№ провадження 1-кп/646/143/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.05.16 м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хорошево, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 26.12.2000 року Зміївським районним судом Харківської області за ст. ст. 17-140 ч. 2, 140 ч. 2, 141 ч. 2, 140 ч. 3, 44, 42 КК України ( в редакції 1960 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 2) 08.07.2004 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289, 69, 70 КК України до 7 років позбавленні волі; 3) 24.01.2006 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 391, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 4) 23.04.2007 року Червоногвардейським районним судом м. Макїївка, Донецької області за ст. 391, 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 5) 13.03.2008 року Ізяславським районним судом, Хмельницької області за ст. 391, 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; 6) 28.05.2012 року Харківським районним судом, харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 7) 20.10.2015 року вироком Ленінського районного суду, м. Харкова за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі; 8) вироком Зміївського райсуду Харківської області від 12.05.2016 року за ч. 2 ст. 185 , 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (вирок не набрав законної сили),

за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

23 серпня 2015 року близько 17 години 40 хвилин, ОСОБА_10 знаходячись біля залізничної станції «Червонозаводська» у м. Харкові помітив раніше не знайому неповнолітню ОСОБА_8 , маючи намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, прослідував за потерпілою. Догнавши потерпілу, реалізуючи свій злочинний намір, обхватив правою рукою потерпілу за шию, а лівою за тулуб, подавивши, таким чином, волю потерпілою до опору, висловив вимогу передати йому належне потерпілій майно, на що ОСОБА_8 передала обвинуваченому мобільний телефон «Леново С0920», вартістю 1942 грн., із сім-картами мобільних операторів «МТС» та «Київстар», без грошових коштів на рахунках, які не представляють для потерпілої матеріальної цінності. Заволодівши відкрито вказаним майном потерпілої, ОСОБА_10 з місця скоєння злочину втік, розпорядився викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду.

23 серпня 2016 року близько 23 годин 30 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись в районі будинку № 171/1 на пр. Гагаріна у м. Харкові, маючи намір, направлений на відкрите викрадення чужого, діючи повторно, з корисливих мотивів, підійшов до раніше не знайомої ОСОБА_11 , застосував до неї насильство, штовхнув потерпілу у спину, від чого вона впала, після чого ОСОБА_10 відкрито, заволодів сумкою потерпілої, яка не представляє для останньої матеріальної цінності, в якій знаходився належний ОСОБА_11 мобільний телефон Нокиа-1280, вартістю 170 грн., після чого з місця скоєння злочину скрився, розпорядився викраденим майном на свій розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду.

25 серпня 2015 року близько 23 години 10 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 4 на вул. Основ`янській у м. Харкові, помітив раніше не знайому ОСОБА_7 , маючи намір, направлений на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, прослідував за потерпілою. Догнавши потерпілу, реалізуючи свій злочинний намір, обхватив правою рукою потерпілу за шию, висловлюючи погрози фізичної розправи, яка потерпілою була розцінена реальною, що становить небезпеку в момент нападу, подавивши, таким чином, волю потерпілої до опору, ривком зірвав з шиї ОСОБА_7 срібний ланцюг, вартістю 38 грн. 24 коп., з срібною підвіскою у вигляді серця, вартістю 28 грн. 68 коп., зірвав з потерпілої сумку, яка не представляє для останньої матеріальної цінності, в якій знаходилось належне ОСОБА_7 майно: гроші в сумі 120 грн., дві банківські картки «ПриватБанк», ключі від будинку, з руки потерпілої вирвав мобільний телефон «ЛеновоА-850», вартістю 1830 грн., з сім-картами мобільних операторів «Лайф» Та «Київстар», без грошових коштів на рахунках, після чого з місця скоєння злочину скрився, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав свою вину у кримінальних правоворушеннях, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, вчинених відносно потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , надав пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище.

За таких обставив, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, без допиту свідків, дослідження письмових доказів.

Щодо обвинувачення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що розбійний напад на потерпілу ОСОБА_7 25.08.2015 року не скоював. 26.08.2015 року, перебуваючи на святкування дня народження свого знайомого ОСОБА_12 , за місцем проживання останнього, у чоловіка за іменем ОСОБА_13 , який також там знаходився, в присутності вищезазначених осіб та дружини ОСОБА_12 , купив мобільний телефон «ЛеновоА-850», який у той же день був ним заложений в ломбард на 1300 грн.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого в частині відкритого заволодіння майном потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , повністю доказано під час судового розгляду, суд кваліфікує дії ОСОБА_10 в цій частині обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Незважаючи на не визнання своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_7 , вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами у кримінальному провадженні.

