У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника транспортного засобу ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В :
13 жовтня 2016 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання, згідно з яким ініційовано питання щодо накладення арешту на екскаватор марки «CASE» - 1188, 2001 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , що перебуває на праві приватної власності ОСОБА_4 з метою позбавлення права ОСОБА_4 можливості його відчужити, розпорядитися та користуватися останнім задля запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.
З внесеного клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що згідно з даними витягу з кримінального провадження № 0000082 органом досудового розслідування Головним управлінням національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2016 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.09.2016 року в ході проведення офіцерами ІНФОРМАЦІЯ_1 перевірки використання земель оборони встановлено факт несанкціонованого видобування корисних копалин загальнодержавного значення з використанням спеціальної техніки на території військового полігону військової частини польова пошта НОМЕР_4 на околиці сіл Оріховиця та Ярок Ужгородського району.
20.09.2016 року в ході проведення огляду місця події виявлено екскаватор марки «CASE» - 1188, 2001 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який знаходиться безпосередньо на місці несанкціонованого кар`єру, при цьому осіб, які причетні до вчинення даного правопорушення та власника вищевказаного технологічного транспортного засобу на момент огляду не встановлено.
Будучи допитаним у якості свідка ОСОБА_4 показав, що екскаватор марки «CASE» - 1188, 2001 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 належить останньому на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію технологічного транспортного засобу серії НОМЕР_5 виданого 11.06.2009 року територіальним управлінням Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Закарпатській області.
При цьому свідок ОСОБА_4 повідомив, що 19.09.2016 року вищевказаний екскаватор на умовах договору оренди від 19.09.2016 року переданий ним громадянину ОСОБА_6 для особистих потреб.
Свідок ОСОБА_6 показання ОСОБА_4 підтвердив, при цьому повідомив, що у вересні 2016 року, перебуваючи у свого знайомого ОСОБА_7 , вирушив з останнім на територію військового полігону, що межує з с. Ярок Ужгородського району. Перебуваючи на вказаній території у ОСОБА_6 виник намір видобути та в подальшому вивезти з указаного місця камінь до місця свого проживання - м. Хуст, для особистих потреб.
Для вищевказаної мети ОСОБА_6 19.09.2016 року за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 орендував у останнього вищевказаний екскаватор та водія ОСОБА_8 , який цього ж дня за вказівкою ОСОБА_6 вирушив на вищевказаному екскаваторі до місця несанкціонованого кар`єру на території військового полігону, де ОСОБА_6 мав намір видобувати та вивозити камінь.
Надалі, згідно з показами ОСОБА_8 , в ході проведення видобування каменю на місці, на яке перед цим вказав ОСОБА_6 , належний ОСОБА_4 екскаватор вийшов з ладу, у зв`язку з чим, для ремонту останнього ОСОБА_8 вирушив до м. Ужгород.
20.09.2016 року повернувшись до місцезнаходження вищевказаного екскаватора ОСОБА_9 виявлено, що на території несанкціонованого кар`єру та поряд з вищевказаним екскаватором знаходяться військовослужбовці.
12.10.2016 року проведено огляд екскаватора марки «CASE» - 1188, 2001 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який наразі знаходиться на території несанкціонованого кар`єру на території військового полігону військової частини польова пошта НОМЕР_4 на околиці сіл Оріховиця та АДРЕСА_1 .
Таким чином, прокурор вказує, що зібраними у ході досудового розслідування доказами встановлено, що екскаватор марки «CASE» - 1188, 2001 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 є доказом злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, тобто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а тому виникла необхідність в накладенні арешту на вказаний технологічний транспортний засіб.
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію технологічного транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданим 11.06.2009 року територіальним управлінням Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Закарпатській області, екскаватор марки «CASE» - 1188, 2001 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .
При цьому, прокурор зазначає, що екскаватор марки «CASE» - 1188, 2001 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , виявлено безпосередньо на місці вчинення злочину, відтак, зберіг на собі його сліди, а тому останній відповідно має значення речового доказу згідно з вимогами ст. 98 КПК України.
Оскільки наведений екскаватор має суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, і може бути використаний як речовий доказ, існує необхідність встановити всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, провести слідчі експерименти за участі учасників кримінального провадження та отримати докази, які в сукупності матимуть доказове значення у даному кримінальному провадженні
На підставі викладеного, прокурор просить суд накласти арешт на екскаватор марки «CASE» - 1188, 2001 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , що перебуває у праві приватної власності ОСОБА_4 з метою позбавлення права ОСОБА_4 можливості його відчужити, розпорядитися та користуватися останнім з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.
Прокурори ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у ході судового розгляду заявлене клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, зауваживши на відсутності оголошеної підозри, наголосивши, що в межах кримінального провадження не доведено факту наявності корисних копалин загальнодержавного значення, а транспортний засіб, щодо якого розглядається клопотання про арешт, є єдиним засобом для існування ОСОБА_4 .
Заслухавши позиції прокурорів з приводу внесеного клопотання, думку власника майна та його представника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Одним із процесуальних джерел доказів є речові докази, за ч. 2 ст. 84 КПК України, якими відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що згідно з постановою про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню від 12.10.2016 року транспортний засіб гусеничного типу - екскаватор з маркуванням «CASE» - НОМЕР_6 , номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_7 , визнано речовим доказом.
Як встановлено з досліджуваних матеріалів, долучених до клопотання, а саме, протоколу огляду місця події від 20.09.2016 року, пояснення та показання свідків , вищенаведений транспортний засіб був виявлений 20.09.2016 року на території військового полігону військової частини польова пошта НОМЕР_4 на околиці АДРЕСА_2 , який було залишено напередодні 19.09.2016 року у вказаному місці ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
Заперечення представника власника транспортного засобу про відсутність обґрунтованої підозри та невірної кваліфікації діяння за ч. 2 ст. 240 КК України відхиляються, оскільки такі обставини повинні бути предметом дослідження в ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження та його розгляду в суді.
Метою накладення арешту є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Оцінивши вищенаведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, а також визнано речовими доказами в даному кримінальному правопорушенні, беручи до уваги те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на таке, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість внесеного клопотання.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на екскаватор марки «CASE» - 1188, 2001 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , що перебуває у праві приватної власності ОСОБА_4 , з метою позбавлення права ОСОБА_4 можливості його відчужити, розпорядитися та користуватися останнім задля запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1