Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1350/16-к
У Х В А Л А
01.06.2016 року м.Виноградів
Клопотання, яке надійшло до суду мотивоване тим, що 28.04.2016 року, до Виноградівського відділення поліції, надійшло повідомлення з Берегівського відділу поліції про те, що до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з попереднім діагнозом «підозра на перелом кісток черепа» доставлено малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки проживають в АДРЕСА_1 , після чого останнього було госпіталізовано до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказані тілесні ушкодження, ймовірніше за все були отримані ОСОБА_5 , внаслідок падіння з ліжка на тверде підлегле покриття, через недбале ставлення батьків до обов`язків по догляду за дитиною.
Допитана по даному кримінальному провадженню свідок ОСОБА_6 (мати малолітнього потерпілого) показала, що увечері 27.04.2016 року, перебуваючи в помешканні співмешканця ОСОБА_7 , в АДРЕСА_1 , між нею та ОСОБА_8 виникла сварка, під час якої ОСОБА_9 пішла додому до своєї матері в с.Верхня Ремета, Берегівського району. Дитина ОСОБА_5 , 2015 року народження, при цьому залишилась із співмешканцем в помешканні, що розташоване в с.Великі Ком`яти, Виноградівського району. Наступного дня, після обіду, співмешканець ОСОБА_8 , на маршрутному автобусі, приїхав до с.Верхні Ремети, Берегівського району та під час зустрічі з ОСОБА_9 , передав останній спільну дитину (малолітнього ОСОБА_5 ) та повідомив про те, що дитина вночі, під час гойдання, випала з дитячої колиски та вдарилася об підлегле покриття. Цього ж дня, свідок ОСОБА_9 , відразу викликала швидку медичну допомогу, в результаті чого знаходилася разом з дитиною на стаціонарному лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Органом досудового розслідування встановлено, що оригінал медичної картки стаціонарного хворого (історії хвороби), заведеної на ім`я малолітнього ОСОБА_5 , 2015 року народження та оригінал амбулаторної картки, заповненої на ім`я останнього, перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованої за адресою АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованої за адресою АДРЕСА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованої за адресою АДРЕСА_4 .
Органу досудового розслідування необхідно отримати тимчасовий доступ до вказаних речей та документів, які мають важливе значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, містять точні дані про подію кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які також необхідні органу досудового розслідування, з наступним можливим визнанням та залученням їх до кримінального провадження в якості документальних доказів. Вказані оригінали медичних карток стаціонарного хворого (історії хвороби) та оригінал амбулаторної картки, заповненої на ім`я ОСОБА_5 , 2015 року народження, перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованої за адресою АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованої за адресою АДРЕСА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованої за адресою АДРЕСА_4 .
З метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості прийняття законного рішення у даному кримінальному провадженні старший слідчий слідчого відділення звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.
Прокурор та старший слідчий в судовому засіданні клопотання пітримали та просили суд таке задоволити.
З матеріалів клопотання вбачається, що старший слідчий здійснює досудове розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення звернувся у суд із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі та предмети, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку), та здійснюється на підставі ухвали слідчого суді.
У відповідності до положень ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Норми ст.162 КПК України трактують, що до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації;2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій;4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю;5) відомості, які можуть становити банківську таємницю;6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру;7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних;9) державна таємниця.
Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; ч.6 ст.163 КПК України, Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
З огляду на те, що речі і документи, до яких необхідно отримати тимчасовий доступ можуть містити в собі відомості, що відносяться до охоронюваної законом таємниці, зокрема відомості про персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних, визначених п.8 ч.1 ст.162 КПК України, в клопотанні визначено законодавче положення про визначення поняття персональних даних особи.
У відповідності до норм ст.2, Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані, це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; володілець персональних даних - фізична або юридична особа, яка визначає мету обробки персональних даних, встановлює склад цих даних та процедури їх обробки, якщо інше не визначено законом; розпорядник персональних даних - фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця; ч.2 ст.4 Закону України «Про захист персональних даних», володільцем чи розпорядником персональних даних можуть бути підприємства, установи і організації усіх форм власності, органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні особи - підприємці, які обробляють персональні дані відповідно до закону.
З матеріалів кримінального провадження випливає, що оригінали вказаної медичної документації, необхідні органу досудового розслідування для проведення об`єктивного та ефективного розслідування кримінального провадження. У випадку неотримання такої медичної документації, буде завдана шкода розслідуванню злочину, по причині неможливості проведення важливих слідчих дій, пов`язаних із встановленням наявності у малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , саме умисних тілесних ушкоджень та неможливості використання такої документації, під час призначення та проведення відповідних судово медичних експертиз.
