Справа № 473/1871/16-к
Номер провадження1-кп/473/126/2016
ВИРОК
іменем України
"08" листопада 2016 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

судовий розпорядник ОСОБА_3 ,

учасники процесу:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 ,

потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000040 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чимкент республіки Казахстан, українця, громадянина України, одружений, з середньо-технічною освітою, не працює, раніше не судимий, має статус учасника ліквідації на ЧАЕС 2-ї категорії, отримує пенсію в розмірі 1450 грн., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст.287 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2016 року близько 11 години 30 хвилин на території навчального господарства Вознесенського професійного аграрного ліцею, що розташоване в межах Таборівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області майстер виробничого навчання вказаного навчального закладу ОСОБА_7 , будучи закріпленим згідно з наказом керівництва ліцею за трактором «МТЗ-80л» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на балансі ліцею, грубо порушуючи вимоги п.3.7 «Положення про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10 травня 2006 року №419 зі змінами від 10 липня 2015 року №746, згідно з яким заняття з навчання учнів практичному водінню транспортних засобів проводяться згідно з графіком, складеним майстром виробничого навчання групи та затвердженим заступником керівника з навчально-виробничої роботи професійно-технічного навчального закладу, не маючи відповідного графіку занять з навчання учнів практичному водінню транспортних засобів, виїхав з території навчального господарства на навчальний полігон на технічно несправному але працездатному тракторі «МТЗ-80л» реєстраційний номер НОМЕР_1 , тим саме взявши на себе обов`язки водія вищевказаного транспортного засобу. Технічна несправність трактора «МТЗ-80л» реєстраційний номер НОМЕР_1 полягала у перевищенні допустимого значення сумарного люфту через надмірний зазор між важелями поворотних цапф та шарнірних рульових тяг рульового керування, що не відповідає вимогам п.4.4 та 4.1.4 Наказу Міністерства аграрної політики України №316 від 06 травня 2009 року «Про затвердження вимог до технічного стану тракторів, самохідних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів».
Перебуваючи на навчальному полігоні, ОСОБА_7 , як водій транспортного засобу, грубо порушуючи п.2.9 «ґ» Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), допустив до керування трактором «МТЗ-80л» реєстраційний номер НОМЕР_1 учня вказаного навчального закладу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заздалегідь знаючи, що останній не мав права на керування вказаним транспортним засобом.
В свою чергу, ОСОБА_11 в порушення п.п.2.1 «а», 2.9 «а» ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, яке було практично відсутнє у ОСОБА_11 з огляду на висновок судово-медичного експерта №81 від 08.04.2016 року (а.к.п.94-98) та, не маючи права на керування трактором «МТЗ-80л» реєстраційний номер НОМЕР_1 сів за його кермо та розпочав рух по навчальному полігону. Під час руху по навчальному полігону ОСОБА_11 грубо порушив п.12.1 ПДР України, а саме не обрав безпечну швидкість свого транспортного засобу щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив його перекидання. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №81 від 08 квітня 2016 року смерть ОСОБА_11 настала від тупої відкритої, проникаючої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переломами кісток склепіння та основи черепа, розміженням тканини мозку.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину за пред`явленим обвинуваченням, - визнав частково, вказавши, що не погоджується з вказаною в обвинувальному акті обставиною про те, що потерпілий ОСОБА_11 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він цього не знав, безпосередньо перед тим що сталося, він сидів із ОСОБА_12 у тракторі, ніяких ознак алкогольного сп`яніння, запаху алкоголю у ОСОБА_12 не було. Пояснив, що знав, що ОСОБА_12 ще не мав посвідчення водія. Також обвинувачений пояснив, що 16 числа, графіку не було, але були роботи щодо технічного обслуговування техніки на навчальному господарстві. За день до того що сталося, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 домовилися з ним про те, що поїдуть в учбове господарство. Спочатку вони зробили технічне обслуговування трактора. Об 11 годині був обід і вони домовились, що о 2 годині дня будуть виїжджати. ОСОБА_13 просив у нього дозволу поїздить на тракторі, оскільки давно не їздив. Він дозволив, оскільки водіння у студентів було ще на 1-му курсі і за 2 роки вони можуть втратити набуті навички. Він дозволив їм поїздити по півгодини, оскільки було зекономлене паливо і тому його не було відображено в путівці. Він провів із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відповідний інструктаж, попередив, щоб вони не вмикали дев`яту швидкість. Перевірили паливо, він сам завів трактор і разом з ОСОБА_12 вони поїхали до полігону, а ОСОБА_15 пішов ззаду. Не доїжджаючи до полігону, ОСОБА_12 став просити, що поїде сам, він погодився та зазначив, що оскільки кабіна трактору невелика, жодного запаху алкоголю від ОСОБА_12 він не чув. Він виліз із трактора, а ОСОБА_12 десь 50 метрів до полігону поїхав сам, оскільки ОСОБА_15 ще йшов ззаду. Він залишився подивитись на добрива, а ОСОБА_15 обігнав його і пішов на полігон. Як саме сідав ОСОБА_15 до трактора - він не бачив, оскільки там пагорб, який є точкою відліку де пересаджуються студенти. Там за пагорбом, ОСОБА_15 мабуть і сів до трактора. Він бачив, що ОСОБА_13 призупинився, а потім увімкнув дев`яту передачу. ОСОБА_14 казав йому, що він просив ОСОБА_12 не робити цього, оскільки майстер їх «вб`є». Він вирішив, що коли трактор виїде на пряму, покаже кулака та попередить їх. Проте, не збавляючи швидкість на повороті, трактор перекинувся. Він побачив, як ОСОБА_15 виліз крізь вікно та побіг в бік полігону. Коли він підійшов, то побачив, що в голові у ОСОБА_13 рана, але той ще дихав. Він його підняв і посадив, бо хотів, щоб той жив, проте, зрозумів, що ОСОБА_12 помер. Він накрив його чохлом і пішов до навчального господарства і там викликали швидку і міліцію. Він бачив, що приїхали батьки. Допитували його та ОСОБА_16 . Як пояснив обвинувачений, на його думку, з огляду на те, що казав йому ОСОБА_14 , ОСОБА_12 підвівся, щоб подивитись на мобільному телефоні скільки часу йому залишилось їздити і в той момент, скоріш за все, трактор перекинувся.

