АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"28" вересня 2016 р.
м. Одеса
О К Р Е М А Д У М К А
Судді ОСОБА_1 по кримінальному провадженню за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2016 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на частку домоволодіння.
28.09.2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_3 , суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , за участю апелянта ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2016 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на 13/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , більшістю голосів апеляційну скаргу задовольнила, ухвалу слідчого судді скасувала та постановила нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнила, наклала арешт на 13/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 , житловою площею 45, 9 кв.м., що належить ОСОБА_5 .
З вказаним рішення я не згодна, маю окрему думку та вважаю, що рішення слідчого судді відповідає вимогам закону та є обґрунтованим, в зв`язку з чим ухвала слідчого суді не підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
15.09.2016 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про накладення арешту на 13/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 , житловою площею 45, 9 кв.м., що належить ОСОБА_5 .
Клопотання мотивоване тим, що 10.03.2016 року до Білгород-Дністровського ВП надійшла заява ОСОБА_2 , яка вважає, що в ході виконання рішення суду, по якому вона була боржником, без ухвали суду державний виконавець самоправно своєю постановою від 17.03.2003 року призначив експерта по оцінці вказаної вище частини домоволодіння та з порушенням законодавства було проведено торги, чим порушено її майнові права..
Оскільки ОСОБА_2 звернулась до слідчого із клопотанням про накладення арешту на 13/100 домоволодіння, яке їй раніше належало, то слідчий пославшись в цілому на ст. 170 КПК України, не зазначаючи підстави для накладення арешту, пославшись на доцільність арешту з метою забезпечення доказової бази, просив клопотання задовольнити.
При цьому до клопотання долучив тільки витяг із ЄРДР, відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, клопотання ОСОБА_2 про накладення арешту, нічим не мотивоване.
Розглянувши у присутності прокурора, слідчого та ОСОБА_2 зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя ухвалою від 15.09.2016 року відмовив у задоволенні клопотання, оскільки в судовому засіданні з`ясувалося (пояснив сам слідчий), що зазначене майно не є речовим доказом по справі, воно не підпадає під критерії ст. 98 КПК України.
Як видно із матеріалів судового провадження, про підозру в цьому кримінальному провадженні нікому до цього часу не повідомлено.
Оскільки в клопотанні слідчого не вказані підстави для накладення арешту, що є істотним порушенням вимог ст. 171 ч. 2 КПК України, про підозру нікому в даному кримінальному провадженні не повідомлено і в ході судового розгляду не встановлено підстав для накладення арешту, передбачених ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України (для збереження речових доказів), то слідчий суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого.
Суддя апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1