27 вересня 2016 р. Справа № 617/143/14-к провадження № 1-в/632/449/16
У Х В А Л А
/про призначення захисника/

27 вересня 2016 року м. Первомайський
Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 дослідивши подання з Первомайської ВК № 117 УДПтС України в Харківській області щодо умовно-достркового звільнення засудженого ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2016 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області з Первомайської ВК № 117 надійшло подання щодо умовно-достркового звільнення засудженого ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, встановив, що засуджений скоїв злочин будучи у неповнолітньому віці.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 52 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному проваджені щодо осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення у віці до 18 років.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень ст. 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) право на правову допомогу є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер. Положення ч. 1 ст. 59 Конституції України про те, що «кожен має право на правову допомогу», треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (КВК) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Таке право поширюється і на засуджених осіб, які перебувають на лікуванні у закладах охорони здоров`я.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 20 КПК підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, КПК надає засудженому право на захист в межах кримінального провадження. В цьому контексті слід згадати і про ч. 3 ст. 43 КПК, відповідно до якої виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 КПК, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Це питання вирішено шляхом внесення змін до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» відповідно до підпункту 64 пункту 5 розділу ХІТ «Прикінцеві положення» Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-УІІ «Про прокуратуру».

Так, відповідно до ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг, визначені у пунктах 1-3 ч. 2 ст. 13: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Відповідно до пунктів 3-7 ч. 1 ст. 14 цього Закону визначено осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу (всі види правових послуг, передбачені у ч. 2 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу»).

Таким чином, реалізація права засудженого на правову допомогу за призначенням гарантована в межах Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

Про призначення захисника суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені в ухвалі час і місце для участі у судовому засіданні.

Тому, засуджений ОСОБА_2 має право на безоплатну вторинну правову допомогу.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність доручення регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити захисника засудженому.

Керуючись ст.ст. 20, 42, 43, 49, 52 КПК України, ст.ст. 13, 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», ст. 59 Конституції України, ст. 8 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Доручити регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях призначити захисника адвоката для здійснення захисту прав і інтересів при розгляді подання щодо умовно-достркового звільнення засудженого ОСОБА_2 , 1996 року народження, розгляд якого відбудеться у відкритому судовому засіданні 03 жовтня 2016 року о 1410 годині.

Копію ухвали направити до регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях для виконання.

У разі відмови у виконанні ухвали суду надати завчасно обґрунтовану відповідь.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1