Справа № 450/1498/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/158/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2015 року,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 115 КК України на вісім років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 6991 грн. 23 коп. судових витрат за проведення експертиз.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 03 березня 2014 року близько 00 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території садово-городнього товариства "Нива" по вул. Лісовій у с. Старе Село, Пустомитівського району, Львівської області, після спільного вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_12 , який теж перебував в стані алкогольного сп`яніння, під час виниклого конфлікту, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , з метою позбавлення життя останнього, тримаючи у руках незареєстровану мисливську рушницю № НОМЕР_1 , здійснив постріл із правого ствола рушниці у ОСОБА_12 , спричинивши йому наскрізне вогнепальне дробове поранення із вхідною раною в ділянці грудинноключичного з`єднання справа та 11 вихідними пораненнями на задній поверхні грудної клітки та шиї, які з`єднані між собою раневим каналом в напрямку спереду-назад, дещо знизу-вверх та трохи зліва праворуч, тобто постріл був здійснений при майже перпендикулярному розташуванні дульного кінця мисливської рушниці щодо грудей та довгої вісі зброї практично горизонтально (відносно поверхні землі) при вертикальному (стоячому) положенні ОСОБА_12 . Зазначене діяння зумовлене дефектом кісткової тканини в ділянці грудинно-ключичного з`єднання, розтрощенням 1-го ребра та ключичної вирізки, наскрізним ушкодженням стінок трахеї та гортані у верхній третині, повним розривом зовнішньої яремної вени, ушкодженням стінки внутрішньої сонної артерії, поперечної артерії шиї, додаткового нерву, розчавленням трапецієподібного м`язу, наскрізним ушкодженням верхівки правої легені, наскрізним ушкодженням стінки правого головного бронху, перелому поперечних відростків 4-5 шийних хребців справа, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, було небезпечним для життя в момент заподіяння, та в даному випадку призвело до смерті потерпілого на місці події, тобто умисно вбив ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 покликається на те, що вирок є незаконним і необґрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що судовий розгляд по даній справі не відповідає критеріям "справедливого суду", встановленим Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Наголошує, що з показань ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 відомо, що між ОСОБА_19 та ОСОБА_20 були теплі, дружні стосунки. ОСОБА_12 часто приходив до ОСОБА_19 на дачі. Іноді вони разом розпивали спиртне. Конфлікти між ними ніколи не виникали. Допитані в судовому засіданні всі, без виключення, потерпілий, свідки, в тому числі дільничний інспектор Король, характеризують ОСОБА_8 виключно з позитивної сторони. Аналогічне підтверджується доказами, які характеризують особу обвинуваченого. Проведеними слідчими діями на місці події не виявлено жодних слідів боротьби, досудовим розслідуванням не встановлено, що між ОСОБА_19 та ОСОБА_20 була боротьба, і цього немає в обвинувальному акті. Аналогічно відсутні будь-які докази умислу ОСОБА_19 на вчинення умисного вбивства ОСОБА_20 . ОСОБА_8 стверджує, що конфлікту між ним та ОСОБА_12 не було, умислу позбавляти його життя він не мав, що мав місце трагічний випадок внаслідок його необережних дій, про які він в деталях повідомив слідчим та суду.

Стверджує, що стороною обвинувачення не представлено жодного переконливого доказу на спростування показань ОСОБА_8 про обставини пострілу і такі повністю підтверджені висновком експерта №43/2014, висновком експерта №5/380 від 04 квітня 2014 року, висновком №1171 ситуативної балістичної експертизи від 08 травня 2014 року, протоколом слідчого експерименту, показаннями експерта ОСОБА_21 , який безпосередньо досліджував труп ОСОБА_20 , експерта ОСОБА_22 , який був присутній при проведенні слідчого експерименту, а також експерта Тиртуся, який проводив дослідження рушниці.

Наголошує, що під час досудового розслідування по даній справі був проведений слідчий експеримент за участю ОСОБА_8 (т.2 а.с.126), в ході якого останній, зокрема, пояснив, що в момент, коли пролунав постріл, ОСОБА_12 був нахилений до нього. Однак, слідчий не пропонував ОСОБА_8 за допомогою статиста відтворити, яким чином ОСОБА_12 був нахилений в момент пострілу, а тому на всіх фотографіях до протоколу слідчого експерименту статист стоїть вертикально.

