Справа № 464/6435/16-к
пр.№ 1-в/464/1086/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.10.2016 року Сихівський районний суд м.Львова в складі головуючого: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ЛВК №48 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно ст. 82 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.3 ст 185, 71, 72 КК України від 26.03.2015 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі. В своїй заяві засуджений ОСОБА_5 просить суд замінити йому не відбуту частину покарання більш м`яким, відповідно ст. 82 КК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, думку представника адміністрації ЛВК № 48, який підтримав думку прокурора, заслухавши засудженого, який просив задовольнити клопотання, вважає що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норм ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

ОСОБА_5 відбуває покарання в ЛВК №48 за вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.3 ст 185, 71, 72 КК України від 26.03.2015 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі. На день розгляду справи ОСОБА_5 залишилось невідбутими 1 рік 4 місяці 4 днів.

Як вбачається з характеристики засудженого, наданої адміністрацією ЛВК № 48, ОСОБА_5 неодноразово судимий, засуджений за умисний тяжкий злочин. За час перебування в ЛВК №48 з 27.05.2015 року, вину у вчиненому злочині визнав, після перебування в дільниці карантину діагностики і розподілу був направлений до дільниці ре соціалізації у відділення СПС №9, стягнення не накладались, за сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався один раз, приймає участь в суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених. Рішенням адміністративної комісії колонії від 04.02.2016 року задоволено заяву засудженого про незастосування заохочувальних норм.

За змістом ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду.

Приймаючи до уваги характеризуючі дані про особу засудженого, суд критично оцінює його сумлінну поведінку та прийняття участі в суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених відділення та роботах з благоустрою колонії, що не підтверджено документально, які слід вважати формальними. При цьому слід врахувати, тяжкість злочину за який відбуває покарання, часті судимості за умисні корисливі злочини, застосування в 2008 році ЗУ «Про амністію», яка не сприяла становленню засудженого на шлях виправлення, його одне заохочення за час перебування в ЛВК.

Відсутність у нього дисциплінарних стягнень, наявність позитивної характеристики, на переконання суду свідчать про виконання засудженим визначених законодавством правил відбування покарання які є обов`язком, тому самі по собі, як і наявність заохочення, не є підставою для застосування до нього ст.82 КК України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений перебуваючи в місцях позбавлення волі, характеризується посередньо, своєю поведінкою та вчинками не довів своє бажання покращити своє правове становище, змінитись та стати на шлях виправлення, не довів, що застосування до нього більш м`якого покарання відповідним чином буде сприяти становленню законослухняної свідомості у засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну йому невідбутої частини покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м.Києві від 26.03.2015 року, більш м`яким - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя: