печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження, ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_5 від 10.04.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000002 від 02.02.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 382 КК України, за відсутністю в діях слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 382 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_5 від 10.04.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000002 від 02.02.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 382 КК України, за відсутністю в діях слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 382 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, при цьому надає власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав доводи та вимоги скарги.

Зацікавлена особа слідчий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, що в силу ст. 306 КПК України не перешкоджає вирішенню скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 в обґрунтування доводів та вимог скарги, вивчивши скаргу та дослідивши долучені до неї документи, а також дослідивши матеріали кримінального провадження № 000002 від 02.02.2015, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення дії, чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно доводів скарги, не спростованих матеріалами кримінального провадження, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_4 отримав лише 09.09.2015, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.02.2015 зобов`язано компетентних посадових осіб прокуратури Київської області внести до ЄРДР відповідні відомості та розпочати досудове розслідування за заявою ОСОБА_4 від 23.01.2015.

В якості підстав для порушення кримінального провадження ОСОБА_4 у вказаній заяві зазначив, що слідчий СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 08.12.2014 склав завідомо неправдивий документ постанову з формулюванням «Про часткове задоволення клопотання про проведення слідчих ( розшукових) дій, якою відмовлено у визнанні заявка потерпілим в кримінальному провадженні № 0002333 від 29.07.2014, а також станом на 23.01.2015 умисно не виконав в даному кримінальному провадженні щонайменше три судових рішення.

За вказаними фактами слідчим управлінням прокуратури Київської області здійснювалося досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 000002 від 02.02.2015, яке оскаржуваною постановою закрито за відсутністю в діях слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 382 КК України.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

З матеріалів справи слідує, що під час досудового розслідування було здійснено допит свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , частково оглянуто матеріали кримінального провадження № 0002333 від 29.07.2014, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку, як окремо, так і в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Окрім того, органом досудового розслідування неодноразово вживалися заходи щодо виклику заявника ОСОБА_9 , які позитивного результату не дали (Том. 1, а.с. 172, 174, 175). Між тим, в оскаржуваній постанові надано правову оцінку доводам ОСОБА_9 , викладеним ним в заяві про вчинення злочину.

За таких обставин посилання у скарзі на неповноту досудового розслідування, фактично як на єдину підставу для скасування оскаржуваного рішення, неспроможне. До того ж доводи скарги ОСОБА_9 про неповноту та однобічності досудового розслідування зводяться до загальних формулювань і не містять переліку процесуальних дій, які б належало здійснити в ході досудового розслідування.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає відсутніми у справі обставини, які належали до перевірки шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті що проведені у справі.

Водночас, перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Стаття 382 КК України встановлює кримінальну відповідальність за умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили, або перешкоджання його виконанню. Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом, хоча може полягати в навмисному прояві бездіяльності, не вжиті усіх передбачених заходів, направлених на виконання судового рішення,за наявності об`єктивної можливості виконати судове рішення.

Статтею 366 КК України передбачено кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Аналізуючи відомості, викладені в заяві ОСОБА_9 , а також дані досудового розслідування, слідчий суддя вважає доцільним акцентувати увагу на тому, що доводи заявника зводяться до незгоди з рішеннями, діями та бездіяльністю слідчого ОСОБА_6 при проведенні досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002333 від 29.07.2014, які підлягають відповідній оцінці в порядку, визначеному главою 26 КПК України, та не вказують на наявність в діях останнього складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 382 КК України.

Зокрема, відмова у визнанні ОСОБА_9 потерпілим в кримінальному провадженні № 0002333 від 29.07.2014 шляхом винесення постанови від 08.12.2014 ( Том 1 а.с. 156-157), сама по собі не може слугувати підставою для притягнення слідчого до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України. Такого роду постанова підлягає самостійному оскарженню слідчому судді згідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України. Водночас з тексту вказаної постанови слідує, що викладені в ній висновки зводяться виключно до оцінки підстав для визнання (відмови у визнанні) ОСОБА_9 потерпілим, даних щодо внесення до вказаної постанови завідомо неправдивих відомостей матеріали кримінального провадження не містять.

Оцінивши вищезазначені обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність висновок слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу злочинів, передбачених ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 366 КК України, а відтак не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_5 від 10.04.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000002 від 02.02.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 382 КК України, за відсутністю в діях слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 382 КК України,- залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1