Звертає увагу, що під час проведення комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження (висновок №92 від 30 травня 2014 року) експертами, зокрема, вирішувались питання: 9. В якому положенні знаходився ОСОБА_12 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень?; 13. Чи могли тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_12 бути заподіяні за обставин, вказаних підозрюваним ОСОБА_8 під час проведення 04 квітня 2014 року слідчого експерименту за його участю? У відповідь на 9 питання експерти зазначили: "Встановити в якому положенні знаходився ОСОБА_12 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень не є можливим через відсутність об`єктивних судово-медичних даних". На 13 питання експерти відповіли: "Беручи до уваги характер вогнепального ушкодження грудної клітки, напрямок раневого каналу (спереду до заду, незначно знизу вверх у майже горизонтальному напрямку), дані протоколу слідчого експерименту від 04 квітня 2014 pоку, можна вважати, що вогнепальне поранення грудної клітки у ОСОБА_12 не могло бути заподіяно за обставин, вказаних підозрюваним ОСОБА_8 з наступних підстав: 1) Раневий канал на тілі трупа не співпадає з ймовірним напрямком пострілу при положенні рушниці і потерпілого, як вказано в протоколі відтворення. 3) При вказаному вертикальному положенні рушниці (стоячи на землі) при її падінні, враховуючи розміри та конструктивні особливості будови рушниці розміщення спускових гачків ближче до землі, наявністю захисної скоби довкола спускових гачків натиснути при обставинах, на які вказує ОСОБА_8 при миттєвому падінні рушниці на спускові гачки є малоймовірним. Також беручи до уваги фото №8, 11 протоколу слідчого експерименту, так як показує ОСОБА_8 пальці рук знаходяться в межах прикладу, а ймовірна локалізація скоби захисту спускових гачків і самі спускові гачки розташовані до долонної поверхні міжпальцевих проміжків, що унеможливлює натискання на спускові гачки".

Апелянт вважає, що висновок №92 комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження не можна вважати надійним, точним, достовірним і допустимим, оскільки висновки побудовані виключно на сумнівах та припущеннях.

Зазначає, що в розпорядженні експертів були висновки експертизи №5/380 та №1171,з яких було відомо про несправність спускового механізму рушниці, зокрема про те, що постріл з неї можливий без натискання на спускові гачки при ударі по поверхні колодки чи дотику до курків. Однак, у висновку комісійної експертизи не враховані висновки балістиків та описано розміщення пальців рук ОСОБА_8 відносно спускових гачків та зроблено висновок, що при такому розміщенні натискання на спускові гачки неможливе.

Наголошує, що під час судового розгляду встановлена розбіжність в описанні напрямку раневого каналу у висновках експертів №43/2014 та №92, у зв`язку з цим судом з власної ініціативи була призначена комісійна судово-медична експертиза за матеріалами кримінального провадження і даний висновок №125 покладено в основу оскаржуваного вироку. Однак вважає, що експерти проігнорували показання ОСОБА_8 під час проведення слідчих дій, в тому числі слідчого експерименту, а також в судовому засіданні про те, що ОСОБА_12 в момент пострілу нахилився до нього прикурити, тобто не перебував у вертикальному положенні. У дослідній частині висновку викладені саме такі показання ОСОБА_8 , однак вони жодним чином не описані, їм не надана оцінка, вони фактично проігноровані у висновках. У зв`язку з даною обставиною він звернувся до суду з клопотанням про виклик експерта ОСОБА_23 для допиту під час судового розгляду для роз`яснення висновку експерта №125, однак суд відмовив в задоволенні даного клопотання.

Просить змінити вирок, перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.1 ст. 115 на ч.1 ст. 119 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році".

В запереченні на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_10 та його представник адвокат ОСОБА_11 зазначають, що під час судового розгляду даного кримінального провадження здобуто переконливі дані, що доводять неспроможність версії обвинуваченого (засудженого) щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України і підтверджують наявність в його діях суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України тобто умисного протиправного заподіяння ОСОБА_8 смерті ОСОБА_12 .

Просять залишити апеляційну скаргу захисника засудженого без задоволення, а вирок без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_10 та його представника адвоката ОСОБА_11 про заперечення апеляційної скарги та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , його та обвинуваченого ОСОБА_8 пояснень в апеляційній інстанції, останні не оспорюють сам факт події злочину, а не згідні з кваліфікацією дій останнього за ч.1 ст. 115 КК України.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За правилами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_8 були дотримані.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованим, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх сукупності.

