31.03.2016
Справа №642/1618/16к
Провадження № 1кс/642/414/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 р. слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 16.03.2016 р. про закриття кримінального провадження №003639 від 03.12.2015 р., -

ВСТАНОВИВ:
25 березня 2016 р. до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій вона на підставі ст.303 КПК України просила скасувати постанову ст. слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 16.03.2016 р. про закриття кримінального провадження №0003639 за фактами службового підроблення та розкрадання майна, скоєних співробітниками ПАТ «Укрсиббанк» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 366 ч.1, 191 ч.1 КК України. У скарзі ОСОБА_3 зазначено, що у постанові ст. слідчого вона вказана потерпілою, але в порушення вимог, передбачених ч.2 ст.55 КПК України їй не була вручена пам`ятка про права і обов`язки потерпілої, внаслідок чого вона не мала можливості скористатися правами потерпілого, зазначеними у ст.56 КПК України. Її неодноразові звернення до ст. слідчого ОСОБА_4 залишилися без відповіді. Після об`єднання кримінальних проваджень за ст. ст. 366 ч.1 і 191 ч.1 КК України вона жодного разу не була допитана, не мала можливості надати обґрунтування щодо вчинених кримінальних правопорушень. Як потерпіла вона не була залучена для участі в досудовому розслідуванні. Жодному документу, наданому нею слідству в додаток до заяви від 14.09.2015 р., слідством не дано правової оцінки. Їй також не відомо які заходи прийняті для встановлення осіб, які в постанові слідчого зазначені як невстановлені особи. Слідством не встановлено та документально не підтверджено чи є фактична заборгованість ОСОБА_3 перед банком, чи заборгованість передана колектору і в якій сумі.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 явилася.

Ст. слідчий ОСОБА_4 про слухання справи був повідомлений належним чином телефоном, після чого надав матеріали кримінального провадження з постановою, яку ОСОБА_3 оскаржує, але до суду не прибув.

Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарги здійснюється за обов`язковою участі особи, яка надала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення яких оскаржується . Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Приймаючи до уваги, що ст. слідчий ОСОБА_4 був повідомлений про слухання справи, суд вважає можливим розглянути скаргу за відсутністю ст. слідчого.

Під час розгляду скарги ОСОБА_3 свої вимоги підтримала.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , які будуть наведені нижче, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

14.09.2015 р. ОСОБА_3 звернулася до прокуратури Харківської області і Генеральної прокуратури України з заявою про те, що протягом довгого часу співробітники ПАТ «Укрсиббанку» шляхом представлення співробітниками комерційних компаній та підлогу офіційних документів намагаються принудити її сплатити грошові кошти у значних розмірах. Так 14.01.2015 р. ОСОБА_5 під час розгляду цивільної справи у Ленінському районному суді м. Харкова представлявся співробітником «Агенції по комплексному захисту бізнесу «Дельта М» на підставі довіреності №33-21/37475 від 13.11.2014 р. виданої йому «Укрсиббанком за підписом директора з питань простроченої заборгованості та розвитку продуктів споживчого кредитування АТ «Укрсиббанку» Гийоми Марі Бруно де Трогоф дю Боагезеннека. У даній довіреності зазначені умови її дійсності, а саме наявність договору №1 від 17.09.2012 р., у якому вказаний перелік осіб, до яких «Агенції по комплексному захисту бізнесу «Дельта М» доручаються проводити правові дії по стягненню заборгованості від імені АТ «Укрсиббанку». Під час розгляду справи ОСОБА_5 не зміг надати оригінал договору №1 від 17.09.2012 р. та перелік зазначених осіб, внаслідок чого у задоволенні позовних вимог йому було відмовлено. Після довгих відмов надати документи ОСОБА_5 був наданий перелік осіб, датований 17.10.2014 р.. Тобто даний перелік не був додатком до договору №1 від 17.09.2012 р., а був складений пізніше, що б надати докази дійсності довіреності. Протягом 6 місяців ОСОБА_5 представлявся співробітником «Агенції з комплексного захисту бізнесу «Дельта М», тоді як виходить з публічної інформації, розміщеної ним на сайті WORK.UA, він весь цей час, з квітня 2009 р. по 26 травня 2015 р., являвся начальником юридичного відділу «Укрсиббанку». Тобто видана йому довіреність як співробітнику «Агенції по комплексному захисту бізнесу « Дельта М» містить завідомо неправдиві відомості.

