Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________________
Справа №503/128/15-к
Провадження №1-кп/503/6/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2016 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольгопіль, Чечельницького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , законний представник ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 01 грудня 2014 року, близько 20 години 30 хвилин, з метою викрадення чужого майна, за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, через віконний отвір, проникли до адміністративної будівлі колишнього масло-сир заводу, розташованої в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали металевий сейф, вартістю 400 грн., що належить потерпілому ОСОБА_7 , заподіявши останньому матеріальні збитки на вказану суму. 24 січня 2015 року, близько 2 години 20 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на території станції Кодима Одеської залізниці в місті Кодимі, Одеської області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника, таємно, повторно викрав велосипед марки «Україна» вартістю 350 грн., що належав потерпілому ОСОБА_8 , заподіявши останньому матеріальної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав в повному обсязі і дав такі показання. 01 грудня 2014 року був удома. У вечірній час до нього прийшов ОСОБА_9 і запропонував піти до адміністративної будівлі колишнього масло-сир заводу, що в місті Кодимі по вулиці Щорса, і звідти викрасти металевий сейф, який потім здати на металобрухт і отримати кошти. Він погодився. Хотів мати певні кошти від реалізації викраденого. До приміщення адміністративної будівлі залізли через віконний отвір, а звідти винесли металевий сейф. Витягнули його на вулицю. Для того щоб перемістити викрадене майно на металобрухт, взяли у ОСОБА_10 мотоблок. На цей мотоблок і завантажили сейф. 24 січня 2015 року у нічний час він був на пероні залізничної станції Кодима. Побачив там велосипед. Захотілося цей велосипед викрасти. Свій намір реалізував, забравши велосипед з того місця де він стояв. Пізніше працівники міліції дізналися про те, що він викрав велосипед. В теперішній час він велосипед повернув власнику ОСОБА_8 .. У тому, що накоїв щиросердно кається.

Потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_7 та майна потерпілого ОСОБА_8 , підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Згідно протоколу огляду місця події від 04 грудня 2014 року, у приміщенні адміністративної будівлі колишнього масло-сир заводу по АДРЕСА_2 , виявлено відсутність металевого сейфу.

( а.п.13)

Згідно протоколу огляду помешкання ОСОБА_11 в АДРЕСА_3 , виявлено металевий сейф на подвір`ї цього домоволодіння.

(а.п.14)

Як убачається з протоколу огляду місця події від 25 лютого 2015 року, в помешканні потерпілого ОСОБА_8 був оглянутий велосипед марки «Україна» чорного кольору.

(а.п. 38)

Отже, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 скоїв: викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше сховище , а тому ці його дії кваліфікує за частиною третьою статті 185 КК України; викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а тому ці його дії кваліфікує за частиною другою статті 185 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, зокрема, злочин, передбачений частиною третьою статті 185 КК України, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який за місцем навчання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває.

До помякшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому та його неповнолітній вік.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин суд не вбачає.

З огляду на викладені обставини, а ткож приймаючи до уваги, що обвинувачений є неповнолітньою особою, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкцій ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, зі звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового злочину.

Що стосується цивільного позову, заявленого в кримінальному провадженні, то суд виходив з положень ст. 128 КПК України.

Цивільними позивачем ОСОБА_8 не надано доказів, які підтверджували б розмір заподіяних збитків, а тому суд в задоволенні цивільного позову відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368,369,373,374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2 КК України, призначивши йому покарання:

за ст.185 ч.3 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ст. 185 ч.2 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно визначити до відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75 ч.1, 104 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає у відповідності із ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_3 відмовити.

Речові докази по справі: металевий сейф повернути за належністю потерпілому ОСОБА_7 ; велосипед марки «Україна» повернути за належністю потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1