Доводи захисту про відсутність мотиву умисного вбивства ОСОБА_8 ОСОБА_12 , колегія суддів вважає необґрунтованими. Судом першої інстанції беззаперечно встановлено, що мотивом вбивства був конфлікт між обвинуваченим та загиблим, який відбувся в процесі вживання останніми алкогольних напоїв.
В судовому засіданні в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав частково та пояснив, що умислу на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_12 у нього не було, оскільки з ним перебував у товариських відносинах. Смерть останнього настала в наслідок необережного поводження зі зброєю.
Разом з тим, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №92 від 30 травня 2014 року, вогнепальне поранення грудної клітки у ОСОБА_12 не могло бути заподіяно за обставин, вказаних ОСОБА_8 (т.2 194-208).
З висновку експерта №43/2014 від 04 квітня 2014 року, вбачається, що смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від вогнепального, дробового поранення грудної клітки з ураженням правої легені, трахеї, гортані, судин шиї та шийних хребців, при експертизі трупа виявлено: наскрізне вогнепальне, дробове поранення з вхідною раною в ділянці грудинно-ключичного з`єднання справа та 11 вихідними пораненнями на задній поверхні грудної клітки та шиї. Вхідна та вихідні рани з`єднані між собою раневим каналом з ушкодженням 1-го ребра, трахеї, гортані, зовнішньої яремної вени, внутрішньої сонної артерії, додаткового нерву, поперечної артерії, поперекових відростків 4.5 шийних хребців, правого головного бронху та правої легені. Вказане вогнепальне поранення відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, яке небезпечне для життя в момент спричинення. Крім вхідної та вихідних ран на тілі трупа ОСОБА_12 виявлені 3 садна на тильній поверхні 2-го пальця лівої кисті, садно на боковій поверхні правого променево-п`ясного суглоба, 3 садна на тильній поверхні 2-го пальця лівої кисті, садно на тильній поверхні 5-го пальця лівої кисті. Вказані ушкодження могли творитись від контакту з тупими предметами з обмеженою поверхнею, вірогідно при падінні на такі, в причинному зв`язку із смертю не знаходяться і в живих осіб відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи наявність в раневому каналі складових частин патрона /пиж, дроб/, а також наявність кільцеподібного осаднення шкіри навколо вхідної вогнепальної рани слід вважати, що дане ушкодження було здійснено з близької відстані з гладкоствольної зброї. При експертизі трупа виявлені: раневий канал в напрямку: спереду назад, знизу вверх та дещо справа наліво. Після заподіяння вогнепального ушкодження ОСОБА_12 міг рухатись та вчиняти активні дії на протязі короткого часу (декількох хвилин). Будь-яких слідів на тілі трупа характерних для боротьби чи самооборони не виявлено. Морфологічних ознак будь-яких захворювань при експертизі трупа не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа виявлено етиловий спирт в кількості 3.5 проміле, що у живих осіб може відповідати важкому ступеню алкогольного сп`яніння. Кров від трупа ОСОБА_12 відноситься до групи А групи В за ізосерологічною системою АВО (т.1 а.с.125-130).
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №125 від 06 жовтня 2015 року, напрям вогнепального раневого каналу у грудях ОСОБА_12 спереду назад, дещо знизу уверх та трохи зліва праворуч. Це означає, що постріл у пораненого був здійснений при майже перпендикулярному розташуванні дульного кінця мисливської рушниці щодо грудей та довгої вісі зброї практично горизонтально (відносно поверхні землі) при вертикальному (стоячому)положенні ОСОБА_12 . Деяка розбіжність між висновками Пустомивіського та Львівських експертів у визначенні напрямку раневого каналу у тілі ОСОБА_12 може бути пов`язана з тим, що експерт ОСОБА_21 на вилученому шматку шкіри з вхідною раною не позначив, де "верх", а де "низ", у зв`язку з чим рана на фото 1 (т.1 а.с.138) і фото 2 (т.1 а.с.177) зображена не у тому вигляді, якою вона була насправді (див.фото 4 т.1, а.