Справа № 296/6875/16-к
Провадження № 1-кс/296/2882/16
УХВАЛА
Іменем України
16 серпня 2016 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Маріуполь, Донецької області, розлученого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.258-3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.08.2016 року слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області майор юстиції ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Житомирської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.258-3 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 29.03.2016 року.
В клопотанні, орган досудового слідства, необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що наявні матеріали кримінального провадження, вивчення особи підозрюваного, на підставі отриманих у встановленому законом порядку фактичних даних, свідчать про існування ризиків того, що гр. ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може продовжувати сприяти та приймати участь у діяльності терористичної організації «ДНР», переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Така процесуальна позиція слідчого ґрунтується, крім вищевказаних ризиків, також з врахуванням наступних обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 , особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України; санкція злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років; стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , який дозволяє тримати останнього в місцях позбавлення волі; соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_7 в місці його постійного проживання (відсутність, сім`ї, дітей та інших осіб на утриманні останнього), наявність зв`язків з іншими особами, які причетні до вчинення злочинів проти основ національної безпеки України.
Вбачаючи, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий просить для необхідності запобігання наведеним ризикам, і спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинення інших кримінальних правопорушень застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий, підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник та підозрюваний вважали, що у задоволенні клопотання слід відмовити і обрати інший менш суворіший запобіжний захід.
Заслухавши виступ прокурора, яка просила задовольнити клопотання, наголошуючи про існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, захисника і підозрюваного, що заперечували проти вимог клопотання, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, суд встановив наступне.
ОСОБА_7 підозрюється в тому, що являючись особою, яка не сприймає державну владу в Україні, підтримує злочинні наміри діючої на території Донецької області терористичної організації «Донецька народна республіка», керуючись власними переконаннями та, будучи обізнаною про її протиправну діяльність, добровільно вступив до неї та приймав активну участь в її діяльності.
Так, у березні-квітні 2014 року по теперішній час певні особи, діючи умисно, з метою вчинення на території України терористичних актів та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, створили на території України терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»), діяльність якої спрямована на порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, впливу на прийняття рішень, вчинення або не вчинення дій органами державної влади та органами місцевого самоврядування, службовими особами цих органів, об`єднаннями громадян.
Вказані особи безпосередньо брали участь у даній терористичній організації, а також злочинах, які нею вчинялися.
Зокрема, у квітні 2014 року певні особи, знаходячись в населених пунктах Донецької області України здійснювали публічні заклики до насильницької зміни та повалення конституційного ладу України, захоплення державної влади, вчиняючи з цією метою умисні дії, зокрема пов`язані з розповсюдженням матеріалів з такими закликами шляхом використання засобів масової інформації та мережі «Інтернет».
РНБО України прийнято рішення від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014 та відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію.
Наказом керівника Антитерористичного центру при СБ України № 33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення АТО визначені території Донецької та Луганської областей. До проведення АТО згідно ст. 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» залучені військові підрозділи Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.
Статтями 17, 65 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Положеннями ст. 25 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що керівники та посадові особи підприємств, установ і організацій, а також громадяни, які сприяли терористичній діяльності, несуть відповідальність згідно з законом.
З метою протидії антитерористичній операції, збору і опрацювання інформації про сили та засоби, які використовують правоохоронні та військові органи України в ході її проведення, а також вербування нових членів «ДНР» та підшукання пособників терористичної діяльності, вказана терористична організація складається з політичного та силового блоків, а також має розподіл функцій між її учасниками на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій.
«ДНР» має стабільний склад лідерів вказаної терористичної організації, які підтримували між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
При цьому керівники та представники політичного блоку організовували збір та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їхньої діяльності, чим забезпечували існування та функціонування вказаної терористичної організації. В свою чергу на керівників та учасників силового блоку покладається забезпечення стійкості терористичної організації шляхом чинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України.
На учасників силового блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки:
- організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;
- з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників «ДНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;
- створення не передбачених законом збройних формувань та участь у їх діяльності;
- вербування нових учасників до складу силового блоку «ДНР» та керівництво їхніми діями;
- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;
- скоєння терористичних актів та диверсій на території України;
- захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;
- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні, тощо;
- організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.
В результаті діяльності терористичної організації «ДНР» на території Донецької області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних, громадських та приватних будівель і споруд, викрадено майно фізичних та юридичних осіб в особливо великому розмірі, таким чином умисні дії членів терористичної організації призвели до тяжких фізичних та моральних страждань значної частини населення України.
Також встановлено, що одним із учасників силового блоку «ДНР» був громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивний « ОСОБА_8 »), який у серпні 2014 року (точної дати досудовим слідством не встановлено) вступив до лав незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР».
При цьому, ОСОБА_7 усвідомлював, що терористична організація, учасником якої він став, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.
Усвідомлюючи таку мету терористичної організації «ДНР», передбачаючи та бажаючи її настання, ОСОБА_7 , будучи її членом, разом з іншими учасниками, приймав участь в її діяльності, спрямованій незаконній протидії та перешкоджанню виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів й військовослужбовцями Збройних сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.
Зокрема встановлено, що з серпня 2014 року по березень 2016 року (точного періоду часу досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_7 був зарахований до незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» - бригадно-артилерійської групи «Окремої бригади спеціального призначення «Восток»».
У вказаному незаконному формуванні ОСОБА_7 займав посаду старшого мінометника артилерійської системи 2С9 «Нона», до функціональних обов`язків якого входило ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції в районі Донецького аеропорту.
З цією метою, у період приблизно з серпня 2014 по березень 2016 року перебуваючи у передмісті та околицях м. Донецька (м. Харцизьк, м. Макіївка, м. Донецьк, м. Сніжне) ОСОБА_7 , виконуючи покладені на нього функціональні обов`язки, для досягнення спільної злочинної мети вказаної організації, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій тате що він є учасником силового блоку терористичної організації, вів збройний опір, незаконну протидію та перешкоджав виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.
Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями за викладених вище обставин, які виразились в участі у терористичній організації «Донецька народна республіка», а також в сприянні її діяльності вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.258-3 КК України. Громадянину ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінального правопорушення оголошена 15.08.2016 р..
З копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушень.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Санкція ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
При вирішенні клопотання, слідчий-суддя приймає до уваги особу підозрюваного ОСОБА_7 , який не одружений, не працює, не має стабільного доходу, не має утриманців, тобто не має сталих соціальних зв`язків, проте з врахуванням інкримінованих йому дій виявляє радикальні, екстремістські, деструктивні нахили направлені на дестабілізацію суспільно-політичної ситуації у державі, є прихильником ідей сепаратизму.
Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_7 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий.
Тому, окрім вищенаведеного, враховуючи також характер і тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Доводи захисника і підозрюваного про можливість обрання останньому іншого, більш м`якого запобіжного заходу не підтверджені доказами.
У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне не обирати розмір застави в кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.258-3 КК України, задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Маріуполь, Донецької області, розлученого, на утриманні осіб не має, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч.1 ст.197 КПК України - 60 діб, який обчислювати з часу затримання ОСОБА_7 , тобто з 15 години 30 хвилин 15 серпня 2016 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора прокуратури Житомирської області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1