АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 664/1799/15-к
Справа № 11-кп/791/146/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ч.3 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2016 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Захисника ОСОБА_7
Обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 0000838за апеляційною скаргою із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні, на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 листопада 2015 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 12.10.2006 року Скадовським районним судом Херсонської області за ст. ст. 185 ч. З, 15, 185 ч. З, 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
- 11.01.2010 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ст. ст. 185 ч. 2,185 ч. З, 186 ч. 2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі -25.03.2014 року по відбуттю покарання;
- 10.07.2014 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;
- 14.08.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до шести місяців арешту,-

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 роківз конфіскацією в доход держави всього належного йому особистого майна, з відбуванням покарання у кримінально - виконавчої установи закритого типу.

Обраний запобіжний захід тримання під вартою залишений без змін. Визначено строк відбування покарання рахувати з 26 березня 2015 року.
Стягнуто з обвинуваченого судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 1458 грн. 65 коп.
Вирішено питання щодо речових доказів
Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим і засуджений за те, що він 26.03.2015 року близько 10:30 годин ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном а також на недоторканість життя та здоров`я особи, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, з метою заволодіння чужим майном, не маючи на те законних підстав, шляхом вільного доступу, проник через вхідні двері до житлового будинку АДРЕСА_3 , де скоїв напад на ОСОБА_9 , в ході якого із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, що виразилося в нанесенні ударів руками і ногами в область обличчя та тулуба, а також трьох ударів прикладом мисливської рушниці марки «Іж 27Е» по лівій руці ОСОБА_9 , в ході якого відкрито, шляхом ривку з руки останнього заволодів майном потерпілого, а саме мисливською рушницею марки «Іж 27Е», заводський номер НОМЕР_1 , вартість якої відповідно до довідки ПП НВФ «ТАХО» складає 7000 грн. В результаті потерпілому ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ліктьової кістки, крововиливу лівого передпліччя, які згідно з висновком експерта № 94/302 від 15.04.2015 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії та переслідуючи єдиний злочинний умисел, відкрито, шляхом ривку з руки потерпілого ОСОБА_9 , із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, яка виразилась у демонстрації зброї та виказування намірів її застосування щодо потерпілого, які були сприйняті останнім як реальні, заволодів майном потерпілого, а саме: мобільним телефоном марки «Нокіа» моделі «6300», б/в, вартість якого відповідно до висновку експерта № 1802 від 25.05.2015 року становить 341,10 грн. Таким чином, ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 7341,10 грн.

В апеляційній скарзі з доповненням обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що потягло неправильну кваліфікацію його дій та неправильне застосуванням кримінального закону. Зокрема зазначає, що до будинку потерпілого він приходив два рази з метою зустрітися із співмешканкою потерпілого. Вважає, що висновки судово-медичних експертиз є неналежними доказами, оскільки не було зазначено особу, яка призначила експертизу. В ході судового слідства не встановлено коли виник умисел на заволодіння майном потерпілого, оскільки перебував в будинку потерпілого півтори години. Наполягає на тому, що рушницю та телефон забрав з метою захисту свого життя та свободи, без умислу заволодіти цим майном. Крім того, під час досудового слідства були порушенні його права, а саме під час затримання та проведення первинних допитів, які проводилися без участі адвоката. Зазначені порушення залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі вважає, що висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікація його дій за ч.3 ст.187 КК України, не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджуються дослідженими у судовому засіданні та наведеним у вироку доказами, судовий розгляд справи проведений з порушенням загальних засад кримінального провадження. Зокрема зазначає, що ОСОБА_8 двічі приходив в будинок до потерпілого - 25 та 26 березня 2015 року, при цьому обидва рази він мав мету спілкуватися саме з дружиною потерпілого, при вільному доступі до будинку обидва рази він шукав жінку, а не речі чи майно. Крім того, судом першої інстанції не враховано заперечення захисту щодо неналежності і недопустимості як доказу висновку експерта № 94/302 від 15.04.2015 р., оскільки особою, що призначила судово - медичну експертизу, не було надано медичних документів. Зміст свідоцьких показів, а також відомостей, що випливають із слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 , у вироку перекручено та викладено з обвинувальним нахилом, а не так, як це вказували свідки, потерпілий та засуджений. Покази всіх свідків різняться, та суперечливість доказів не усунута в судовому засіданні. Просить скасувати вирок Дніпровського районного суду від 27.11.2015 р. та винести новий вирок.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні вважає, що вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 грудня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зокрема зазначає, що суд призначаючи покарання хоч і вказав на відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявні обтяжуючі обставини, фактично при вирішенні питання щодо обрання виду та міри покарання не врахував, що обвинувачений вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав, завдані злочином збитки не відшкодував, негативно характеризується, раніше неодноразово судимий. Просить вирок Дніпровського районного суду від 27 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, згідно якого ОСОБА_8 призначити покарання за ч.3 ст.187 КК України у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги, а апеляцію прокурора просили залишити без задоволення, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженню, а апеляційні скарги обвинуваченого та захисника вважав безпідставними, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні й детально викладеними у вироку доказами із дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, а саме показами потерпілого ОСОБА_9 , який підтвердив, що 25 березня 2015 року у вечірній час між ним та обвинуваченим виникла сварка та 26 березня в ранковий час знову прийшов ОСОБА_8 став нецензурно висловлюватися, після чого вихопив у нього з рук телефон і вдарив його прикладом рушниці. Після заволодіння його рушницею, обвинувачений вийшов з будинку, повернувся і вистрелив с сторону будинку.

