АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/799/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/239/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі :
Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ;

з участю: прокурора ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7 ;

захисника адвоката ОСОБА_8 ;

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 представника центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації ОСОБА_9 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Гусятинського відділу Чортківської місцевої прокуратури на вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від " 24 "березня 2016 року, -

Встановила:
Цим вироком

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, студента Скалатського професійного ліцею, раніше не судимого, -

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,104 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та відповідно до п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покладено наступні обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Згідно вироку суду, 6 лютого 2016 року близько 18 години ОСОБА_7 , перебуваючи в смт.Гримайлів Гусятинського району вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, ОСОБА_7 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, через отвір у стіні призначений для вікна, проник у недобудований житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_3 , після чого за допомогою арматури, яку знайшов у вищевказаному будинку, пошкодив навісний металевий ланцюг, на який були зачинені двері в одну із кімнат та зайшов в неї, надалі, за допомогою арматури пошкодив металеву скобу, за допомогою якої двері також зачинялися на навісний замок із ланцюгом, звідки з корисливих мотивів, умисно, таємно, викрав один рулон метало-пластикової сітки, довжиною 10м. та шириною 1,2м., вартістю 350 грн., після чого покинув місце вчинення злочину.

Викрадену сітку ОСОБА_7 поставив в автомобіль ВАЗ 2106, який належить ОСОБА_11 , жителю м.Скалат Підволочиського району та знаходився біля автостанції в смт.Гримайлів, після чого завіз та залишив її в домогосподарстві останнього.

Своїми діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор Гусятинського відділу Чортківської місцевої прокуратури просить вирок стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України три роки позбавлення волі та на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, призначеного йому вироком Підволочиського районного суду від 26 лютого 2016 року за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі з застосуванням ст.75,76 КК України і остаточне покарання призначити 3 роки позбавлення волі та на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого по крадіжці майна з будинку ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 КК України, у той же час зазначає, що судом не враховано те, що вказаний злочин ОСОБА_7 вчинив 6 лютого 2016 року, тобто до постановлення вироку Підволочиським районним судом від 26 лютого 2016 року, яким його було засуджено за ч.1 ст.185 КК України, і на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з однорічним іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а тому Гусятинський районний суд мав при постановленні останнього вироку застосувати вимоги ч.4 ст.70 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.1 ст.185 КК України, чого не зробив.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково та вважає, що вирок суду стосовно ОСОБА_7 слід змінити застосувати вимоги ч.4 ст.70 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, оскільки Гусятинський районний суд не врахував те, що злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_7 вчинив до засудження його Підволочиським районним судом 26 лютого 2016 року за ч.1 ст.185 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_9 , які просять врахувати те, що злочини він вчинив внаслідок тяжкого матеріального стану, оскільки мати ОСОБА_7 зловживає спиртними напоями, ніякого догляду та турботи щодо сина не виявляє, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , який вказує на те, що суду на момент постановлення вироку щодо ОСОБА_7 не було відомо, що останній був засуджений 26 лютого 2016 року за ч.1 ст.185 КК України, перевіривши матеріали справи, дослідивши вирок Підволочиського районного суду від 26 лютого 2016 року про засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_10 з проникненням в житло та правильність кваліфікації його дії за ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому згідно вимог ст.404 КПК України колегія суддів даний вирок в цій частині не переглядає.

У той же час доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому заслуговують на увагу, оскільки при призначенні йому покарання Гусятинський районний суд не врахував те, що злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_7 вчинив до засудження його вироком Підволочиського районного суду від 26 лютого 2016 року та застосував вимоги ч.4 ст.70 КК України, яка визначає порядок призначення покарання за сукупністю злочинів.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання йому призначається за правилами, передбаченими в ч.ч.1-3 цієї статті.

Згідно ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, суд, призначавши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Як вбачається з вироку Підволочиського районного суду від 26 лютого 2016 року ОСОБА_7 був засуджений цим вироком за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі і на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та на нього відповідно до вимог ст. 76 КК України були покладені обов`язки: не виїжджати за межі території України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Водночас, злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України (крадіжку майна ОСОБА_10 з проникненням) ОСОБА_7 вчинив 6 лютого 2016 року, тобто до постановлення вироку Підволочиським районним судом від 26 лютого 2016 року, тому при постановленні оскаржуваного вироку від 24 березня 2016 року Гусятинський районний суд мав застосувати вимоги ч.4 ст.70 КК України та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, чого не зробив, а тому відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України вирок Гусятинського районного суду від 24 березня 2016 року підлягає зміні.
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає необхідним застосувати положення ч.4 ст.70 КК України та визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вищевказаних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, і на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України, з врахуванням, як тяжкості злочинів, так і того, що останній вчинив вказані злочини будучи неповнолітнім, його важке матеріальне становище, визнання вини, щире каяття.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора Гусятинського відділу Чортківської місцевої прокуратури задовольнити частково.

Вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від " 24 "березня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України (за цим вироком) і ч.1 ст.185 КК України (за вироком Підволочиського районного суду від 26 лютого 2016 року) шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3(трьох) місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2