Справа № 379/835/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.09.2016 року Таращанський районний суд Київської області
в складі:
головуючого: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
потерпілої: ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілої: ОСОБА_7 ,
психолога: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща
матеріали кримінального провадження № 0000290 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Улашівка Таращанського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого вироком Таращанського районного суду Київської області від 12.07.2012 року за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, а саме вироком Таращанського районного суду Київської області від 12.07.2012 року за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяця, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив тяжкий злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи за наступних обставин.
11.07.2016 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йшов по вул. Героїв Небесної Сотні у м. Тараща Київської області. Проходячи повз будинок № 106 вказаної вулиці, він помітив малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка гралася на подвір`ї разом із малолітнім ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_6 ..
З метою реалізації свого злочинного задуму, спрямованого на вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості, ОСОБА_4 , користуючись відсутністю батьків ОСОБА_6 та інших дорослих осіб, які могли б перешкодити вчиненню цього злочину, діючи умисно, шляхом обману, заманив малолітню ОСОБА_6 до веранди будинку за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у веранді будинку, ОСОБА_4 , користуючись безпорадним, з огляду на малолітній вік, станом ОСОБА_6 посадив її до себе на коліна. Далі ОСОБА_4 вчинив розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_6 . В цей час до будинку зайшла ОСОБА_10 , яка припинила незаконні дії ОСОБА_4 , зробивши йому зауваження.
ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність та непристойність свого вчинку, вибіг з будинку і залишив місце злочину.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав шкоду нормальному моральному та фізичному становленню малолітньої ОСОБА_6 , а також сприяв формуванню антиморальних поглядів у неї.
Згідно з висновком експерта № 286 від 20.07.2016, складеним за результатами проведення судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій та на даний час на психічні захворювання, передбачені ст.ст. 19, 20 КК України не страждав і не страждає, тому він міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_4 страждає на хронічний алкоголізм (Б 10.30 за МКХ - 10), він потребує лікування від цього захворювання, протипоказань до такого лікування в нього не виявлено.
Клінічних ознак наркоманії у ОСОБА_4 не виявлено. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходився, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій перебував у стані алкогольного сп`яніння, який знайшов своє відображення у його поведінці під час скоєння йому інкримінованих дій, але не позбавив здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав та показав суду, що дійсно 11.07.2016 року близько 20 години 00 хвилин він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йшов по вул. Героїв Небесної Сотні у м. Тараща Київської області, де проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , помітив двох малолітніх дітей, а саме хлопчика та дівчинку віком близько 7-8 років, які гралися. В подальшому, коли він порівнявся з ними, то діти поздоровались з ним і він почав з ними спілкуватись. Потім під час спілкування він зайшов на подвір`я і неподалік веранди дівчинку взяв на руки та деякий час потримав та поставив на землю. Що відбувалось далі він пам`ятає погано, оскільки був сильно напідпитку. Після чого він пішов до ветлікарні, де набрав абрикос та пішов до місця свого проживання. Також заперечив проти того, що він заходив в середину будинку та те, що він торкався своїми руками до статевих органів дівчинки. Не визнавши себе винним, однак під час проголошення останнього слова попросив суд його суворо не карати.