Положення ст.34 Конституції України говорять, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Згідно норм Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», стаття 39. Обов`язок надання медичної інформації. Пацієнт, який досяг повноліття, має право на отримання достовірної і повної інформації про стан свого здоров`я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров`я. Батьки (усиновлювачі), опікун, піклувальник мають право на отримання інформації про стан здоров`я дитини або підопічного. Медичний працівник зобов`язаний надати пацієнтові в доступній формі інформацію про стан його здоров`я, мету проведення запропонованих досліджень і лікувальних заходів, прогноз можливого розвитку захворювання, у тому числі наявність ризику для життя і здоров`я. Якщо інформація про хворобу пацієнта може погіршити стан його здоров`я або погіршити стан здоров`я фізичних осіб, визначених частиною другою цієї статті, зашкодити процесові лікування, медичні працівники мають право надати неповну інформацію про стан здоров`я пацієнта, обмежити можливість їх ознайомлення з окремими медичними документами. У разі смерті пацієнта члени його сім`ї або інші уповноважені ними фізичні особи мають право бути присутніми при дослідженні причин його смерті та ознайомитися з висновками щодо причин смерті, а також право на оскарження цих висновків до суду. Стаття 39-1. Право на таємницю про стан здоров`я. Пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Забороняється вимагати та надавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта. Стаття 71. Судово-медична і судово-психіатрична експертизи. Проведення судово-медичної і судово-психіатричної експертизи призначається особою, яка проводить дізнання, слідчим, прокурором або судом у порядку, встановленому законодавством, для вирішення питань, що потребують спеціальних знань в сфері судової медицини або судової психіатрії. Організаційне керівництво судово-медичною і судово-психіатричною службами здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Закон України «Про психіатричну допомогу». Стаття 6. Конфіденційність відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання психіатричної допомоги : Медичні працівники, інші фахівці, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, та особи, яким у зв`язку з навчанням або виконанням професійних, службових, громадських чи інших обов`язків стало відомо про наявність у особи психічного розладу, про факти звернення за психіатричною допомогою та лікування у психіатричному закладі чи перебування в психоневрологічних закладах для соціального захисту або спеціального навчання, а також інші відомості про стан психічного здоров`я особи, її приватне життя, не можуть розголошувати ці відомості, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті. Право на одержання і використання конфіденційних відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги має сама особа чи її законний представник. За усвідомленою згодою особи або її законного представника відомості про стан психічного здоров`я цієї особи та надання їй психіатричної допомоги можуть передаватися іншим особам лише в інтересах особи, яка страждає на психічний розлад, для проведення обстеження та лікування чи захисту її прав і законних інтересів, для здійснення наукових досліджень, публікацій в науковій літературі, використання у навчальному процесі.
Положення п.3.6 Етичного кодексу лікаря, прийнятого та підписаного на ІНФОРМАЦІЯ_7 лікарського товариства від 27.09.2009 містить інформацію про те, що лікар повинен поважати честь і гідність пацієнта, його право на невтручання в особисте життя, ставитися до нього доброзичливо, з розумінням сприймати занепокоєння рідних і близьких станом хворого. Кожен пацієнт має право на зберігання особистої таємниці. Лікар, як й інші особи, які беруть участь у наданні медичної допомоги, зобов`язаний зберігати лікарську таємницю навіть після смерті пацієнта, як і факт звернення за медичною допомогою, за відсутності іншого розпорядження хворого, або якщо це захворювання не загрожує його близьким і суспільству. Таємниця поширюється на всю інформацію, отриману в процесі лікування хворого (у т.ч. діагноз, методи лікування, прогноз тощо). Медична інформація про пацієнта може бути розголошена: у випадку мотивованої вимоги органів дізнання, слідства, прокуратури і суду, санепідслужби.
Окрім цього, необхідність отримання тимчасового доступу до речей та документів зумовлена тим, що матеріали вказаної медичної документації, мають важливе значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, містять точні дані про подію кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які необхідні органу досудового розслідування, з наступним можливим визнанням та залученням їх до кримінального провадження в якості документальних доказів а також враховуючи те, що в органу досудового розслідування немає іншої можливості довести, що в діянні особи вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, окрім як за допомогою використання зазначеної медичної документації.
Слідчий суддя виходить з того, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів відповідає вимогам ст.160 КПК України.
Хоча зазначені в клопотанні речі і документи і становлять собою або включають речі і документи, які містять охоронювану законом таємницю, слідчим і прокурором було доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а також неможливість іншими способом довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих речей.
Задовольняючи клопотання слідчий суддя виходить з того, що необхідність застосування даного виду забезпечення кримінального провадження слідчий і прокурор довели в даному засіданні, зокрема те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого; без цього заходу не може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся з даним поданням.
Беручи до уваги, що речі та документи, доступ до яких просить старший слідчий, мають суттєве значення для справи слідчий суддя, керуючись ст.ст.131-132,159-164 КПК України,-
Клопотання задовольнити.
Надати тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до оригіналів медичних карток стаціонарного хворого (історій хвороб), заведених на ім`я малолітнього ОСОБА_5 , 2015 року народження та оригіналу амбулаторної картки, заповненої на ім`я останнього, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованої за адресою АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованої за адресою АДРЕСА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованої за адресою АДРЕСА_4 , з можливістю вилучення та здійснення копіювання, для подальшого проведення з медичною документацією необхідних слідчих дій та судових експертиз.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
У разі невиконання ухвали може бути постановлена ухвала про дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання і вилучення зазначених документів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Строк дії ухвали 30 діб з дня ухвалення даної ухвали.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

На ухвала слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом пяти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1