Категорія:ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_1 , із середньою освітою, розлучений, має двох неповнолітніх дітей, непрацюючий, раніше судимий:
1) 22.02.2000 року вироком Луцького міського суду Волинської області за ч.2 ст.140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки із конфіскацією майна;
2) 15.05.2000 року вироком Луцького міського суду Волинської області за ч.2 ст.140 КК України, із застосуванням ч.3 ст.42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із конфіскацією майна;
3) 15.01.2003 року вироком Луцького міського суду Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
4) 24.04.2008 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
5) 14.12.2009 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2, ч.3 ст.185; ч.2 ст.190; ст.70; ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. 21.09.2012 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку із відбуттям покарання;
засуджений за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з часу його затримання, а саме з 30.01.2016 року, зарахувавши йому в строк основного покарання, термін попереднього ув`язнення з 30.01.2016 року до моменту набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи у сумі 391 (триста дев`яносто одну) гривню 2 (дві) копійки.
Вироком вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що 17.10.2013 року близько 18.00 год., повторно, знаходячись на території АС АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_9 , з кишені куртки останнього, таємно викрав належне йому майно: мобільний телефон, марки «Соні Еріксон», ІМЕЙ НОМЕР_1 , вартістю 300 грн., із картою оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 5 грн., чим спричинив йому матеріальних збитків на загальну суму 315 грн.
Своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Він же, повторно, 25.10.2013 року, близько 16.00 год., знаходячись у приміщенні будівлі Луцької міської клінічної лікарні, що по пр. Відродження, 13 у м. Луцьку Волинської області, діючи умисно з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10 був відсутній у приміщенні палати №315, шляхом вільного доступу, будучи переконаним, що його дії непомічені, намагався викрасти: Мр3 плеєр марки «Епл», ємкістю 80 Гб., вартістю 1 200 грн., який знаходився у чохлі білого кольору, вартістю 100 грн., чоловічу сумку чорного кольору, вартістю 100 грн., у якій знаходились документи видані на ім`я потерпілого ОСОБА_10 , а саме: паспорт громадянина України, посвідчення та картка водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, марки «Фольцваген ЛТ-35», державний номерний знак НОМЕР_2 , банківська картка «Ваnk Zachodni WBK», накопичувальна паливна картка «WОG», ключі у кількості 5 шт., 2 з яких від автомобіля, 3 ключі від квартири, що на одному кільці, та які для потерпілого ОСОБА_10 матеріальної цінності не становлять, однак свої злочинні дії не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були викриті потерпілим.
Таким чином, своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, однак не закінченими з причин, що не залежали від його волі, оскільки не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, обвинувачений ОСОБА_8 , вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, він же, повторно, 26.05.2014 року близько 12.00 год., знаходячись на території міського кладовища, що в с. Гаразджа Луцького району Волинської області, діючи умисно з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись відчиненим вікном водійських дверцят вантажного автомобіля марки «Авія», державний номерний знак НОМЕР_3 , із його салону, таємно викрав шкіряну барсетку чорного кольору, вартістю 250 грн., у якій знаходились документи на вказаний транспортний засіб, які для потерпілого ОСОБА_11 , матеріальної цінності не становлять, чим завдав останньому матеріальних збитків на вказану суму.
Він же, повторно, 05.06.2014 року близько 16.00 год., знаходячись на території міського кладовища, що в с. Гаразджа Луцького району Волинської області, діючи умисно з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись відчиненим вікном водійських дверцят автомобіля марки «ВАЗ-2109», державний номерний знак НОМЕР_4 , із його салону, таємно викрав матерчату сумку, чорного кольору, вартістю 150 грн., у якій знаходились: шкіряний, чорного кольору гаманець, вартістю 50 грн., із грошовими коштами у сумі 110 грн., навушники до мобільного телефону, марки «Нокіа», вартістю 50 грн., в`язку ключів із брелком та магнітним ключем, вартість яких 75 грн., ніж розкладний із кістяною ручкою, вартістю 25 грн., документи на транспортний засіб та дві пластикові картки «Приват Банку», які для потерпілого ОСОБА_12 матеріальної цінності не становлять, чим завдав останньому матеріальних збитків на загальну суму 460 грн.
Своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити, виключивши із вироку обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів. Посилається на те, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до застосування закону, який не підлягає застосуванню. Вказує, що суд помилково відніс до обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , рецедив злочинів, оскільки він маючи судимість за кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, повторно вчинив чотири крадіжки, а тому повторність є кваліфікуючою ознакою вчинених ним злочинів і не може ще раз враховуватись судом як обтяжуюча покарання обставина.
Заслухавши доповідача, який виклав суть оскаржуваного вироку та доводи апеляційної скарги, прокурора, захисника, які апеляційну скаргу підтримали, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Висновок суду про вчинення ОСОБА_8 зазначених у вироку кримінальних правопорушень, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав відповідну юридичну оцінку, і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Кваліфікація судом дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України є правильною і також не заперечується.

При призначенні ОСОБА_8 покарання судом враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та непогашена, не працює та не займається суспільно-корисною працею, як особа характеризується задовільно, характер, обставини вчинених злочинів та їх кількість, вчинив умисні корисливі злочини, а тому висновок суду про те, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства є обґрунтованим.
Відповідно до ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Проте, суд на це уваги не звернув і безпідставно відніс до обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 рецидив злочинів, хоча його дії кваліфіковані за кваліфікуючою ознакою повторність, а тому зазначена обставина підлягає виключенню із вироку.
Хоча із вироку щодо ОСОБА_8 виключаються обставина, що обтяжує покарання, яка була врахована судом при призначенні покарання, проте апеляційний суд вважає, що підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання немає.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити із вироку щодо ОСОБА_8 обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочинів.

У решті вирок щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 у той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4