Свідок ОСОБА_10 , підтвердила покази потерпілого ОСОБА_9 та яка пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_8 знайома візуально, ніяких стосунків з ним не мала. 25 березня обвинувачений ОСОБА_8 в нетверезому вигляді зайшов до них у будинок і почав бити потерпілого ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_8 пішов. Близько 8:00 ранку 26 березня їй зателефонували і повідомили, що до них знову приходив обвинувачений ОСОБА_8 , побив чоловіка, забрав телефон і рушницю.

Малолітній свідок ОСОБА_11 , який допитаний у відповідності до чинного кримінального процесуального закону підтвердив покази потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні підтвердив, що зі слів потерпілого ОСОБА_13 йому стало відомо, що в кінці березня 2015 року невідомий йому чоловік прийшов до них у будинок, побив ОСОБА_13 , а потім забрав рушницю потерпілого, здійснив постріл з неї і пішов разом з рушницею.

Таким чином, з показів потерпілого ОСОБА_13 вбачається, що злочин передбачений ст. 187 ч.3 КК України відносно нього, вчинив ОСОБА_8 , оскільки він та свідокОСОБА_10 з обвинуваченим раніше знайомі не були, боргу перед ним не мали. Покази потерпілого та свідків послідовні та узгоджуються між собою, а тому спростовують доводи ОСОБА_8 про те, що він приходив до будинку потерпілого два рази з метою зустрітися із співмешканкою, а рушницю та телефон забрав з метою захисту свого життя та свободи, без умислу заволодіти цим майном. Ці доводи, які викладені в апеляційній скарзі були предметом перевірки під час судового розгляду і вони не спростовують висновки суду першої інстанції.
Крім того, вина ОСОБА_8 підтверджується протоколом огляду місця події від 26.03.2015 року та фото таблицею до нього, відповідно до яких учасниками процесуальної дії була оглянуто житловий будинку АДРЕСА_3 , де виявлено та вилучено одну гільзу з мисливського патрона, хустинку зі слідами бурого кольору, два дерев`яних фрагменти тумбочки з дробом з мисливського патрона, що підтверджує покази потерпілого ОСОБА_9 , про місце та обставини вчинення кримінального правопорушення. (т. 1, а.к.п.7-11).

