У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000036 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2015 року
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, раніше неодноразово
судимого, останній раз вироком
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 14.11.2011 р.
за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання
у виді позбавлення волі на строк 2 роки,
звільненого 19.10.2012 р. умовно-достроково на
невідбутий строк 7 місяців 3 дні,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
Ухвалено стягнути із засудженого ОСОБА_6 процесуальні витрати.
Вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасовано та постановлений новий вирок, яким ОСОБА_6 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Крім того, постановлено вважати, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, з кваліфікуючими ознаками: крадіжки, поєднані з проникненням у приміщення та повторно, з непогашеними судимостями за вироками Снятинського районного суду від 22 березня 1996 року та від 16 травня 2002 року, Коломийського міськрайонного суду від 06 квітня 2006 року. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, на території Верховинського району Івано-Франківської області проникав у приміщення, звідки таємно викрав чуже майно, яким розпорядився на власний розсуд.
Зокрема, в ніч на 20 лютого 2015 року:
- приблизно о 01 год. 00 хв. у с. Криворівня з погребу ОСОБА_7 таємно викрав 50 банок м`ясоконсервних виробів загальною вартістю 2 450 грн;
- приблизно о 02 год. 30 хв. у с. Буковець з гаражу ОСОБА_8 повторно таємно викрав 4 автомобільні колеса з покришками вартістю 2 500 грн;
- приблизно о 03 год. 15 хв. у с. Буковець з незачиненого погребу ОСОБА_9 повторно таємно викрав 80 банок консервованих грибів загальною вартістю 6 400 грн.
В ніч на 28 травня 2015 року:
- приблизно о 02 год. 45 хв. у с. Криворівня з котельні Кривопільської школи повторно таємно викрав в каністрах по 3 л бензину й моторного масла та електрогенератор загальною вартістю 3 640 грн, а з орендованої ОСОБА_10 їдальні школи 7 кг ковбаси та електром`ясорубку загальною вартістю 2 850 грн;
- приблизно о 03 год. 50 хв. у с. Ільці з гаража ОСОБА_11 повторно таємно викрав 4 електродвигуни, 100 м кабелю, 2 подовжувачі, бензопилу та 2 кутові шліфмашини загальною вартістю 6000 грн.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування вироку апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що апеляційний суд, скасовуючи вирок місцевого суду тільки в частині призначеного покарання, збільшив обсяг обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України і при цьому не визнав останнього винним у вчиненні інкримінованого злочину із зазначенням нових кваліфікуючих ознак, у зв`язку із чим вирок апеляційного не відповідає вимогам ст.ст. 374, 420 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції апеляційний суд має право, зокрема, скасувати вирок повністю чи частково й ухвалити новий вирок.
Згідно зі ст. 420 КПК України вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків, а саме вимогам статей 373 376 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначається рішення про визнання особи винуватою у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Крім цього, у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» визначено, що апеляційний суд перевіряє вирок суду першої інстанції у межах апеляції. У зв`язку з цим він не наводить у своєму вироку доводи на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляції, і скасовує вирок цього суду лише в тій частині, у якій визнав його незаконним чи необґрунтованим. Якщо вирок суду першої інстанції скасовано у зв`язку з необхідністю збільшення обсягу обвинувачення, яке не впливає на кваліфікацію діяння та міру покарання, апеляційний суд повинен зазначити в резолютивній частині свого вироку, що особу засуджено за новим обвинуваченням, а в решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
При розгляді провадження та постановленні свого вироку щодо ОСОБА_6 апеляційний суд зазначених вимог закону не дотримався.
Як убачається з матеріалів провадження, задовольнивши апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області, у тому числі, в частині доводів щодо безпідставності виключення з пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення такої кваліфікуючої ознаки як повторність та прийшовши до висновку про необхідність збільшення обсягу обвинувачення, апеляційний суд скасував вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2015 року лише в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, не зазначивши в резолютивній частині свого вироку, що його засуджено за новим обвинуваченням.
З огляду на викладене вирок апеляційного суду не можна визнати законним та обґрунтованим, оскільки його ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України цей вирок підлягає скасуванню, з направленням провадження на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Під час нового апеляційного розгляду слід виконати усі вимоги чинного законодавства, перевірити усі доводи, на які посилаються учасники процесу, і постановити законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити.
Вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3