Після відмови ОСОБА_5 у суді з подібною довіреністю, вірніше з копією довіреності від 23.02.2015 р. №662/15 за підписом тієї ж посадової особи Гийома Мари Бруно де Трогоф дю Боагезеннека до Ленінського райсуду м. Харкова звернулася ОСОБА_6 , яка як співробітник «Агенції по комплексному захисту бізнесу «Дельта М», також пред`явила до неї, ОСОБА_3 , вимоги на 21245,64 долара США і 4437,5 гр., не надавши оригіналу Договору №1 від 17.09.2012 р..

У зв`язку з тим, що нею було подана заява залишити дану вимогу без розгляду з матеріалами справи прийшла знайомитися представник «Укрсиббанка» ОСОБА_7 , головний юрисконсульт «Укрсиббанка», яка на підтвердження своїх повноважень представила копію довіреності від 20.12.2013 р. №33-21-41228 підписану ніби то Гийом Мари Трогоф дю Боагезеннек, але його посада у довіреності не була вказана. На її вимогу надати підтвердження, що ОСОБА_8 займає посаду директора ОСОБА_7 відповіла, що оскільки довіреність дійсна до 2016 р. то це не має значення. Однак, якщо особа, що видала довіреність вже не являється директором департаменту, то всі видані ним довіреності повинні переоформлюватися.

Дану копію довіреності 29.07.2015 р. завірив діловод АТ «Укрсиббанка» ОСОБА_9 .. Він же 05.08.2015 р. завірив копії Ліцензії банку і Дозвіл Банку на види діяльності. Тобто він являється співробітником АТ «Укрсиббанку». Однак згідно виданої ОСОБА_9 довіреності від 06.08.2015 р. №33-22/27922, яку підписав заступник голови правління АТ «Укрсиббанка» ОСОБА_10 , ОСОБА_9 являється юрисконсультом ТОВ «Джі Пі Альфа», головним видом діяльності якого, згідно реєстру реєстрації юридичних осіб являється діяльність агенцій по працевлаштуванню.

Виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо відомостей про АТ «Укрсиббанк»» 05.08.2015 р. завірила діловод АТ «Укрсиббанку» ОСОБА_11 , вона ж 22.07.2015 р. від імені АТ «Укрсиббанка» завіряла копію довіреності на ім.»я ОСОБА_7 .. Виходить, що вона являється співробітником банку.

06.08.2015 р. на засіданні Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_11 була присутня як представник ТОВ «Джі Пі Альфа», надавши довіреності АТ «Укрсиббанка» за підписом заступника голови правління АТ Укрсиббанка» ОСОБА_10 , який не міг не знати, що ОСОБА_9 і ОСОБА_11 являються співробітниками банку, якщо вони завіряють копії ліцензій і виписок даного банку.

Виходить, що на протязі довгого періоду часу вказані особи вносили в офіційні документи неправдиві відомості або видають себе за інших осіб.

На яких підставах АТ «Укрсиббанк» розкриває відомості, що відносяться до банківської таємниці, а саме: її банківські рахунки, рух коштів по рахунках, а також її персональні дані комерційним фірмам «Агенції по комплексному захисту бізнесу «Дельта М» і ТОВ «ДЖІ Пі Альфа». Передача персональних даних особи без її згоди суперечить закону.

Згідно отриманої нею у 2015 р. від АТ «Укрсиббанку» виписки з її банківських рахунків виходить, що грошові кошти, які вона вносила за кредитним договором вносилися на іншій рахунок.

Звернувшись з цього приводу в управління АТ «Укрсиббанку» вона отримала відповідь, що всі питання стосовно її кредиту необхідно вирішувати з «Агенцією по комплексному захисту бізнесу «Дельта М». В Агенції ці відомості підтвердили.

Згідно публічної інформації банки: «Дельта», «Альфа» і «Укрсиббанк» являються пов`язаними банками і «Укрсиббанк» протягом 2011 2013 рр. перепродував кредитні портфелі даним банкам. Якщо банк провів списання кредиту або продав даний кредит іншій юридичній особі, він не має права вимагати погашення кредиту. Списання кредиту банк міг би провести і за рахунок коштів отриманих від Національного Банку України.

