490/9646/15-к
н/п 1-кп/490/256/2016
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2016 р. м.Миколаїв
Центральний районний суд м.Миколаєва
в складі головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, не працює, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1
про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, не працює, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_7 17 вересня 2015р. близько 20год 30хв. за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись у дворі біля будинку №131Б на перехресті вул.Дзержинського та вул.Потьомкінської в м.Миколаєві, реалізуючи свій намір на відкрите заволодіння чужим майном, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволодів майном ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном марки «IPhone 4S» - вартістю 2500грн. та грошовими коштами в сумі 700грн. Після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 3200грн.
ОСОБА_12 17 вересня 2015р. близько 20год 30хв. за попередньою змовою з ОСОБА_10 , знаходячись у дворі біля будинку №131Б на перехресті вул.Дзержинського та вул.Потьомкінської в м.Миколаєві, реалізуючи свій намір на відкрите заволодіння чужим майном, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволодів майном ОСОБА_9 ,а саме: мобільним телефоном марки «IPhone4S»-вартістю 2500грн. та грошовими коштами в сумі 700грн. Після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 3200грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, і по суті показав суду, що з обвинувачений ОСОБА_11 знайомий близько 2 років, вони разом навчалися в будівельному коледжі. З потерпілим ОСОБА_9 знайомий близько року, разом із ним винаймав квартиру в м.Миколаїв. Коли потерпілий ОСОБА_9 з?їзджав з квартири він забрав його гроші, що знаходилися в тій квартирі - 300грн. В подальшому ОСОБА_9 зізнався, що взяв ті гроші та обіцяв йому що їх поверне. Протягом 6 місяців потерпілий ОСОБА_9 годував його обіцянками, що поверне гроші, але гроші так і не повернув. В той час йому стало відомо від його та ОСОБА_9 спільної знайомої, що потерпілий продав свій планшет, та гроші в нього є, але віддавати він гроші не збирався.
В той день 17 вересня 2015р. він, заручившись допомогою свого знайомого ОСОБА_13 , вирішив повернути собі гроші, які винен йому потерпілий. Вони домовились зустрітися неподалік того місця, де в той день з друзями відпочивав потерпілий, та взявши з собою дерев?яну биту, пішли до того місця. Він пішов за потерпілим для того, щоб відвести його в сторону від його друзів. А ОСОБА_11 чекав на нього неподалік вул.Дзержинського в м.Миколаїв поблизу будинку №131б. На тому місці він познайомив потерпілого з ОСОБА_14 , і поки останній розмовляв з ОСОБА_15 , він збігав за битою, яку сховав неподалік біля покинутого будинку, та підійшовши до ОСОБА_15 та потерпілого, та перекинувши через голову потерпілого биту, схопив ОСОБА_9 битою за шию, утримуючи биту двома руками. В такий спосіб він утримував потерпілого, не даючи йому чинити опір, та не даючи йому втекти з того місця. Він тримав потерпілого, тому попросив ОСОБА_15 щоб той перевірив кишені потерпілого. Бондар заліз в кишені до потерпілого на найшов там мобільний телефон Айфон 4с, та 700грн. Після того як ОСОБА_15 витягнув та забрав мобільний та гроші, він потерпілого відпустив, та вони у вдвох з ОСОБА_15 пішли по пр.Леніна в сторону вул.Радянської. Вони удвох там потратили трохи грошей, а потім пішли додому. Він віддав ОСОБА_15 із тих грошей, що вони забрали в потерпілого десь 200грн., решту він залишив собі. Телефон він також залишив собі, а потім показував його знайомому для подальшої продажі. Обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що вчинив так бо не знав як повернути свої гроші, потерпілий його обманював тривалий час. В скоєному розкаюється, вказав, що гроші потерпілому повернув, просив суд його суворо не наказувати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, і по суті показав суду, що з обвинуваченим ОСОБА_16 він знайомий близько 2 років, вони разом навчалися в будівельному коледжі. З потерпілим ОСОБА_9 до цієї події був знайомий близько тижня. В той день 17 вересня 2015р. ОСОБА_16 розповів йому, що потерпілий винен йому гроші, але не віддає, а все обіцяє тільки, хоча гроші в нього є, і попросив його допомогти йому.Він погодився, і вони домовилися як будуть забирати гроші в потерпілого. ОСОБА_16 сказав, що приведе його в якесь визначене місце, а він буде їх там чекати. Того ж дня як вони домовилися повернути борг з потерпілого, вони зайшли на квартиру до ОСОБА_16 , і той взяв там дерев?яну биту. Потім вони пішли до вул.Дзержинського і ОСОБА_16 пішов за потерпілим, а він залишився чекати. Коли вони прийшли, то він почав відволікати уваги потерпілого розмовою, а ОСОБА_16 пішов за битою, і коли повернувся, то потерпілий стояв лицем до нього, тому ОСОБА_16 закинув йому через голову дерев?яну биту та схопив ОСОБА_9 битою за шию, утримуючи биту двома руками. Він утримував потерпілого, не даючи йому втекти з того місця. ОСОБА_16 тримав потерпілого за шию, і попросив його щоб він подивися в кишені потерпілого. Він заліз до кишень потерпілого та витягнув з них мобільний телефон Айфон 4с, та 700грн.Потім ОСОБА_16 відпустив потерпілого, та й він пішов геть, а вони пішли в сторону вул.Радянської. Попов йому дав 200грн.,решту забрав собі, телефон також залишився в нього. В скоєному розкаюється, просив суд його суворо не наказувати.
Вина ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, крім визнання обвинуваченими своєї вини, підтверджується й іншими доказами, зібраними по справі, достовірність і правильність яких обвинуваченими не оспорюється, а саме:
-постановою про визнання речових доказів від 19.09.2015р. згідно якої мобільний телефон марки «Iрhone 4S» переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 ;
-постановою про визнання речових доказів від 23.09.2015р. згідно якої грошові кошти в сумі 325грн. передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 ;
-постановою про визнання речових доказів від 23.09.2015р. згідно якої дерев`яну биту сірого кольору передана на зберігання в камеру збереження речових доказів Центрального РВ ММУ;
- зберігальною розпискою №298 від 30.09.2015р. згідно якого дерев`яна бита передана на зберігання в камеру збереження речових доказів Центрального РВ ММУ;
- зберігальними розписками від 29.09.2015р., 08.10.2015р. згідно якої ОСОБА_17 отримав на зберігання мобільний телефон марки «Iрhone 4S», грошові кошти в сумі 325грн. та 375грн.
Вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України окрім визнання своєї вини, підтверджується і іншими доказами, зібраними по справі, які в судовому засіданні не досліджувалися, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду справи. Фактичні обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у справі.
Оцінюючи в сукупності добуті в процесі судового слідства докази суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_10 кваліфіковані правильно за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров?я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Оцінюючи в сукупності добуті в процесі судового слідства докази суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані правильно за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров?я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує пом`якшуючі обставини щире каяття, відшкодування шкоди, обтяжуючих обставин суд не вбачає. Разом з тим суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе відносно ОСОБА_10 обрати покарання із застосуванням ст.75 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує пом`якшуючі обставини щире каяття, обтяжуючих обставин суд не вбачає. Разом з тим суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе відносно ОСОБА_8 обрати покарання із застосуванням ст.75 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323 -324 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2(два) роки.
У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2(два) роки.
У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази - мобільний телефон та грошові кошти в сумі 700грн., передати потерпілому ОСОБА_9 , дерев?яну биту, що знаходиться в камері зберігання Центрального РВ ММУ за квитанцією №298 від 30.09.2015р. - знищити.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя