Справа № 191/2650/16-к
Провадження № 1-в/191/1706/16
У Х В А Л А
іменем України
24 травня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 07.12.2012 року Дружківським міським судом Донецької області за ст.121 ч.2, ст.71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 12.07.2011 року по 24.12.2012 року. Початок строку 12.07.2011 року, кінець строку 28.02.2017 року.

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

До початку судового засідання прокурор надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, проти задоволення клопотання заперечує.

Представник адміністрації СВК-94 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Засуджений в судове засідання доставлений не був, оскільки був звільнений умовно-достроково та на даний час в СВК-94 не перебуває.

Відповідно до ч. 4 ст.539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.7 ст.154 Кримінально-виконавчого кодексу України уразі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.05.2016 року клопотання ОСОБА_5 було задоволено та засудженого звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 22 дні.

Таким чином, судом вже вирішувалося питання щодо можливості застосування засудженому ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому в задоволенні даного клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст..154 КВК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1