Не зважаючи на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 не визнав себе винним в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 156 КК України його вина в скоєнні даного злочину підтверджується добутими та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , яку було допитано в присутності її законного представника її матері ОСОБА_7 та практикуючого психолога ОСОБА_8 , яка показала, що 11.07.2016 близько 19 години 20 хвилин її тато з мамою поїхали до бабусі ОСОБА_11 , а вона залишилася вдома разом із другом та сусідом
ОСОБА_9 , з яким вони разом гуляли у подвір`ї. Коли вони гуляли у подвір`ї, то до
них прийшов старий дядько, який в даний час знаходиться під вартою в залі суду, який став біля паркану та сказав їм, що в нього пропала собака і попросив у неї, щоб вона йому дала кусочок хліба та помідора. Після цього вона пішла до будинку, де із схованки дістала ключ від будинку і відкрила двері будинку. Зайшла в будинок та в кухні взяла хліб і відрізала кусочок старому дядьку. Далі вона вийшла на подвір`я, де біля воріт із сторони вулиці стояв дядько. Вона дала йому врізаний шматок хліба. Однак, цей дядько сказав, що вона мало врізала та
сказав їй, що він піде із нею в хату та вріже сам хліба. Після цього вона пішла із цим дядьком у хату,а ОСОБА_12 залишився на подвір`ї. Коли вони зайшли у веранду, то дядько став у веранді біля підвіконника, а вона пішла в кухню та взяла хліб і врізала більший шматок і знову винесла дядькові у веранду. Далі вона віддала дядьку хліб та він його поклав на підвіконник. Після цього дядько присів навпочіпки та сказав їй сісти йому на руки. Вона підійшла до нього та
він піднявши їй плаття вище пояса і вона сіла до нього на руки. В цей час дядько
почав до неї торкатися, а саме торкався до її статевих органів, при цьому він руками
ліз їй під трусики. В цей час він в неї питав чи їй удобно. Вона хотіла встати в
нього з рук, однак він не давав їй цього зробити та тримав її на руках. Вона не
кричала, проте вона казала йому, що хоче встати. Однак, дядя говорив, щоб вона посиділа в
нього на руках. Скільки вона сиділа у нього на руках вона не знає, про те їй здалося,
що це було досить довго. Коли вона сиділа в нього на руках, то він постійно
доторкався до її статевих органів Через деякий час у будинок зайшла бабуся
ОСОБА_13 . Коли вона помітила бабусю ОСОБА_14 , то вона відразу встала з рук у дяді, оскільки він відпустив її. Далі бабуся ОСОБА_15 сказала дяді «Що Ви оце робите?». Бабуся
ОСОБА_15 почала проганяти цього дядька. Тоді він вийшов з будинку і пішов в магазин. Після цього ОСОБА_12 сказав їй, чому вас так довго не було, а тому він покликав бабусю.
Показаннями свідка ОСОБА_16 , який показав, що про події, які сталися у вечері 11.07.2016 року близько 20 години з його дочкою ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем фактичного проживання його сім`ї в АДРЕСА_2 його по телефону повідомила їхня сусідка ОСОБА_10 , а тому він з дружиною негайно на автомобілі повернулися додому і після розмови з сусідкою, яка наглядно знала ОСОБА_18 і описала його прикмети, він поїхав його шукати по м. Таращі і невдовзі знайшов його і відразу по його зовнішньому вигляду та поведінці зрозумів, що той перебував у стані алкогольного сп`яніння. Щодо дочки ОСОБА_19 , то вона була перелякана і трохи згодом вона розповіла йому про те, що той дядько ( ОСОБА_18 ) руками ліз під її трусики і торкався до її статевих органів і при цьому запитував, чи їй це подобається. В зв`язку з цими подіями він того ж вечора звернувся до ОСОБА_20 відділення поліції. Також показав, що його дитина не схильна до фантазування.