші особи. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 та малолітній ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження голови.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказала, що слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків. При цьому, на думку слідчого судді, вказані ризики не свідчать про ймовірність продовження ОСОБА_7 злочинної діяльності, а тому не виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_7 під вартою. На думку прокурора, слідчий суддя не врахував наявність ризиків, які містять достатні підстави для застосування саме цього запобіжного заходу а саме: що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до 7 років, яким спричинено тілесні ушкодження двом особам, в тому числі малолітній дитині, що свідчить про особливу зухвалість та винятковий цинізм дій підозрюваного. Зазначає також, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 офіційно не працює, періодично виїжджає на заробітки за межі України, утриманців та міцних соціальних зв`язків не має, характеризується негативно, у вересні 2015 року притягався до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, а тому обраний щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду від 15.04.2016 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Апеляцію обгрунтовує тим, що слідчий суддя не в повній мірі врахував дані про його особу, зокрема те, що він є неконфліктним, проживає з цивільною дружиною ОСОБА_11 протягом 20 років, має добрі відносини з сусідами. Зазначає також, що наміру переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати та свідків не має, про що свідчить і добровільне прибуття до суду на розгляд клопотання та присутність у відділі поліції одразу після події, що мала місце 14.04.2016 року.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити та пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_12 та просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги прокурора та підозрюваного ОСОБА_12 задоволенню не підлягають, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Дослідивши матеріали провадження та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя правильно встановила, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.
Обставини справи та дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 свідчать, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину, не можуть вважатись виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.
З урахуванням наведеного, а також даних про особу ОСОБА_7 , а саме, що він має постійне місце проживання, вину визнав, ухилення від органу досудового розслідування чи перешкоджання ним кримінальному провадженню не встановлено, суд вірно дійшов висновку про можливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному цілодобово залишати місце проживання. Такий запобіжний захід, як домашній арешт, зможе запобігти спробам ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування і суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, суд поклав на ОСОБА_7 певні обовязки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою. з`являтись до слідчого чи прокурора за першою вимогою .
Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, а саме тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки обставини на які вказує прокурор в апеляції були враховано судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано менш суворий запобіжний захід, який, на думку колегії співмірний з існуючим ризиком, відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким не має.
Колегія суддів також враховує, за даними досудового слідства, подія кримінального правопорушення відбувалась за місцем проживання ОСОБА_7 та поблизу його будинку, і за його твердженням, не з його ініціативи, які дають підстави вважати, що саме такий запобіжний захід забезпечить в повній мірі виконання ним усіх процесуальних обов`язків.
Колегія суддів також вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у випадку застосування до ОСОБА_7 не можуть запобігти ризикам вчинити підозрюваним спроби переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню. Тому твердження ОСОБА_13 , викладені ним в апеляційній скарзі не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики, відтак запобіжний захід, про застосування якого просив підозрюваний, не може бути застосований щодо нього.
Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду від 15 квітня 2016 року, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту - залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: