У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/3383/16-к
пр. 1-кс/336/370/2016
11 червня 2016 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання
слідчого Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ст. лейтенант поліції ОСОБА_4 ,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
1.Прізвище, ім`я та по батькові: ОСОБА_5
2.Дата народження: 13.01.1984
3.Місце народження: м.Запоріжжя
4.Національність: українець
5.Громадянство: України
6.Освіта: середня
7.Місце роботи (навчання): офіційно не працевлаштований
8.Місце проживання:
АДРЕСА_1 .Відомості про судимості: раніше судимий:
- 13.05.2004 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст.185 ч. 5, 187 ч. 4, 186 ч. 2, 70 КК України до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. Звільнився 21.10.2010 з Житомирської ВК за відбуттям строку покарання.
якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яким просить застосування до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив про наступне.
«Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи повторно, з корисливих мотивів, проник до квартири АДРЕСА_2 , де таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 за наступних обставин.
Так, 10.06.2016 приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у першому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , підійшов до дверей квартири АДРЕСА_4 та, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предметом, здійснив злам замка зазначеної двері, таким чином проникнув до квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти в сумі 5000 гривень, дві колекційні срібні монети круглої форми, одна колекційна срібна монета квадратної форми, золоті обручки у кількості 4 штуки, золоті ланцюги у кількості 2 штуки, золотий кулон у кількості 1 штука, ноутбук марки «Асус», мобільний телефон марки «Нокіа».
Таким чином, згідно показів потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , спричинив йому матеріальну шкоду на загальну суму 13200 гривень…
Зазначене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 10.06.2016 року за №0002628…

11 червня 2016 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

… встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:
- незаконно впливати на свідків та потерпілих від кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню;
- вчинити інше кримінальне правопорушення;
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду…».
В судовому засіданні слідчий наполіг на заявленому клопотанні за вищевказаними підставами, а прокурор його підтримав.
Захисник, з думкою якого погодився і підозрюваний, заперечив на подане клопотання, посилаючи на те, що його підзахисний не має наміру переховуватися чи перешкоджати досудовому слідству чи суду. Просить обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши думки учасників судового засіданні, перевіривши клопотання та доводи прокурора наданими доказами, суддя дійшов висновку про те, що подане клопотання не підлягає задоволенню на підставі нижче наведеного.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено та підтверджується матеріалами справи, 11 червня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні при вищевикладених обставинах кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.
За поданим клопотанням слідчий зазначає, що підставою для повідомлення зазначеної підозри ОСОБА_5 є затримання останнього одразу після вчинення ним зазначеного правопорушення, а також наявність достатніх доказів, а саме:
- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.06.2016 року;
- протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ;
- протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;
- протокол огляду місця події (квартира АДРЕСА_2 ) від 10.06.2016 року;
- протокол огляду місця події (ділянка місцевості біля будинку АДРЕСА_3 ) від 10.06.2016 року;
- постановою про визнання речовими доказами від 10.06.2016 року, а саме: майно, вилучене у гр. ОСОБА_5 одразу після вчинення ним кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Натомість, основний зміст вищевказаних протоколів оглядів, як і протоколів допитів, викладено російською, а не державною мовою, на якій і має здійснюватися кримінальне провадження.

Більш того, у протоколах допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відсутні час та дата їх складання оперуповноваженим ОСОБА_11 , повноваження якого щодо проведення допитів залишилися не зрозумілими, бо відповідне доручення відсутнє у матеріалах кримінальної справи, воно не було надано й у судовому засіданні.
Крім того, постанова про визнання речовими доказами від 10.06.2016 року також відсутня у матеріалах кримінального провадження, вона теж не була надана слідчому судді у судовому засіданні.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 10.06.2016 року слідує, що ОСОБА_5 був затриманий в кабінеті № 24 Шевченківського ВП ДВП о 15-20 год. 10 червня 2016 року, в той час як із матеріалів справи (рапорт чергового Двойних від 10.06.2016 року) слідує, що крадія (особу не ідентифіковано) було затримано по АДРЕСА_5 за будинком о 13-50 год. 10 червня 2016 року.
Отже, сам по собі вказаний протокол затримання ОСОБА_5 , складений слідчим, не може свідчити, що підозрюваного затримали одразу після вчинення кримінального правопорушення.
Отже, під час розгляду клопотання прокурор не довів обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

За ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177, 178, 184,193,196 КПК України,
У Х В А Л И В:
Відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
Звільнити негайно з-під варти ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на слідчого ОСОБА_12 та прокурора ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1