Справа № 161/1198/16-к Провадження №11-кп/773/387/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 121 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003090 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2016 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя міста Луцька, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні двоє дітей, з незадовільним станом здоров`я, судимого:

- вироком Луцького міськрайонного суду від 07.05.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком на 100 годин;

- вироком Луцького міськрайонного суду від 13.10.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
прокурора ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, просить вирок в частині призначеного покарання змінити, призначивши ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України більш м`яке покарання, передбачене санкцією статті за якою він притягується до кримінальної відповідальності.
Апеляцію обгрунтовує тим, що місцевий суд не в повній мірі врахувавши усі обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, призначив ОСОБА_7 надто суворе покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі винного.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Ухвалено вирок по даному кримінальному провадженні та вирок Луцького міськрайонного суду від 13 жовтня 2015 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком на 2 роки, виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній утримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту затримання, з 05 січня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 05 січня 2016 року до набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_7 засуджений за те, що він 10 жовтня 2015 року, біля 17 год. 20 хв., за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту з проживаючою в цій квартирі тещею ОСОБА_9 наніс їй один удар боковою частиною долоні лівої руки в область правої частини обличчя та правого вуха, два удари в область підборіддя та губ, два удари в область грудної клітки, від чого ОСОБА_9 впала спиною на ліжко. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 наніс їй ще один удар кулаком лівої руки в область правої частини обличчя та по одному удару кулаком лівої руки в область правого та лівого передпліччя, заподіявши потерпілій умисні тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме: закриту травму огруддя, яка супроводжувалась зламами 8-9 ребер по середньо- та задньоаксілярним анатомічним лініях тіла та ускладнились субтотальним лівобічним пневмогемотараксом зі зміщенням органів межистіння вправо та стисненням легені.

Окрім того, ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_9 умисні легкі тілесні ушкодження, а саме: множинні синці м`яких тканин тіла, локалізовані на правій щоці, обширного характеру з розповсюдженням на пара орбітальну та чільно-скроневу царини, підборіддя, обох губ у правій половині з підслизовими крововиливами, у виличній ділянці, в проекції зовнішнього краю брови та на лівій щоці зліва, правої вушної мушлі, лівої передньої поверхні стінки огруддя у верхніх відділах, спини зліва, обох передпліч у середніх третинах, тильної поверхні лівої китиці.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційної скарги, пояснення захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які скаргу підтримали та просили її задовольнити, представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 та прокурора, які заперечили апеляційну скаргу, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України і в цій частині вирок не оскаржується.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані місцевим судом за ч. 1 ст. 121 КК України і теж ніким не оспорюются.
Тому, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, кримінальне провадження апеляційним судом переглядається в межах поданої апеляційної скарги.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на суворість призначеного його підзахисному покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого та особі винного є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , місцевий суд дотримався вимог ст. 65 КК України, вказавши у вироку які саме обставини кримінального провадження, дані щодо особи обвинуваченого та обтяжуючі і пом`якшуючі покарання обставини ним враховано.

Зокрема, судом враховано, що ОСОБА_7 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, обставини його вчинення та кількість нанесення потерпілій ударів, вчинення даного злочину обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння, що визнано судом обставиною, яка обтяжує покарання.
Враховано судом і дані щодо особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно (а.п. 66), раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини за які судимість не знята і непогашена. Однак, врахував суд і молодий вік ОСОБА_7 , що він одружений, незадовільний стан його здоров`я, має на утриманні двох малолітніх дітей, що визнано судом обставиною, яка пом`якшує покарання.
Як видно з технічних засобів фіксування судового засідання, журналу судового засідання від 29.03.2016 року, ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні винним себе визнав частково, вказавши, що конфлікт спровокувала потерпіла, однак шкодує, що так сталося, а в судових дебатах винним себе у скоєному визнав повністю.
Дані обставини, хоч і не вказав суд у вироку, однак врахував їх при призначенні покарання ОСОБА_7 , призначивши останньому покарання ближче до мінімальної межі, передбаченої санкцією статті закону за яким його засуджено.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України, принципам законності, справедливості і індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 без зміни, оскільки відсутні підстави, передбачені п. 1 ч. 1ст. 408 КПК України для помякшення покарання.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців після її проголошення, а засудженим в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий
Судді