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , якого було допитано в присутності його батька ОСОБА_21 та практикуючого психолога ОСОБА_8 , який показав, що у вечері 11.07.2016 року він разом із ОСОБА_22 , яка проживає по сусідству гуляли у її дворі. В той час до них підійшов дід (старий дядько, який в даний час знаходиться під вартою в залі суду), який запитав у неї чи є її батьки. Коли він дізнався, що її батьків немає вдома, то попросив, щоб вона винесла йому кусочок хліба. Коли ОСОБА_23 винесла кусочок хліба, то той дядько сказав, що мало і запропонував їй піти з ним у будинок, щоб відрізати більший кусок хліба. Коли вони пішли до будинку він трохи зачекав на подвір`ї, а потім побіг до себе додому і про все розповів бабусі ОСОБА_24 , яка відразу пішла до будинку в якому проживає ОСОБА_23 з батьками. Він до веранди не заходив. Після того, як до веранди зайшла бабуся ОСОБА_15 , то звідти вибіг той дядько, який вийшов з двору і пішов сторону магазину.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка показала, шо 11.07.2016 року близько 20 години 00 хвилин вона перебувала за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , де займалася власними справами. В цей час вона також дивилася за своїм онуком ОСОБА_12 , який грався із сусідською дитиною - ОСОБА_6 , 2008 року народження, у подвір`ї по АДРЕСА_2 , в цей час їй було відомо, що батьків ОСОБА_6 в дома не має, оскільки вони поїхали до своїх батьків. Близько 20 год. 10 хв. до будинку забіг її онук та повідомив, що до подвір`я ОСОБА_6 зайшов невідомий дід, який попросив у ОСОБА_6 хліба для собаки, після чого ОСОБА_6 пішла у будинок та винесла невідомому діду хліба, однак він попросив зайти в хату щоб нормально відрізати йому хліба. Після цього він довго чекав та ОСОБА_25 і дід не виходили з будинку і він побіг розказати про це їй. Після почутого вона відразу побігла у будинок до ОСОБА_26 , а за нею також побіг онук. Коли вона забігла на сусідське подвір`я, то помітила, що двері будинку відчинені. Далі вона підійшла до дверей та через занавіску у вигляді тюлі вона побачила, що у веранді будинку на підлозі в позі присівши знаходився чоловік, якого вона наглядно знає, тобто ОСОБА_27 , житель с. Улашівка, який був одягнений у сорочку чорного та білого кольорів з візерунками у вигляді листків, у яких штанах був ОСОБА_28 вона не пам`ятає. В цей час вона помітила, що у ОСОБА_6 було підняте плаття рожевого кольору вище пояса, та в цей момент ОСОБА_28 різко відсмикнув свою руку від тіла дитини. Чи були на дитині труси чи ні вона не бачила. Помітивши вказане вона прийшла в шоковий стан та почала кричати до ОСОБА_29 , який підвівся повз неї вибіг на подвір`я і пішов в сторону магазину «На валу», що належить ОСОБА_30 . Далі вона запитала у Ані, що їй робив дядя. На це вона їй відповіла, що вона не зрозуміла, що він робив. Потім вона зателефонувала до ОСОБА_31 та повідомила про вказану подію.
Показаннями свідка ОСОБА_32 , який показав, що він як сільський голова підписував характеристику за місцем проживання на обвинуваченого ОСОБА_4 , якого він охарактеризував з негативної сторони як людину, яка зловживає алкогольними напоями, не працює та порушує громадський порядок, хоча відповідаючи на запитання захисника щодо притягнення його до відповідальності за порушення громадського порядку відповів, що підтверджуючих даних про це у нього не має, оскільки до нього двічі із усними заявами зверталися громадяни с. Улашівка, які скаржилися йому, що ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у вечірній час ходив по під хати та стукав їм у вікна. Про вказані обставини він працівникам поліції не повідомляв, надіючись на те, що ОСОБА_4 змінить свою поведінку.
Практикуючий психолог ОСОБА_8 зазначила суду, що потерпіла ОСОБА_33 , як малолітня дитина, та свідок ОСОБА_9 , як малолітня дитина давали суду показання об,активно, розуміючи те, що говорять. Ніхто з учасників судового розгляду справи ніякого тиску на вказаних дітей не чинив.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.07.2016 року (а.с. 23).
Протоколом огляду місця події від 11.07.2016 року та фотоілюстрацією до нього, згідно якого проведено огляд садиби, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 на якій розташований житловий будинок, в якому разом з батьками проживає потерпіла ОСОБА_6 , та в якому, зокрема є веранда, де обвинуваченим ОСОБА_4 щодо вказаної потерпілої було вчинено розпусні дії (а.с.25-27).
