Номер провадження № 1-кп/756/111/16
У Х В А Л А
25 липня 2016 року Оболонський районний суд м.Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000928 від 12.09.2014 року за обвинувальним актом стосовно обвинувачених
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.
Києва, що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст. 369, ч. 2 ст. 364 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.
Києва, що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.
Києва, що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст. 369, ч.2 ст. 364 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_8 ,
захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,
представників потерпілого- ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , затверджений заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Головного управління нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_15 12.08.2015 року, надійшов для судового розгляду до Оболонського районного суду м. Києва 13.08.2015 року.
Після надання прокурором доказів обвинувачення та до початку дослідження зазначених доказів в судовому засіданні 25.07.2016 року захисник ОСОБА_12 , який на підставі доручення Регіонального центру з надання вторинної безоплатної правової допомоги у м. Києві № 026-0000677 від 20.02.2016 року здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 , повідомив, що з 25.02.2016 року по 25.07.2016 року прокурор достовірно знав хто буде захисником ОСОБА_6 , але, всупереч його обов`язку, передбаченому ч. 2, ч. 3 ст. 290 КПК, він не дав доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, а прокурор мас намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.
Посилаючись на ч. 12 ст. 290 КПК захисник ОСОБА_12 клопоче не допустити як докази та не долучати до матеріалів судової справи матеріали в 21 томі, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення винуватості його підзахисного ОСОБА_6 , що обвинувачується у вчинення злочинів передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 369 КК України.
Захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 клопотання підтримали.
Захисник ОСОБА_11 вирішення клопотання залишив на розсуд суду.
Представники потерпілого та прокурор вважають клопотання необґрунтованим та просять його відхилити.
Вислухавши сторони кримінального провадження, представників потерпілого, суд встановив наступне.
Частиною 3 ст. 89 КПК України дійсно передбачено, що сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
У судовому засіданні 18 та 22 квітня, 25 травня та 18 липня 2016 року прокурором у присутності учасників кримінального провадження, у тому числі і у присутності захисника ОСОБА_12 , називалися кожен окремо та надавалися суду докази обвинувачення для долучення їх до матеріалів кримінального провадження та дослідження у судовому засіданні відповідно до порядку, обговореного за участю сторін і представників потерпілого та самого потерпілого, у тому числі і за участю захисника ОСОБА_12 .
Звертаючись до суду з клопотанням про недопуск як доказів та не залучення до матеріалів судової справи 21 тому захисник ОСОБА_12 жодного із названих прокурором доказів не назвав та на жоден з них конкретно не вказав.
Крім того, суд звертає увагу на те, що ст. 290 КПК регулює питання відкриття матеріалів сторонам, та її частиною першою передбачено, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Таким чином, ст. 290 КПК регулює питання завершення досудового розслідування перед складанням обвинувального акту.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження на стадії завершення досудового розслідування стороною обвинувачення було надано доступ до матеріалів досудового розслідування стороні захисту у серпні 2015 року, зокрема і підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_16 .
У даному випадку, захисник ОСОБА_12 , який вступив у справу в лютому 2016 року на стадії судового провадження, не є окремою самостійною стороною кримінального провадження та його процесуальні права є похідними від процесуальних прав його підзахисного ОСОБА_6 відповідно до ч. 4 ст. 46 КПК, і він на стадії судового провадження має право знайомитися з матеріалами кримінального провадження у загальному порядку, передбаченому для цієї стадії кримінального провадження.
Дія ч. 11 ст. 290 КПК передбачає обов`язок сторін здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. У даному ж випадку захисником ОСОБА_12 заявлено клопотання не щодо додаткових матеріалів.
Крім того, колегія суддів вважає, що процесуальні наслідки ч. 12 ст. 290 КПК не поширюються на захисника, який вступив у справу на стадії судового провадження через півроку після завершення досудового розслідування, та для якого існують інші процесуальні можливості для доступу до доказів сторони обвинувачення на стадії судового розгляду.
Відтак, колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_12 про недопуск як доказів та не залучення до матеріалів судової справи 21 тому, при цьому без вказівки на конкретні докази, надані прокурором, та без посилання на недопустимість або очевидну недопустимість кожного окремого доказу з конкретних підстав, тягне за собою залишення такого клопотання без задоволення.
При цьому суд звертає увагу учасників кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 290, 89, 350 КПК України, колегія суддів
постановила:
Клопотання захисника ОСОБА_12 про недопуск як доказів та не залучення до матеріалів судової справи 21 тому залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3