Враховуючи ту обставину, що протягом 2007 2015 рр. АТ «Укрсиббанк» зараховував її кошти, які вона вносила в касу банка у якості погашення зобов`язання по кредитному договору, не на ті рахунки, які вказані в договорі, можна зробити висновок, що банк весь даний період маніпулював із її грошовими коштами.

Та обставина, що АТ «Укрсиббанк», маючи штат юридичних робітників, залучав співробітників комерційних фірм, які у теперішній час являються робітниками банку, вказує на те, що вищеназвані співробітники АТ «Укрсиббанку» діють у змові та шляхом підлогу довіреностей намагаються незаконно заволодіти її грошовими коштами, всупереч інтересам її, банку, а можливо і НБУ.

На підставі викладеного ОСОБА_3 вбачає, що зазначені дії підпадають під кримінальну відповідальність за ст. ст. 366 і 191 КК України.

18.09.2015 р. за №02-57р/15 вказана заява ОСОБА_3 із додатками прокуратурою м. Харкова була направлена начальнику ХМУ ГУМВСУ в Харківській області для розгляду.

21 листопада 2015 р. аналогічна заява ОСОБА_3 (повторна) надійшла до Ленінського ВП ГУ НП в Харківській області.

У судовому засіданні під час розгляду скарги ОСОБА_3 дала пояснення аналогічні викладеним у її заявах обставинам.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_3 відомості були внесені до ЄРДР за попередньою правовою кваліфікацією за ст. ст. 366 ч.1, 191 ч.1 КК України.

Після проведеного досудового слідства постановою ст. слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 16 березня 2016 р. дане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з встановленням відсутності у діях співробітників ПАТ «УкрСибБанку» та компанії «Дельта-М» складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 і ч. 1 ст.191 КК України.

В обгрунтування прийнятого рішення слідчим у постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що в ході досудового розслідування не здобуто достатніх доказів щодо скоєння невстановленими особами ПАТ «Укрсиббанк» та компанії «Дельта М» кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.191 КК України.

Суд вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно без достатньої перевірки всіх доводів заявника ОСОБА_3 ..

Відповідно до ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому положенням ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні допитано у якості потерпілої, однак постанова про визнання її потерпілою, протокол допиту у якості потерпілої, дані про роз`яснення їй прав та обов`язків потерпілої у справі відсутні.

В постанові слідчого не дана оцінка наведеним вище у заяві доводам ОСОБА_3 , їх обґрунтованість документально не перевірена.

Слідчим шляхом долучення до кримінального провадження відповідних документів не перевірено: чи мав повноваження Марі Бруно де Трогофа дю Боагезеннека станом на 13.11.2014 р. уповноважувати ТОВ «Агенцію з комплексного захисту бізнесу «Дельта М», в особі ОСОБА_5 відповідно Договору про надання послуг №1 від 17 вересня 2012 р. представляти інтереси АТ «УкрСиббанку в судах, чи займав він посаду директора з питань простроченої заборгованості та розвитку продуктів споживчого кредитування АТ «УкрСиббанк»; де в цей час працював ОСОБА_5 ; чи мав Марі Бруно де Трогофа дю Боагезеннека станом на 23.02.2015 р. право уповноважувати ОСОБА_6 довіреністю від 23.02.2015 р. №662/15 представляти інтереси АТ «УкрСиббанка» в суді; в яких організаціях працював ОСОБА_5 протягом 2015 року; де працювали на час дії довіреностей, про які вказала ОСОБА_3 у скарзі: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 . В матеріалах кримінального провадження відсутні оригінал або належним чином завірена копії договору №1 від 17.09.2012 р. між ПАТ «УкрСиббанк і ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» з переліком осіб, щодо яких здійснюються відповідні дії як до боржників. Не перевірені доводи ОСОБА_3 , що грошові кошти, які вона вносила у якості погашення забов`язання за кредитним договором, АТ «УкрСиббанк» зараховував не на ті рахунки.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що закриття ст. слідчим ОСОБА_4 провадження у справі не відповідає вимогам ст.ст.9,91, 92 КПК України, оскільки доводи заявника ОСОБА_3 не були належним чином перевірені, цим доводам не дана правова оцінка, а тому суд постановляє ухвалу про скасування постанови ст. слідчого про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.9, 91, 92, 306, 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову старшого слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 16.03.2016 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №003639 від 03.12.2015 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366 ч.1, 191 ч.1 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1