Допитана в судовому засідання потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що 25.08.2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин вона йшла з роботи до дому по вул. Основ`янській у м. Харкові та розмовляла по мобільному телефону, крім неї на вулиці нікого не було. Коли почула позаду себе шаги, вона повернулась, та побачила чоловіка, яких схопив її за шию та висловив вимогу мовчати та погрозу зарізати її. Вона розцінила дану загрозу реальною, тому не чинила опору. Він зірвав з плеча сумку, з шиї срібний ланцюжок з підвіскою, з руки у неї вирвав мобільний телефон. В сумці знаходились гроші в сумі 120 грн., дві банківські картки «ПриватБанк», ключі від будинку. Коли він втікав, вона побачила у нього в руці ніж. Дане місце було достатньо освітлене завдяки ліхтарю місцевого освітлення, тому вона встигла роздивитись обличчя даного чоловіка. При проведенні впізнання на досудовому слідстві вона впізнала його, зараз вона також впізнає ОСОБА_10 , як особу, яка здійснила на неї вказаний напад.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_14 пояснив суду, що 25.08.2015 року після 23 години пішов зустрічати доньку з роботи, йшов по вулиці Основ`янській у м. Харкові у напрямку станції Левада. Перед мостом попереду почув якийсь шум та суєту, на відстані приблизно 30 метрів побачив свою доньку, він якої біг чоловік у протилежному від нього напрямку. Даного чоловіка він бачив тільки з боку спини, його статура схожа на статуру обвинуваченого. Його донька плакала, сильно перелякана, з нею була істерика, вона розповіла, що даний чоловік погрожував їй ножом та відібрав у неї сумку, телефон та срібні прикраси. Вважає, що вулиця у той час була достатньо освітлена для того, щоб на близькій відстані можливо було розглядіти прикмети нападаючого.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 25.08.2015 року ОСОБА_7 звернулась до правоохоронніх органів з заявою, в якій зазначила, що близько 23 години 15 хвилин, на вул. Основ`янській у м. Харкові, невідомий чоловік, ростом близько 170 см., худорлявої статі, здійснив на неї напад та заволодів її майном ( т. 1, а.с. 71).

З протоколу огляду місця події від 26.08.2015 року вбачається, що огляд проводився з 00 годин 25 хвилин до 00 годин 45 хвилин, тобто, у такий час доби, коли було скоєно напад на потерпілу ОСОБА_7 . Місцем події є частина проїжджої частини біля будинку № 4 по вул. Основ`янській у м. Харкові, який освічується за допомогою штучного носія освітнення у вигляді стовпу з ліхтарем. Огляд місця події здійснювався з використанням фотозйомки, до протоколу долучено фото, яке підтверджує наявність освітлення на місці події ( т. 1, а.с.72-73).

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 285, вартість викраденого у ОСОБА_7 майна, з урахуванням зносу, складає 1896 грн.92 коп. ( т. 1, а.с. 97).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 07.09.2015 року вбачається, що серед чотирьох чоловіків, серед яких під № 3 був розміщений ОСОБА_10 , та які були пред`явлені потерпілій ОСОБА_7 для впізнання, остання впізнала чоловіка під № 3, який 25.08.2015 року на вул. Основ`янській у м. Харкові, близько 23-30 годин, скоїв на неї розбійний напад та заволодів належним їй майном ( т. 1, а.с. 99-102).

Допитана під час судового розгляду у якості свідка ОСОБА_15 пояснила суду, що разом з невідомим їй чоловіком вони приймали участь у якості понятих при проведенні у приміщенні Червонозаводського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області слідчої дії. Серед чотирьох чоловік потерпіла дівчина впізнала одного з них, зараз цей чоловік знаходиться на лаві обвинувачених в залі суду. Про це були складені відповідні папери, як вони називаються вона не пам`ятає, які вона та другий понятий підписали. До проведення впізнання , під час проведення працівники міліції ніяким чином не підказували потерпілій, не вказували на обвинуваченого, потерпіла самостійно впізнала останнього.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні розбійного нападу на ОСОБА_7 під час судового розгляду повністю доведена. Суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу ( розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Судом перевірялись показання обвинуваченого, надані під час судового розгляду, щодо місця та обставин придбання ним 26.08.2015 року телефону «Ленова А 850». Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_16 пояснив суду, що 26.08.2015 року він не святкував день народження, оскільки і він, і у члени його сім`ї народились у інші місяці року, ОСОБА_10 до нього у той день не приходив та мобільний телефон ні у кого не придбав. Чоловіка за ім`ям ОСОБА_13 , він не знає, такий чоловік 26.08.2015 року у нього вдома не знаходився.

Таким чином, показання обвинуваченого щодо не причетності до скоєння розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 суд розцінює, як намір уникнути відповідальності за скоєння тяжкого злочину.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, має непогашені судимості, у тому числі за аналогічні злочини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем фактичного проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступень суспільної небезпеки скоєного злочину, дані, які характеризують особу, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не встановлюють.

За таких обставин, суд вважає, що за скоєні злочини ОСОБА_10 повинен відбувати покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , заявлений на досудовому слідстві, на думку суду, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_17 , законним представником потерпілої ОСОБА_8 , суд задовольняє частково, у межах спричиненої матеріальної шкоди в сумі 1942 грн.

Питання про речові докази у справі вирішити відповідно до вимог КПК України.

Згідно з ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015р. «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20.10.2015 року ОСОБА_10 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України. Після набрання даним вироком законної сили, ухвалою суду від 01.12.2015 року ( т. 4 а.с.54-55) ОСОБА_10 тимчасово залишений у слідчому ізоляторі до розгляду даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, у строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 повинен бути зарахований період, коли ОСОБА_10 перебував у умовах слідчого ізолятору з метою розгляду даного кримінального провадження, з 01.12.2015 року по 30.05.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.. ст.. 349 ч. 3, 373, 374 КПК України, районний суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 187 КК України 8 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією належного засудженому майна.

Згідно вимог ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 8 ( вісім) років 6 ( шість) місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного засудженому майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_10 обчислювати з 30.05.2016 року.

Зарахувати ОСОБА_10 у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період з 01.12.2015 року по 30.05.2016 року.

Речові докази, мобільний телефон «Нокиа 1280», імей код НОМЕР_1 вважати повернутими потерпілій ОСОБА_11 ( т. 2, а.с. 47-48).

Стягнути з засудженого ОСОБА_10 на користь ОСОБА_17 1942 ( одну тисячу дев`ятсот сорок дві) грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 2000 ( дві тисячі) грн.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд першої інстанції протягом 30 днів в порядку ст.. 394 КПК України після проголошення.

Суддя ОСОБА_1