Справа № 1-кп/593/53/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" березня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани кримінальне провадження, внесене 22 січня 2016 року до єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0000019 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із освітою середньо-спеціальною, працюючого сторожем у Словятинському навчально-виховному комплексі, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України (в редакції Закону України від 5 квітня 2001 року) та за ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції Закону від 5 липня 2012 року), -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений слідством час та день літа 2000 року, перебуваючи у лісі, неподалік села Слов`ятин Бережанського району Тернопільської області, знайшов деталі до вогнепальної зброї, а саме: ствол та затвор від гвинтівки Мосіна зразка 1891 року, калібру 7,62 мм, які незаконно привласнив і переніс у свій будинок АДРЕСА_1 , де почистив їх від іржі та, укоротивши ствол до залишкової довжини 325 мм і приєднавши приклад, незаконно виготовив з них вогнепальну зброю - обріз, виготовлений саморобним способом з гвинтівки Мосіна зразка 1891 року, калібру 7,62 мм, яку до 12 серпня 2012 року, без відповідного дозволу, тобто незаконно зберігав по місцю свого проживання, у будинку АДРЕСА_1 . В результаті чого ОСОБА_4 своїми умисними діями порушив вимоги постанови Верховної Ради України № 2471 XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкцію «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21 серпня 1998 року.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями незаконно без передбаченого законом дозволу виготовив та до 12 серпня 2012 року без передбаченого законом дозволу, незаконно зберігав вогнепальну зброю, тобто він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції Закону № 2341-111(2341-14) від 05 квітня 2001 року).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 в період з 12 серпня 2012 року по 27 січня 2016 року незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав по місцю свого проживання, у будинку АДРЕСА_1 , вогнепальну зброю - обріз, виготовлений саморобним способом з гвинтівки Мосіна зразка 1891 року, калібру 7,62 мм.

27 січня 2016 року працівниками Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області під час обшуку,? проведеного на підставі ухвали слідчого судді Бережанського районного суду № 593/115/16-к від 26 січня 2016 року, по місцю проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено вогнепальну зброю обріз, виготовлений саморобним способом з гвинтівки Мосіна зразка 1891 року, калібру 7,62 мм, шляхом укорочення ствола до залишкової довжини 325 мм. В результаті чого ОСОБА_4 своїми умисними діями порушив вимоги постанови Верховної Ради України № 2471 XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкцію «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21 серпня 1998 року.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив незаконне зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції Закону № 5064-VI від 05 липня 2012 року).

12 лютого 2016 року між начальником Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області юристом 3-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності його захисника ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції Закону № 2341-111 (2341-14 ) від 05 квітня 2001 року та ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції Закону № 5064-VI від 05 липня 2012 року), інших істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 :

- за ч.1 ст. 263 КК України (в редакції Закону № 2341-111 (2341-14 ) від 05 квітня 2001 року) у виді 2 (двох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі ;

- за ч.1 ст. 263 КК України (в редакції Закону № 5064 - VІ від 05 липня 2012 року) у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання визначити у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком терміном в 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України в редакції від 5 квітня 2001 року та за ч. 1 ст. 263 КК України в редакції від 5 липня 2012 року, і хоч згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України в редакції від 5 квітня 2001 року є злочином середньої тяжкості, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України в редакції від 5 липня 2012 року, є тяжким злочином, однак вищевказана угода, укладена між сторонами кримінального провадження, відповідає вимогам ст. 469 КПК України, оскільки діями ОСОБА_4 шкода завдана лише державним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області юристом 3-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 475, КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 лютого 2016 року між начальником Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області юристом 3-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України в редакції від 5 квітня 2001 року та за ч. 1 ст. 263 КК України в редакції від 5 липня 2012 року, і призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.1 ст. 263 КК України (в редакції Закону № 2341-111 (2341-14 ) від 05 квітня 2001 року) у виді 2 (двох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 263 КК України (в редакції Закону № 5064 -VІ від 05 липня 2012 року) у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання визначити у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком терміном в 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави :

691 ( шістсот дев`яносто одну) грн. 20 коп. за проведення судової балістичної експертизи № 1.2-31/16 від 29 січня 2016 року та 613 (шістсот тринадцять) грн. 80 коп. за проведення судової балістичної експертизи № 1.2-32/16 від 29 січня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000019.

Речові докази: обріз, виготовлений саморобним способом з гвинтівки Мосіна зразка 1891 року, калібру 7,62 мм та чотири боєприпаси, які передані на зберігання в службу дозвільної системи при Бережанському ВП ГУНПУ в Тернопільській області, після вступу вироку в законну силу, знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: