Справа № 199/3857/15-к
УХВАЛА

17.10.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську подання начальника РВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про визначення покарання при наявності декількох вироків суду відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Прилуки Чернігівської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
Згідно подання начальника РВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ставиться питання про визначення покарання при наявності декількох вироків суду відносно засудженого ОСОБА_5 .
В обґрунтування подання зазначено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22.06.2015 року. ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 ст.ст. 75,76 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки. Після цього відносно ОСОБА_5 23.06.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська був ухвалений вирок за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 70 ст.ст. 75,76 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки. При ухваленні вироку Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 23.06.2015 року не враховано покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22.06.2015 року.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та особову справу, суд вважає, що подання не може бути задоволено з наступних підстав та обставин.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Проте, п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, на відміну від ст. 413 КПК України (в редакції 1960 року), детально не визначає порядок застосування покарання при наявності кількох вироків на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Також, суд звертає увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, яке він дав в п. 12 Постанови № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з тлумачення якого слідує, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Крім того питання про застосування положення ч.4 ст. 70 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 є прерогативою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, оскільки це останній за часом вирок суду відносно ОСОБА_5 і саме Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська повинен був врахувати покарання попереднього вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, за відсутності клопотань сторін, під час ухвалення даного рішення, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Керуючись ст.ст.107, 108, 110, 371, 372, ч.2 ст.369, ч.4 ст.370, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні подання начальника РВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про визначення покарання при наявності декількох вироків суду відносно засудженого ОСОБА_5 відмовити.
За наслідками розгляду клопотання «подання» ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська.
Суддя: ОСОБА_1