с.50). Напрям вогнепального раневого каналу в грудях ОСОБА_12 свідчить про те, що загиблий не міг отримати поранення грудей за тих обставин , на які посилався і відтворював ОСОБА_8 під час слідчого експерименту, проведеного 04 квітня 2014 року. Головним підтвердженням того є розбіжність напрямку раневого каналу та відстані пострілу у травмованого ОСОБА_12 з можливими аналогічними проявами його поранення за показами підозрюваного. Побічними доказами цього висновку є ряд даних, що випливає із матеріалів кримінального провадження: відсутність об`єктивних доказів місця смертельного поранення ОСОБА_12 , слідів (калюжі) крові, сигарети, інших речових доказів на місці падіння пораненого, помарок крові на одязі ОСОБА_8 , що переносив загиблого у тому положенні, яке він продемонстрував 04 квітня 2014 року, ряд суперечностей у зображенні падіння макету рушниці діям підозрюваного, розбіжності у розповіді обвинуваченого про місце його знаходження під час зустрічі з ОСОБА_12 тощо.
В судовому засіданні в суді першої інстанції експерт ОСОБА_21 підтримав даний ним висновок № 43/2014 від 04 квітня 2014 року та додатково пояснив, що раневий канал приблизно під кутом, вхід 1-ше ребро, вихід шия. Ствердив, що постріл здійснено на відстані 50 см від тіла до дула. Про це свідчить наявність пижу, відсутність порохових часток. Підтвердив, що в момент пострілу потерпілий був нахилений до обвинуваченого. Рушницю, яка падала, схопив за курок, а не за ствол. По механізму раневого каналу, положення рушниці до тіла було фактично перпендикулярним.
В судовому засіданні в суді першої інстанції експерт ОСОБА_24 , підтримав даний ним висновок №1171 ситуативної балістичної експертизи від 08 травня 2014 року та додатково пояснив, що свій висновок надавав на підставі даних про раневий канал, судово-медичної експертизи, на підставі показів, та зважаючи на технічний стан рушниці, яка була у зношеному стані та зі значними несправностями. Якщо курки даної рушниці були не зведені, то постріл не міг мати місце. Ствердив, що такі були зведені.
В судовому засіданні в суді першої інстанції експерт ОСОБА_25 підтримав даний ним висновок №5/404 від 08 квітня 2014 року та пояснив, що в даному випадку, як описано в слідчому експерименті, а саме при падінні рушниці на руку (долоню), визначити ймовірність пострілу з досліджуваної рушниці неможливо через відсутність відповідної методики проведення такого дослідження.
Крім цього, направленість умислу ОСОБА_8 , саме на умисне вбивство потерпілого, підтверджується й тим, що тривалий час від 00 год. 30 хв. до 06 год. 30 хв. 03 березня 2014 року він не вживав заходів для надання ОСОБА_12 медичної допомоги, не повідомляв правоохоронні органи про вчинене, при цьому усвідомлював в повному обсязі наслідки заподіяного і вживав заходи щодо приховування слідів злочину.
Щодо показань обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що між ним та ОСОБА_12 не було конфлікту, то таке спростовується висновком комісійної судово-медичної експертизи №93 від 08 травня 2014 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи (Висновок експерта №329) експертом ОСОБА_26 06 березня 2014 року у ОСОБА_8 виявлено 2 синці на передній поверхні нижньої третини лівого передпліччя і на спині зліва по задньо-аксілярній лінії трохи нижче лопатки. Синці утворилися від дії тупих предметів і відносяться до легкого тілесного ушкодження, за 4-6 діб до проведення первинної судово-медичної експертизи, про що свідчить їх фіолетово-зелений колір. Синці були спричинені ОСОБА_8 від дії тупих предметів. До категорії тупих предметів відносяться: рука стиснута в кулак, нога, нога у взутті, тощо (т.2 а.с.190-192).
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що зі сторони обвинуваченого ОСОБА_8 мало місце необережне вбивство потерпілого ОСОБА_12 є безпідставними і повністю спростовуються вищенаведеним, як і показання з цього приводу обвинуваченого ОСОБА_8 , які на думку колегії суддів, вірно оцінені судом першої інстанції як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.
При призначенні судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання, місцевим судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину, яка обтяжує покарання.
З врахуванням наведеного, на думку колегії суддів, призначене ОСОБА_8 покарання, яке наближене до мінімального, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2015 року відносно ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4