Протоколом слідчого експерименту від 28.07.2016 року та фотоілюстрацією до нього, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 , в присутності понятих та за участі законного представника її матері ОСОБА_7 практикуючого психолога ОСОБА_34 , соціального педагога ОСОБА_35 підтвердила свої показання щодо обставин та місця вчинення розпусних дій щодо неї ОСОБА_4 (а.с.34-36).
Висновком № 286 від 20.07.2016 року, складеним за результатами проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, з якого видно, що ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій та на даний час на психічні захворювання, передбачені ст.ст. 19, 20 КК України не страждав і не страждає, тому він міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_4 страждає на хронічний алкоголізм (Б 10.30 за МКХ - 10), він потребує лікування від цього захворювання, протипоказань до такого лікування в нього не виявлено. Клінічних ознак наркоманії у ОСОБА_4 не виявлено. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходився, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, який знайшов своє відображення у його поведінці під час скоєння інкримінованих йому дій, але не позбавив його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Стан сп`яніння, що спостерігався у підекспертного в досліджуваний період, міг спричини забування окремих незначних деталей досліджуваної ситуації, а не самої ситуації в цілому та тривалих проміжків часу (години, дня, доби, ночі). Заперечення ОСОБА_4 досліджуваних подій можуть носити захисний характер. ОСОБА_4 притаманні наступні індивідуально-психологічні особливості: примітивність мотиваційно-потребнісної сфери, обмеженість кола інтересів, знижені морально-етичні якості, егоцентризм, демонстративність, нестійка завищена самооцінка, поверхневість та легковажність суджень, схильність до вираженої нещирості, ухильності у поведінці, які могли знайти своє відображення у його поведінці у досліджуваній ситуації, але без впливу на свідомість та вплинути на характер його показів (а.с. 41-43).
Протоколом № 123 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 12.07.2016 року, з якого видно, що ОСОБА_4 під час скоєння злочину перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 65).
Оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України доведена у повному обсязі, а його умисні дії, які виразились у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 156 КК України.
Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд розцінює, як обрання таким чином свого захисту з метою уникнення відповідальності.
Суд критично оцінює його показання в частині того, що він не заходив до будинку в якому проживає потерпіла ОСОБА_6 разом із своїми батьками, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та не вчиняв там щодо неї розпусних дій, оскільки його покази в цій частині є нещирими (неправдивими) і спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , які в сукупності з письмовими доказами (Протоколом огляду місця події від 11.07.2016 року та фотоілюстрацією до нього, протоколом слідчого експерименту від 28.07.2016 року та фотоілюстрацією до нього, висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 286 від 20.07.2016 року…) стверджують вину обвинуваченого в скоєнні даного злочину в повному обсязі.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, особу ОСОБА_4 , що він раніше неодноразово судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, але на шлях виправлення не став, зловживає спиртними напоями, не працює, по місцю проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, оскільки страждає на хронічний алкоголізм, думку законного представника потерпілої щодо міри покарання (реальне позбавлення волі), позицію прокурора щодо того, що обвинувачений був раніше судимий, перебуваючи в місцях позбавлення волі, належних висновків не зробив, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний тяжкий злочин щодо малолітньої особи, що характеризує його в сукупності, як особу, що має стійку кримінальну направленість та схильну до вчинення злочинів, суд вважає, що до нього необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією його від суспільства, підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд не вбачає, а тому суд вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 156 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки суд обґрунтовано допускає, що призначення йому даного покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів по справі вирішити згідно із ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 368-371, 373, 374 КПК України, суд , -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.
ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області, залишити до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 12 липня 2016 року.
Зарахувати в строк покарання засудженому ОСОБА_4 тримання його під вартою в установі попереднього ув`язнення, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за два дні позбавлення волі, починаючи з 12 липня 2016 року до дня набрання вироком законної сили.
Речові докази: дитячі труси, які передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ: _________________