Справа № 296/2472/16-к
У Х В А Л А
Іменем України

17 березня 2016 року Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0005987 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, одруженого, із середньою освітою, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого 08.09.2014 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання зі встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України

встановив:

16.03.2016 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України .

У зв`язку із закінченням обраного судом строку тримання під вартою 17 березня 2016 року виникла необхідність його продовження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник заявили клопотання про застосування до ОСОБА_4 більш м`який вид запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, вказавши про відсутність ризиків, що могли б вплинути на хід судового розгляду, а тому просять змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт за останнім місцем проживання обвинуваченого.

В судовому засіданні потерпілі вказали про необхідність продовжити міру запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.3 ст.331 КПК України - до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положенням статті 178 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію, обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа,

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 12.02.2016 року обрано запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 17.03.2016 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суд взяв до уваги суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим правопорушення та те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, раніше судимий та вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, стан здоров`я обвинуваченого відповідно до документів, які були надані суду під час розгляду справи не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, не допитаний обвинувачений, потерпілі та свідки, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.

За таких обставин суд переконаний в необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що наведені обставини щодо зазначеного клопотання не в повній мірі підтверджують доводи обвинуваченого та його захисника щодо необхідності зміни запобіжного заходу.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченому під час розгляду справи, а підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 199, ч. 3 ст. 315, 331, 350 КПК України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під варти на домашній арешт - відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, строком на 60 днів, а саме до 15 травня 2016 року (включно).

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Житомирської УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

.