11 жовтня 2016 року
Справа № 203/1988/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001111 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дніпро, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-13.06.2008 Красногвардійським районним судом м Дніпропетровська за ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді одного року одного місяця позбавлення волі,

-05.06.2009 Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до покарання у вигляді дев`яти років шести місяців позбавлення волі,

-22.04.2011 Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді девяти років шести місяців позбавлення волі, звільнений 19.08.2015 за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області умовно-достроково на невідбутий термін 2 роки 11 місяців 24 дні,

-16.03.2016 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді років трьох років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднано частину невідбутого покарання за вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2011 та остаточно призначено покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 25.12.2015 близько 20:00 год., знаходячись біля магазину «АТБ-Маркет», що розташований в м. Дніпро, вул. Привокзальна, 5, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , у якого в руках була сумка, в якій знаходився мобільний телефон марки «Нокіа 112» (імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 ) сірого кольору, які ОСОБА_4 визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Після чого ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та разом з останнім почав розпивати алкогольні напої, у зв`язку з чим між ними виникли довірливі стосунки.

Далі, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_5 довірив йому пригледіти за своєю сумкою з мобільним телефоном на час поки останній відійде по особистим справам, взяв правою рукою зі стола сумку, в якій знаходився мобільний телефон марки «Нокіа 112» (імеі -1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 ) сірого кольору, залишкова вартість якого згідно висновку експерта №23 від 11.04.2016 складає 290,00 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном ОСОБА_5 на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно 25.12.2015 близько 20:00 год. біля магазину «АТБ-Маркет» побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , у якого в руках була сумка, в якій знаходився мобільний телефон марки «Нокіа 112», які ОСОБА_4 визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Після чого ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та разом з останнім почав пити пиво. Далі, коли ОСОБА_5 попросив пригледіти за сумкою з телефоном, а сам відійшов по особистим справам, ОСОБА_4 взяв зазначену сумку і пішов з місця, де вони були разом з ОСОБА_5 . Мобільний телефон повернутий потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися інші докази, оскільки за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорювались і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайства), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується посередньо, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, рецидив злочинів.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України до постановлення попереднього вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2016, згідно якого при призначенні покарання суд застосував при призначенні покарання ст.71 КК України, приєднавши частину невідбутого покарання за вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2011 та остаточно призначив покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі, тому у даному випадку остаточне покарання призначається за правилами передбаченими ч.4 ст.70 КК України, а не за правилами ст.71 КК України.

Таким чином, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання призначити шляхом часткового складання призначеного покарання із покаранням за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2016.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального рпвопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання із покаранням за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2016, остаточно призначити покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Строк покарання обраховувати з 23.01.2016, залишивши запобіжний захід у вигляді тримання під ватою без змін.

Зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 23.01.2016 по 11.10.2016 у строк покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Нокіа 112» (імеі -1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 ), що знаходиться у потерпілого ОСОБА_5 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1