Протоколом огляду предмета від 28.09.2015 року та фото таблицею до нього, підтверджується, що був оглянутий мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «6300» який був вилучений в під час обшуку обвинуваченого ОСОБА_8 . При його затримані, останній пояснив, що даний телефон належить потерпілому ОСОБА_9 , (т-1, а.к.п.25-28);
Згідно з протоколами пред`явлення особи для впізнання з фотознімками від 26.03.2015 року, свідку ОСОБА_10 та потерпілому ОСОБА_9 , було пред`явлено до впізнання чотири фотографії, з яких ОСОБА_10 та потерпілий впізнали особу за яким був ОСОБА_8 , як на особу, яка напала на потерпілого в будинку АДРЕСА_3 .( т-1, а.к.п.29, 31).
Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 10.04.2015 року, потерпілому ОСОБА_9 було пред`явлено до впізнання чотири телефони «Нокіа» модель «6300», з яких він впізнав свій телефон, який вилучений під час обшуку обвинуваченого ОСОБА_8 , при його затримані. (т1а., к.п.33).
Висновком експерта №94/302 від 15.04.2015 року підтверджується, що ОСОБА_9 заподіяно середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я, які утворилися від дії тупих предметів, що не виключено 26.03.2015 року. (т-1, а.к.п.48).
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2015 року та оптичним диском до нього з відеозаписом, потерпілий ОСОБА_9 розповідав та показував в присутності понятих в якому місці на нього напав обвинувачений ОСОБА_8 , спосіб і локалізацію ударів, нанесених йому обвинуваченим та де вчинив кримінальне правопорушення (т-1, а.к.п.60-62)
Покази, які давав потерпілий під час слідчого експерименту, узгоджуються з показами, які він навів в судовому засіданні та буди безпосередньо досліджені судом першої інстанції з іншими доказами у провадженні.
Таким чином, колегія суддів вважає, що конкретна обстановка злочину, вчиненого 26.03.2015 року щодо ОСОБА_9 , а саме вторгнення до житла, без згоди власника, застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, що виразилося в нанесенні ударів руками і ногами в область обличчя та тулуба потерпілому, а також трьох ударів прикладом мисливської рушниці, свідчить про наявність в діях обвинуваченого всіх ознак як суб`єктивної, так і об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в зв`язку з чим його дії судом першої інстанції як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а також погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло, кваліфіковані вірно.

Доводи обвинуваченого про те, що під час його затриманні та при перших допитах були порушені його права на захист, не впливають на обсяг доказування його вини у вчиненні злочину передбаченого ст. 187 ч.3 КК України. При цьому суд апеляційної інстанції направив повідомлення, яке випливає з апеляційної скарги обвинуваченого до прокуратури Херсонської області для внесення даної інформації у ЄДРДР.
Твердження захисника ОСОБА_7 щодо неналежності і недопустимості як доказу, висновку експерта № 94/302 від 15.04.2015 року є необґрунтоване.

Так, відповідно до зазначеної експертизи, експерт прийшов до такого висновку на підставі акту судово-медичного огляду з наданим потерпілим епікризом з Цюрупинської ЦРЛ 04.04.2015 року та наданим слідчим медичної картки № 2453 стаціонарного хворого травматологічного відділення на ім`я ОСОБА_9 ( т.1, а.к.п. 47).

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б могли свідчити про невідповідність висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам справи, як зазначено в апеляції. Не встановлено й інших порушень вимог кримінального процесуального закону, в тому числі право на захист при збиранні, дослідженні доказів та вирішення клопотань, які згідно із законом тягнуть скасування вироку.

Доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадження щодо м`якості призначеного ОСОБА_8 є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_8 у розмірі покарання, передбаченому ст. 187 ч. 3 КК України, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин у період непогашеної судимості за вчинення умисних корисних злочинів, що передбачає наявність рецидиву як обставини, в стані алкогольного сп`яніння, що обтяжує його покарання і свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи винного, систематичність злочинної діяльності, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, у вчиненому злочині не розкаявся, обставини, що б пом`якшували покарання відсутні та дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів в умовах ізоляції від суспільства, призначивши справедливе і достатнє для виправлення засудженого покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_14 та прокурора у кримінальному провадженню, задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу із доповненнями ОСОБА_8 , апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 листопада 2015 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Судді : (підпис) ОСОБА_2 ,

(підпис) ОСОБА_3 ,

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2