Справа № 536/1833/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 01 грудня 2006 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 статті 186, ч.2 статті 187 КК України, з застосуванням статей 69,70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

2) 14 червня 2007 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 статті 185, ч.3 статті 185 КК України, з застосуванням статей 69, ч.1,4 статті 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців. Звільненого 21 вересня 2011 року по відбуттю строку покарання;

3) 06 червня 2012 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 статті 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

4) 19 листопада 2012 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 статті 185, ч. 2 статті 186 КК України, на підставі ч.1,4 статті 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2016 року зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк з 11.03.2012 року по 20.06.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі статті 72 КК України. Звільненого з місць позбавлення волі 02 червня 2016 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця села Рецюківщина Драбівського району Черкаської області, мешканця АДРЕСА_2 , освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 05 червня 2006 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 3 статті 185, ч.2 статті 289 КК України, з застосуванням статей 69,70,75,98 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2) 09 червня 2008 року Комсомольським міським судом Полтавської області за статтею 297 КК України, на підставі ч. 1 cтатті 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. Звільненого 10 березня 2012 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2016 року, приблизно о 16 годині, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки чужого майна прибули на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який для забезпечення таємності злочинних дій та досягнення єдиного злочинного результату, залишився на території вказаного вище домоволодіння, а ОСОБА_6 у цей час шляхом видавлювання металопластикового вікна будинку, проник до його приміщення, звідки таємно викрали належне ОСОБА_4 майно, а саме:

- двохконтурний газовий опалювальний котел марки «Beretta CITY 24 CAI

(atmo)» білого кольору вартістю 10 314 гривень;

- витяжку марки «PYRAMIDA s|n P2AA0044353», чорного кольору вартістю 1400

гривень;

- електропічку для сауни марки «HARVIA» модель ВС стального кольору

вартістю 2102 гривні;

- телевізор марки «EVROLUX» темно-сірого кольору вартістю 540 гривень;

- два світильники «бра» з білими плафонами у вигляді тюльпанів вартістю 125

гривень за 1 штуку, загальною вартість 250 гривень;

- чайний сервіз з малюнком у вигляді квітів на 6 персон китайського

виробництва вартістю 300 гривень;

- сковороду алюмінієву сірого кольору з пластиковою ручкою чорного кольору

та алюмінієвою кришкою вартістю 100 гривень;

- секатор з пластиковими ручками зелено-чорного кольору вартістю 100

гривень;

- ножиці з синіми пластиковими ручками вартістю 20 гривень;

- металеві шампури в кількості 6 штук вартістю 10 гривень за 1 штуку, загальною вартістю 60 гривень;

- ніж кухонний з білою ручкою з лезом у вигляді пили вартістю 10 гривень.

Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 14 656 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 статті 185 КК України визнали повністю та щодо обставин вчинення кримінального правопорушення пояснили так, як викладено вище в мотивувальній частині вироку, в скоєному щиро розкаялися та попросили вибачення у потерпілого.

Фактичні обставини справи, як обвинуваченими, так ніким з інших учасників судового розгляду не оспорюються, а тому докази за згодою учасників судового розгляду не досліджувалися судом відповідно до ч. 3 статті 349 КПК України.

Дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 статті 185 КК України, оскільки вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло, повторно.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 КК України за класифікацією є злочином тяжким, кількість та вартість викраденого майна, особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання, думку потерпілого, який наполягав на найсуворішому покаранні обох обвинувачених, який пояснив суду у своїй промові, що не зважаючи на те, що його будинок був пошкоджений пожежею та він постраждав від цього, це не зупинило обвинувачених і вони викрали його майно, шкода за яке до цього часу не відшкодована.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше обидва були неодноразово судимі, характеризуються за місцем проживання посередньо, попросили вибачення у потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , є повне визнання ним своєї вини та щире каяття.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є повне визнання ним своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обох обвинувачених є рецидив злочинів.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі Ізмайлов проти Росії (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд зазначив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

За таких обставин обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення і попередження нових злочинів у виді реального позбавлення волі. При цьому суд враховує, що саме ОСОБА_6 був ініціатором скоєння злочину, обидва обвинувачені суспільно-корисною працею не займаються, не зважаючи на попередні судимості та реальне відбування ними покарання в місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не стали та допустили рецидив злочинів. Також, обвинувачений ОСОБА_6 має більше судимостей у порівнянні зі співучасником злочину ОСОБА_7 , в незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі у червні 2016 року, він вчинив повторний злочин у вересні 2016 року, що підвищує його суспільну небезпечність і тягне за собою суворіше покарання за скоєне.

Цивільним позивачем ОСОБА_4 до відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 був пред`явлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 14 786 гривень та моральної шкоди в сумі 5 000 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позовні вимоги уточнив та просив стягнути з обвинувачених солідарно на його користь матеріальну шкоду в сумі 14 636 гривень та 5000 гривень моральної шкоди.

Цивільні відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 уточнений позов визнали в повному обсязі.

Позовна вимога потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 14 636 гривень обґрунтована і підтверджена належними доказами у справі, а тому з підстав статті 1166 Цивільного кодексу України підлягає задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи моральні страждання, яких потерпілий зазнав у зв`язку з викраденням належного йому майна, не можливістю його використання, душевними стражданнями, які він пережив у зв`язку з викраденням майна, наведених у позовній заяві та у судовому засіданні обґрунтувань моральної шкоди, суд зробивши свою оцінку на справедливій основі, як того вимагає стаття 23 ЦК України, виходячи з засад розумності та виваженості, визначає розмір грошової компенсації моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача на підставі статті 1167 Цивільного кодексу України, у сумі 5 000 гривень, яка є реальною компенсацією завданої позивачу моральної шкоди відповідно до встановлених судом обставин кримінального провадження. Тому і ця позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129,373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 статті 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 28 листопада 2016 року.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 статті 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 28 листопада 2016 року.

Речовий доказ телевізор марки «EVROLUX» темно-сірого кольору залишити за належністю законному володільцю ОСОБА_4 .

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в сумі 14 636 гривень та 5 000 гривень моральної шкоди, а всього 19 636 ( дев`ятнадцять тисяч шістсот тридцять шість) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1