Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження майна на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1
У клопотанні зазначено, що 31.10.2016 року до Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 11.10.2016 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_5 показав, що згідно договору №326/I-Е від 10 квітня 2008 року він інвестував грошові кошти в будівництво об`єкта (квартири) в сумі 819 379,75 гривень та відповідно до пункту 12,7 договору № 326/ I-Е від 10 квітня 2008 року, про участь у фонді Фін Буд 4096,90 гривень по курсу 4.90 гр. за долар США за програму ТОВ «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» по АДРЕСА_2 . За договором інвестування ОСОБА_5 повинен був отримати право власності в 2009 році. Але так як здачу об`єкта постійно переносили, він написав заяву на ремонт квартири і проживання в ній від 01.11.2010 року. З 2010 року, ОСОБА_5 не може отримати право власності тому, що будинок не має поштової адреси. 28.10.2016 року заявнику стало відомо, що його квартиру незаконним шляхом за підробленими документами було оформлено і продано іншій фірмі. ОСОБА_5 ствердив, що жодних документів щодо передачі, переуступки, продажу та інше не підписував та не передавав нікому. Об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_1 , не продавав, на даний час він проживає в ній.
Відповідно до Свідоцтва № 326/І-Е від 21.04.2008 про участь у фонді фінансування будівництва виду А за програмою ТОВ «Еверест плюс», об`єкт інвестування дана квартира, закріплена за ОСОБА_5 .
13.02.2015 на ОСОБА_5 було виготовлено Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 .
Враховуючи клопотання слідчого про розгляд справи без повідомлення власника майна та на підставі положень ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі власника майна.
Вислухавши доводи слідчого, якими вона обґрунтовує клопотання, дослідивши надані копії документів, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 4, 11 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна накладається на майно третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до Договору № 326/І-Е про участь у Фонді фінансування будівництва від 10.04.2008 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «УКО-Капітал» та ОСОБА_5 останній зобов`язується передати товариству в управління грошові кошти з метою отримання у власність об`єкта інвестування, а воно зобов`язується прийняти кошти на рахунок Фонду фінансування будівництва у довірчу власність та здійснювати від свого імені за плату управління цими коштами в порядку та на умовах, передбачених Правилами ФФБ. Об`єкт інвестування квартира секції 3, 15 поверху, двокімнатна, номер об`єкту інвестування 255, за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька (І черга).
Договором № 326М/І-Е відступлення майнових прав від 21.04.2008 року передбачено те, що ТОВ «Фінансова компанія «УКО-Капітал» передало ОСОБА_5 об`єкт інвестування, внаслідок чого останній набув майнове право на даний об`єкт.
За даними протоколу допиту потерпілого від 02.11.2016 року право власності у встановленому законом порядку ОСОБА_5 не набував та відповідно відчуження квартири не здійснював.
Беручи до уваги викладене, з метою запобігання в подальшому незаконного відчуження вказаної квартири, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на об`єкт нерухомого майна.
Керуючись ст.ст. 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя