Справа № 383/1284/15-к .
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.04.2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
н/л обвинуваченої ОСОБА_4 ,
законного представника н/л обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , н/л ОСОБА_7 ,
законного представника н/л потерпілої ОСОБА_7 , - ОСОБА_8 ,
захисника н/л обвинуваченої адвоката ОСОБА_9 ,
представника органу опіки та піклування Бобринецької РДА ОСОБА_10 ,
старшого інспектора ювенальної превенції Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 ,
спеціаліста психолога ОСОБА_12 ,
неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Коржеве Бобринецького району, Кіровоградської області, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , учениці 10го класу ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої разом з опікуном, раніше не судимої,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча АДРЕСА_1 , раніше не судима, скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України та заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно тобто злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України при слідуючих обставинах.
30 серпня 2015 року близько 17 години 00 хвилин неповнолітня ОСОБА_4 , знаходячись в гостях у своєї знайомої ОСОБА_6 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , при раптово виниклому умислі на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненою, що її злочинні дії ніким не будуть помічені, шляхом вільного доступу з столу, який знаходився на подвір`ї вищевказаного домоволодіння таємно викрала мобільний телефон марки «Nokia» модель «112», вартістю згідно висновку експерта ПМП «Шар» від 20.10.2015 року - 420 грн. З викраденим мобільним телефоном неповнолітня ОСОБА_13 з місця скоєння злочину зникла обернувши його у свою власність та розпорядилась ним на власний розсуд як особистим, в подальшому продавши необізнаній в її злочинних діях неповнолітній ОСОБА_14 за кошти в сумі 150 грн.
Своїми злочинними діями неповнолітня ОСОБА_13 завдала майнової шкоди потерпілій ОСОБА_15 на загальну суму 420 грн.
Крім того, 07 жовтня 2015 року в ранковий час неповнолітня ОСОБА_4 , знаходячись в кабінеті математики Бобринецької спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів, розташованої за адресою вул. Кірова, 2, м. Бобринець Кіровоградської області, дізналася від потерпілої неповнолітньої ОСОБА_7 , про те, що в неї вийшов з ладу її мобільний телефон. З корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, неповнолітня ОСОБА_4 звернулася до ОСОБА_7 з пропозицією, що може віднести її мобільний телефон на ремонт. ОСОБА_7 на пропозицію ОСОБА_4 погодилась та добровільно передала їй свій мобільний телефон марки «Nokia» модель Asha-200, вартість якого, станом на 07.10.2015 року, згідно висновку експерта ПМП «Шар» від 03.11.2015 року, становить 333 грн. Заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_7 , ОСОБА_4 обернула його у свою власність та розпорядилась ним на власний розсуд як особистим, цього ж дня продавши його на базарній площі м. Бобринець необізнаному в її злочинних діях ОСОБА_16 за кошти в сумі 20 грн. Отримані кошти за продаж мобільного телефону ОСОБА_4 витратила на продукти харчування. Своїми злочинними діями неповнолітня ОСОБА_13 завдала майнової шкоди неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 333 грн.
Допитана в судовому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України не визнала та визнала частково вину у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та показала, що дійсно 30 серпня 2015 року близько 17 години вона знаходилася в гостях у своєї знайомої ОСОБА_6 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , де вживала пиво, але там перебувала недовго та заперечує той факт, що здійснила крадіжку мобільного телефону потерпілої ОСОБА_6 « Nokia» модель «112». Щодо обставини скоєння шахрайства показує, що 07 жовтня 2015 року в ранковий час вона знаходячись в кабінеті математики ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованої за адресою вул. Кірова, 2, м. Бобринець Кіровоградської області, дізналася від потерпілої ОСОБА_7 про те, що в неї вийшов з ладу мобільний телефон, тоді вона звернулася до ОСОБА_7 з пропозицією, що може віднести її мобільний телефон на ремонт і та погодилася, тоді отримавши телефон від останньої вона разом із необізнаною в її діях ОСОБА_17 принесла вказаний телефон до ларька на базарній площі та продала його ОСОБА_16 за кошти в сумі 20 грн., а отримані кошти витратила на продукти харчування. Вказує, що шкоду ОСОБА_7 вона відшкодувала повністю, щиро розкаюється і просить не карати її суворо.
Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , суд вважає, що її вина у скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні та узгодженими між собою показаннями потерпілих, свідків обвинувачення, а також письмовими доказами.
Так, по першому епізоду допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , надала суду показання про те, що має у власності мобільний телефон марки «Nokia» модель «112». Вказує, що 30 серпня 2015 року близько 17 години 00 хвилин вона запросила до себе у гості її знайому неповнолітню ОСОБА_4 із двома приятелями останньої, це були не знайомі їй хлопець та дівчина, за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 була одягнена у майку та шорти, які мали кармани, достатньо великі, щоб сховати там мобільний телефон, вони всі разом відпочивали на подвір`ї біля столу, де вона залишила свій мобільний телефон марки «Nokia» модель «112», в цей час вона почала сваритися із своїм співмешканцем ОСОБА_18 та вони відлучились із місця події на декілька хвилин, а коли повернулися, то ОСОБА_4 та її приятелів вже не було, й вони виявили, що зі столу зник мобільний телефон марки «Nokia» модель «112», на другий день вони зателефонували на номер цього телефону, а їм відповіла якась жінка, голос якої вони не впізнали та коли повідомили, що телефон викрали та виключила телефон. Про подію викрадення вона повідомила до правоохоронних органів та від ОСОБА_14 згодом дізналася, що телефон викрала ОСОБА_4 , яка також під час слідчого експерименту без примусу послідовно показала про обставини викрадення телефону при цьому визнаючи свою причетність до злочину та провину. Вказує, що підстав оговорити ОСОБА_4 вона не має, телефон їй повернуто правоохоронцями, та просить не карати суворо обвинувачену.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні надав аналогічні потерпілій ОСОБА_6 показання.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні надав показання, що був понятим під час слідчого експерименту в домоволодінні потерпілої ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 за участі ОСОБА_4 та її захисника де та повідомила, що взяла телефон у ОСОБА_6 та показала про обставини, при цьому на неї не тиснули та вона сама добровільно все показувала.
По другому епізоду допитана в судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 , надала суду показання про те, що мала у власності мобільний телефон марки «Nokia» модель Asha-200, який 07 жовтня 2015 року в ранковий час поламався, тоді їй запропонувала допомогти ОСОБА_4 та віднести його в ремонт, на що вона погодилася передавши телефон останній, а згодом у той же день, вона від ОСОБА_17 дізналася, що ОСОБА_4 продала її телефон за 20 грн. Вказує, що обвинувачену вибачила, претензій майнового характеру не має, так як та відшкодувала їй шкоду та просить суд не карати ОСОБА_4 суворо.
Допитана в судовому засіданні н/л свідок ОСОБА_17 , суду надала показання, що 07 жовтня 2015 року в ранковий час ОСОБА_4 запропонувала їй сходити разом в місто, коли прийшли на Базарну площу, то біля ларька, де ремонтують телефони, ОСОБА_4 продала телефон потерпілої ОСОБА_7 за 20 грн., якомусь чоловікові, а гроші витратила на власні потреби.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що одного дня до його ларька на Базарній площі в м. Бобринець прийшла ОСОБА_4 та запропонувала купити у неї мобільний телефон Нокіа.
Крім цього, вина неповнолітньої ОСОБА_4 , у скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України підтверджується письмовими доказами:
- протоколом огляду місця події з фототаблицею, а саме в приміщенні Бобринецького РВ УМВС України Кіровоградської області, під час якого виявлено мобільний телефон ОСОБА_20 від 09.10.2015 року (т.3 а.п.9- 12);
- протоколом огляду предмета, а саме мобільного телефону марки «Nokia 112» від 20.10.2015 року (т.3 а.п. 13);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 30.10.2015 року в домоволодінні ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , де в присутності захисника ОСОБА_9 обвинувачена показала без примусу та тиску про обставини крадіжки нею мобільний телефон марки «Nokia» модель «112» (т.3 а.п. 41-43);
- висновком експерта з оцінки майна від 20.10.2015р., відповідно якого, вартість мобільного телефону марки «Nokia» модель «112» станом на 30.08.2015 р. складає 420 грн. (т.3 а.п.29-30 );
- висновком експерта з оцінки майна від 03.11.2015р., відповідно якого, вартість мобільного телефону марки «Nokia» модель Asha-200 станом на 07.10.2015 р. складає 333 грн. (т.4 а.п.29 ).
Щодо показань свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_14 та ОСОБА_22 , то суд відкидає дані докази як недостовірні, оскільки вони не узгоджуються між собою та показаннями самої обвинуваченої, а також з іншими вищезазначеними доказами та є суперечливими.
Так свідок ОСОБА_21 надала показання, що в день події була з ОСОБА_4 в домоволодінні ОСОБА_6 , вказує, що ОСОБА_4 була одягнена у майку та шорти, які не мали карманів, та остання весь час була у неї на очах, тому не викрадала телефону потерпілої, але вказані обставини спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_18 , які детально описали, що ОСОБА_4 була одягнена у шорти, які мали кармани, достатньо великі, що б сховати там мобільний телефон. Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що вона влітку знайшла мобільний телефон Nokia» модель «112» біля магазину в с. Коржево, але повідомила свою матір ОСОБА_22 , що вона хоче купити телефон, і та їй дала 150 грн. для купівлі телефону, які вона витратила на власні потреби, а знайдений телефон видала за куплений, в той час мати останньої ОСОБА_22 суду показала, що її донька взимку знайшла мобільний телефон ОСОБА_6 про що зразу ж їй повідомила, та сказала, що не буде повертати останній телефон, бо та їй заборгувала гроші, ці покази не узгоджуються між собою та спростовуються дослідженими в судовому засіданні узгодженими показами потерпілої ОСОБА_6 свідка ОСОБА_18 та слідчим експериментом, а тому не враховуються судом.
Суд, заслухавши сторону обвинувачення та захисту, дослідивши інші докази у їх сукупності приходить до висновку, що вина неповнолітньої ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і її діяння слід кваліфікувати, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за ч. 1 ст. 185 КК України та як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно за ч. 2 ст. 190 КК України.
Невизнання ОСОБА_4 своєї вини у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення та намагання уникнути кримінальної відповідальності.
Так доводи сторони захисту щодо недоведеності вчинено кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України ОСОБА_4 спростовуються дослідженими в судовому засіданні достовірними, належними та обґрунтованими узгодженими між собою вище переліченими доказами.
При призначенні покарання неповнолітній обвинуваченій за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, суд враховує вимоги ст. 65,67 КК України, ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України класифікуються як злочини середньої тяжкості.
Суд також враховує данні про особу неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 , яка навчається в загальноосвітній школі - інтернат, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, рівень її розвитку, стан здоров`я, умови її проживання та виховання являється сиротою та виховується опікуном.
Обставини, які пом`якшують покарання вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
На підставі викладеного та враховуючи також думку потерпілих з приводу призначення не суворого покарання обвинуваченій, а також те, що ОСОБА_4 , в силу свого ставлення до скоєного не є соціально небезпечною та вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що для виправлення неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 та запобіганню скоєння нею нових злочинів необхідно призначити покарання в межах санкцій статтей обвинувачення у виді позбавлення волі визначивши остаточне покаранні на підставі ст. 70 КК України та звільнивши її від покарання з іспитовим строком у відповідності до ст.75, ст. 104 КК України, оскільки її виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням обмежень визначених ст.76 КК України.
Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Nokia» модель «112», який знаходиться у потерпілої ОСОБА_6 на зберіганні, підлягає поверненню потерпілій ОСОБА_6 .
Ризики визначені ст.177 КПК України відсутні, а тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченій до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 370-371, 373-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , визнати винною у скоєнні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;
- за ч.2 ст.190 КК України у виді одного року двох місяців позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді одного року двох місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та буде з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.
Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «Nokia» повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1