Справа № 577/1076/16-к
Провадження № 1-кп/577/95/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
-за ст. 185 ч.3 КК України,-
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за ст. 185 КК України, в грудні 2015 року, в період іспитового строку, в с. Лісогубівка Конотопського району Сумської області повторно таємно викрав чуже майно з проникненням у сховище.
Злочин було скоєно при таких обставинах:
Обвинувачений ОСОБА_4 22 грудня 2015 року приблизно о 17 годині, маючи намір вчинити крадіжку з дачного господарства ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що господарка відсутня вдома, прибув до цього господарства, яке розташоване на АДРЕСА_1 , перетнувши через металевий паркан, проник на його територію і, упевнившись, що його дії є непримітними , зі свердловини для підйому води повторно таємно викрав електронасос для підйому води БВ-0, 12-40-У5 «Ручеек-техноприбор-1» , шланг ПВХ-20 - 30 м та кабель електроживлення ПВС 2х15- 30 м, які належні ОСОБА_5 і вартість яких на час скоєння крадіжки згідно висновку товарознавчої експертизи № 344 від 04.02.2016 року становить : електронасосу 687 гривень, 30 м шлангу ПВХ-20 - 450 гривень, 30 м кабелю електроживлення ПВС 2х15 для мережі 220 Вт у ізоляції чорного кольору - 228 гривень і з викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину. Викрадене майно переховав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , а в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 1328 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 185 ч. 3 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у скоєному злочині і показав, що добре знав , що у господарстві ОСОБА_5 нікого немає і він вирішив проникнути до цього господарства , щоб скоїти крадіжку , тому 22 грудня 2015 року близько 17 години з цією метою він прийшов до дачного господарства ОСОБА_5 , переліз через паркан та проник вглиб двору і там побачив електронасос зі шлангами та кабелем. Перевіривши, чи ніхто за ним не спостерігає, він викрав вказане майно, переховав його за місцем свого мешкання, а потім пізніше продав, а гроші витратив на власні потреби. У вчиненому розкаюється, просив вибачення у потерпілої, з вартістю викраденого згодний, збитки відшкодував, просить суворо не карати. Показання обвинуваченого ОСОБА_4 узгоджуються з фактичним обставинам, які ним не оспорюються.
Винуватість ОСОБА_4 доводиться також наступними доказами:
- З протоколу слідчого експерименту від 10.02.2016 року вбачається , що в ході його проведення обвинувачений показав, як проник у господарство,як вчиняв крадіжку(а.наданих матеріалів 46-49);
- з протоколу огляду місця події від 23.12.2015 року вбачається, що місцем вчинення злочину є територія дачного господарства ОСОБА_5 (а.наданих матеріалів 14-17);
- з протоколу огляду місця події від 15.01.2015 року вбачається, що за місцем проживання обвинуваченого виявлено викрадене майно, належне потерпілій (а.наданих матеріалів 18-21);
- з висновку товарознавчої експертизи № 344 від 04.02.2016 року вбачається, що вартість викраденого майна у потерпілої ОСОБА_5 становить 1328 гривень (а.наданих матеріалів 26-29);
- З характеризуючих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 вже притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час відбуває покарання з випробуванням, термін якого не закінчився.(а.п. 32-39).
Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що вони є належними , допустимими і такими, що узгоджуються між собою, а так в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки електронасосу для підйому води БВ-0, 12-40-У5 «Ручеек-техноприбор-1» , шлангу ПВХ-20 - 30 м та кабелю електроживлення ПВС 2х15- 30 м, з господарства ОСОБА_5 , загальною вартістю 1328 гривень повторно, з проникненням у сховище.
Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 185 ч.3 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у сховище.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочину. Обставину -вчинення злочину щодо особи похилого віку, яка вмінюється органом обвинувачення, як обтяжуюча покарання, суд не застосовує, оскільки, як встановлено, ОСОБА_4 вчинив злочин проти власності, заподіяння шкоди здоров`ю чи життю потерпілої не встановлено. Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обвинувачений ОСОБА_4 не працює, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. ОСОБА_4 раніше судимий і новий злочин скоїв у період іспитового строку, тому покарання має бути призначене за сукупністю вироків.
Враховуючи вищевказані обставини, обставини справи, наставши наслідки, і відомості про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства. В той же час, з урахуванням позиції потерпілої, яка цивільний позов не заявляла і претензій до обвинуваченого не має, за наявності пом`якшуючих обставин, суд вважає за можливе при визначенні покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, не застосовувати його у максимальному розмірі.
Відповідно до п. 5 ч.1 , ч. 2 ст. 177, ст. 183 КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_4 не працює, злочин, який він скоїв, відноситься до категорії тяжких, вчинив цей злочин в період іспитового строку, суд дійшов висновку, про те, що наявні ризики і підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інші злочини та з урахуванням покарання, яке передбачено за вчинений злочин, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але на строк, не більше, ніж на два місяці. Питання про речові докази і судові витрати підлягають вирішенню у порядку ст.ст. 100 і 124 КПК України відповідно.
Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, -
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.
У відповідності зі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді двох місяців обмеження волі, що в перерахунку згідно ст. 72 ч. 1 КК України відповідає одному місяцю позбавлення волі, виходячи зі співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, і остаточно призначити покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.
ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу застосувати запобіжний захід тримання під вартою строком до 10 червня 2016 року , взявши його під варту в залі суду і з цього часу, з 12 квітня 2016 року з 11 години 40 хвилин рахувати строк відбування покарання. Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 184 гривні 14 копійок.
Речові докази електронасос для підйому води БВ-0, 12-40-У5 «Ручеек-техноприбор-1», 30 м шланги ПВХ-20 та 30 м кабелю електроживлення ПВС 2х15, які знаходиться під збережною розпискою у потерпілої ОСОБА_5 , повернути їй як власниці.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а засудженим, який перебуває під вартою-в той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1