Справа №340/407/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.09.2016 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю: прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
В клопотанні вказано, що протягом 2016 року ОСОБА_8 проживала у АДРЕСА_1 , разом із своїми двома малолітніми синами ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Так, 03.04.2016 близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні зачиненого житлового будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою умисного позбавлення життя двох своїх малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи снодійний лікарський засіб «Сонміл» (доксиламін сукцинат) у вигляді таблеток, шляхом їхнього розчинення у воді надала випити ОСОБА_10 , після чого під приводом надання вітамінів, надала таблетки іншому синові ОСОБА_9 , який їх також вжив.
Від спожитого лікарського засобу, наданого ОСОБА_8 своїм малолітнім дітям, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 наступила смерть на місці, тобто ОСОБА_8 отруївши дітей снодійною речовиною доксиламіном сукцинатом, умисно вбила їх.
Після надання лікарського засобу дітям ОСОБА_8 з метою вчинення самогубства, з використанням станка для гоління, перерізала собі вени в області зап`ясть обох рук та правої гомілки, чим спричинила собі тілесні ушкодження у вигляді різаних ран в ділянках обох ліктьових згинів, обох променево-зап`ястних суглобів, обох кистей та правої гомілки, які згідно висновку судово-медичного експерта №231 від 16.05.2016 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Надалі, ОСОБА_8 спожила отруту від гризунів, однак покінчити життя самогубством їй не вдалось.
Своїми умисними діями, які виразилися у вчинені умисного вбивства двох малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_8 скоїла кримінальне правопорушення передбачене п.п.1,2 ч.2 ст.115 КК України.
20 травня 2016 року для встановлення психологічного стану підозрюваної ОСОБА_8 на час вчинення кримінального правопорушення, призначено стаціонарну психіатричну експертизу.
Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричного експертизи №90 від 06.07.2016 року встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 на даний час страждає тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності у формі афективного розладу, депресивний епізод з дисоціативними симптомами, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом не може правильно розуміти обставини кримінального провадження та давати по них відповідні покази. До виходу із хворобливого стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. ОСОБА_8 становить суспільну небезпеку для оточуючих, оскільки на даний час утримується психопродуктивна симптоматика виявленого психічного захворювання. В період інкримінованих їй дій, психічним захворюванням не страждала, однак виявляла емоційно-нестійкий розлад особистості межовий тип, внаслідок чого не була здатна повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Таким чином ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої не заперечив щодо задоволення клопотання.
Згідно ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання відсутні.
Згідно ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Відповідно до ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до п.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст.19 ЗУ "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
За вказаних обставин клопотання слідчого ОСОБА_7 про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом обґрунтовано належними правовими підставами та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.93, 95, 187, 121 КК України та ст.ст.503, 513 КПК України суд, -
клопотання задоволити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Бистриця Верховинського району, жительки АДРЕСА_1 , громадянинки України примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3