У Х В А Л А
21 липня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 27.10.2009 р. Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Слідчим відділенням Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області 12.08.2015 розпочато кримінальне провадження за № 0006899, за фактом замаху на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.08.2015 приблизно о 01.30 год., ОСОБА_6 , знаходячись біля спуску, на територію пляжу «Ланжерон», неподалік від бару «Два шара», розташованого за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон, 1/6, проходив біля торгівельної палатки. Знаходячись у вказаному місці ОСОБА_6 побачив через вікно зачиненої торгівельної палатки жіночу сумку чорного кольору фірми «YSL», вартістю 1000 грн., яка належить ОСОБА_7 , та яку остання поклала да палатки, після чого, у нього раптово виник намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеної сумки.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 упевнився, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непомітними, проникнувши до приміщення вказаної торгівельної палатки та діючи навмисно, з корисливих мотивів, викрав вищевказану сумку та направився з нею вниз по сходах, які ведуть до нижньої частини пляжу «Ланжерон». У цей час ОСОБА_6 з викраденою сумкою побачив ОСОБА_8 , який знаходився разом зі своєю знайомою ОСОБА_7 та почав наздоганяти злочинця та голосно вимагав його зупинитись. Утім, ОСОБА_6 , розуміючи, що його помітили, почав тікати від ОСОБА_8 разом з викраденим майном.

При цьому, ОСОБА_6 , тікаючи від ОСОБА_8 кинув сумку, належну ОСОБА_7 , утім був затриманий ОСОБА_8 на місці вчинення злочину, після скоєння усіх дій, які ОСОБА_6 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, утім до кінця його не довів з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що не зміг втекти з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядитись викраденим майном на свій розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив замах на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_6 повністю підтверджується свідченнями потерпілої ОСОБА_7 , вилученими речовими доказами та іншими зібраними у провадженні матеріалами.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Запоріжжя, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений 27.10.2009 р. Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яким законом передбачене покарання від чотирьох до шести років.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням, про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. 14.08.2015 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді застави, роз`яснено наслідки невиконання вказаного запобіжного заходу, проте ОСОБА_6 до слідчого не з`явився, грошові кошти за внесення застави не вніс, у зв`язку із чим ОСОБА_6 було оголошено у розшук та затримано.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що ОСОБА_6 добровільно з`явився до суду, ОСОБА_6 невірно зрозумів зміст ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді застави. Підозрюваний готовий співпрацювати зі слідством.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 6 років, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, тому наявні ризики того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, та перешкоджати по кримінальному провадженню іншим чином.

Можливість призначення підозрюваному, у разі визнання його виним, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про особу підозрюваного, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, та перешкоджати по кримінальному провадженню іншим чином.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, та перешкоджати по кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваному ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та його майновий стан, вважаю за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 УДДВП в Одеській області.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, тобто у сумі 41 340 (сорок одна тисяча триста сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/12973/16.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 14:45 години 21.07.2016 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 19.09.2016 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
21.07.2016