Справа № 361/7145/15-к
Провадження № 1-кп/361/198/16
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
=========================================================================
02 червня 2016 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі судової колегії:
головуючого, судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
з участю прокурора - ОСОБА_5
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, маючого неповнолітню дитину, є депутатом Красилівської сільської ради, працюючого головним інженером КП «Красилівка», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , запобіжний захід застава, раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст.368ч.4 КК України,
- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Бровари Київської області, із середньою освітою, не одруженого, маючого неповнолітню дитину, є депутатом Красилівської сільської ради, працюючого секретарем Красилівської сільської ради, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , запобіжний захід застава, раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст.368ч.4 КК України ,

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_3 , із незакінченою вищою освітою, одруженого, маючого 2-х неповнолітніх дітей, тимчасово офіційно не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , міра запобіжного заходу - застава, раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.27ч.2, 368ч.4 КК України,
Відповідно до реєстру матеріалів під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались за виключенням запобіжного заходу щодо підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 який обраний судом стосовно всіх трьох підозрюваних у виді застави.
Ухвалою суду від 10 травня 2016 року вказані матеріали кримінального провадження були призначені судом до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 24 травня 2016 року, але в зв`язку з неявкою захисників перенесено на 02 червня 2016 року.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначення провадження до судового розгляду, вважаючи, що кримінальне провадження підсудне Броварському міськрайонному суду, обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України..
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 заперечували проти призначення судового розгляду.
Зокрема, захисник ОСОБА_7 вважала, що не може бути призначений судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки такий не містить у собі належним чином сформульованого конкретного обвинувачення, маються протиріччя, порушені строки досудового розслідування, тому просить його повернути прокурору для виконання вимог ст.291 КПК України.
Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 підтримали думку своєї колеги та вважали, що не може бути призначений судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки прокурором не виконано вимог раніше винесених ухвал Броварського міськрайонного суду, які набрали законної сили.
Захисник ОСОБА_6 також вказав що орган розслідування порушив строки слідства, що були встановлені судом на усунення недоліків.
Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.
Будь-яких інших клопотань від учасників підготовчого судового засідання не поступило.
Заслухавши в підготовчому судовому засіданні учасників судового розгляду суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
Суд в підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ст.314ч.3п.3 КПК України має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно ст.3ч.1п.13 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ст.110ч.4 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам передбаченим статтею 291 цього Кодексу.
У відповідності до п.1ч.1ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального провадження (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Частиною 2ст.92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ст.291ч.2п.5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Аналіз змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування указує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого конкретного обвинувачення, кожному обвинуваченому, не викладені належним чином фактичні обставини злочину.
Відповідно до вимог ст.277ч.1п.6 КПК України повідомлення про підозру повинно містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Обвинувальний акт направлений до суду, щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , як того вимагає ст.291ч.2п.5 КПК України, не відповідає вищенаведеним вимогам. В обвинувальному акті слід викласти фактичні обставини провадження, які були встановлені в ході досудового розслідування, із вказівкою конкретних дій кожного з підозрюваних, а потім зазначити конкретне обвинувачення щодо кожного з обвинувачених, тобто вказати в чому кожен із них обвинувачується і вказати конкретні дії які він виконав і як наслідок їх кваліфікацію, з посиланням на кваліфікуючі ознаки злочину з їх перерахуванням відповідно до інкримінованої частини статті Кримінального Кодексу.
На думку суду, органом досудового розслідування, в направленому обвинувальному акті, не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального правопорушення (об`єктивна та суб`єктивна сторона кримінального правопорушення) кожного з обвинувачених, а саме, не вказано конкретного способу вчинення злочину, коли при яких обставинах кожним з обвинувачених в хронологічному порядку були скоєні злочинні дії, при цьому не розкрито мотив, форму вини. Фактичні обставини кримінального злочину викладено не конкретно, поверхово, що не тільки є порушенням вимог, при складанні обвинувального акту, щодо форми та змісту обвинувального акту, але й грубо порушує право підозрюваних на захист.
У формулюванні обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказано частину статті КК України без зазначення кваліфікуючих ознак.
Крім цього, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення містять суперечності.
Зокрема, у формулюванні обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зазначено, що 19 листопада 2014р. приблизно о 12-й годині, останні разом з ОСОБА_9 вимагали від ОСОБА_15 5320000 грн., а в обвинуваченні ОСОБА_9 зазначено, що останній вимагав від ОСОБА_15 5320000 грн., на початку жовтня 2014 року, а за події 19 листопада 2014р. зовсім не згадується.
Таким чином, обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню не містить чіткого та конкретного формулювання обвинувачення, не вказано кваліфікуючих ознак інкримінованого злочину, що має суттєве значення для встановлення істини по провадженню, відсутність якого порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист.
Вказані недоліки порушують право обвинувачених на захист, оскільки обвинувачення не конкретне, фактичні обставини викладені поверхнево і такі обставини позбавляють можливості ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належним чином захищатись від такого обвинувачення.
Залишивши поза увагою відсутність висунутого конкретного обвинувачення щодо підозрюваних прокурор порушив вимоги чинного законодавства.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п.3ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Із урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, без вказаних кваліфікуючих ознак інкримінованого злочину суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належного захисту, чим грубо порушуються гарантовані законом процесуальні права на захист, передбачені п.1ч.3ст.42 КПК України.
Ухвалення судового рішення за таких обставин, у будь-якому разі може бути визнане незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Таким чином, на думку суду, допущені прокурором порушення унеможливлять суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок, зміст якого б відповідав вимогам ст.374 КПК України.
Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст.291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
Крім цього, суд зазначає, що вказаний обвинувальний акт раніше тричі повертався судом прокурору для дооформлення. Ухвали суду першої інстанції після перегляду їх апеляційним судом залишились без зміни, тобто набрали законної сили. У відповідності до вимог ст..124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами і є обов`язковими до виконання на всій території України. Зазначене положення деталізується статтею 21 КПК України, за якою вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
У порушення зазначених вимог законодавства рішення судів, що набрали законної сили, як слушно зазначено захисниками обвинувачених на даний час не виконані.
Відповідно до вимог ст.291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2 ) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
В той же час, в порушення вимог ст.ст.109,291 КПК України, у долученому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено дані про проведення обов`язкової процесуальної дії - відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження після оголошення про завершення досудового розслідування, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування .
У реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про речові докази, але не зазначено які та порядок їх зберігання, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчиненого злочину. Обвинувальний акт, супровідний лист теж не містить даних про речові докази та порядок їх зберігання, а також не зазначено що обвинувальний акт по даному провадженню направляється до суду вчетверте і з цього питання судом приймались рішення.
Відповідно до вимог ч.3ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого.
За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
На даний час стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діє запобіжний захід застава.
Прокурор та інші учасники судового процесу щодо міри запобіжного заходу обвинуваченим ніяких кллопотань не заявли.
За таких обставин, суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 слід залишити без зміни і вважати продовженим у виді застави у відповідності з вимогами, передбаченими ст.315ч.3 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у виді застави вважати продовженим.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий, суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2

ОСОБА_3