Також обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що трактор закріплений за ним і про те, що того дня на ньому будуть їздити ОСОБА_13 і ОСОБА_14 знав лише він і ті двоє. Подію він бачив з відстані 200 метрів і до місця, де перекинувся трактор його підвіз водій автобуса, який побачив те, що сталося, - з полігону. Тіло ОСОБА_13 було не в тракторі, люк був відчинений зверху, і скоріш за все, він випав через цей люк, який має розміри десь 1,20 х 1,50 м.

Обвинувачений пояснив, що практичне водіння ОСОБА_13 пройшов на тракторі МТЗ-80 і на гусеничному тракторі - за навчальним планом 21 година, про що був складений протокол атестаційної комісії, який він надав слідчому. ОСОБА_7 пояснив, що він мав бути в тракторі, але там було тісно в кабіні. ОСОБА_13 запам`ятався йому тим, що він мав схильність до обраної професії і весь час був біля трактора, практична частина - це було його. В документах було зазначено, що він мав оцінку з водіння трактору чи 10 чи 11 балів.

Потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що 16 березня 2016 року її син ОСОБА_12 зателефонував її зранку та повідомив, що йде на навчальне господарство вже 3-й день - сказавши, що першого дня вони сіяли, другого дня вносили селітру, а що мали робити третього дня, - він не встиг їй повідомити. Десь об 11-45 год. на велосипеді приїхав її чоловік і сказав, що зателефонував майстер і сказав, що ОСОБА_12 придавило трактором і він не буде жити. Вона подзвонила до навчального закладу, але ніхто не брав трубку. Зателефонувала ОСОБА_17 і той повідомив, що ОСОБА_12 не живий. Вони поїхали на полігон і побачили, що ОСОБА_12 посадили і підперли під трактором. Спочатку приїхали місцеві криміналісти, а десь о 17-30 год. - миколаївські. Директор плакав, дитину забрали в морг, а на другий день видали. Також потерпіла пояснила, що її син не вживав спиртне, вчився добре та мав достатній рівень навичок водіння трактором, оскільки влітку самостійно працював на аналогічному тракторі.

Потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 16 березня 2016 року, коли він був на роботі, подзвонив мобільний телефон, він взяв слухавку і сказав: «Да, син», але це був не ОСОБА_12 , це був майстер, який повідомив, що стався нещасний випадок, трактор перекинувся, ОСОБА_12 придавило і він не буде жити. Коли вони приїхали на полігон, син лежав під ганчіркою поруч з трактором. Коли він підняв ганчірку, там не було на що дивитись. Майстер нічого не пояснював, а коли йшов на зустріч, то зняв кашкет і він все зрозумів. Також потерпілий пояснив, що у нього є власний трактор і син мав досвід роботи як на МТЗ, так і на комбайні.

Неповнолітній свідок ОСОБА_18 , допитаний в присутності законного представника, пояснив, що того дня він приїхав до м.Вознесенськ о 07-15 ранку, зустрів ОСОБА_12 і вони пішли в училище. Була політінформація, яку проводив ОСОБА_17 , який сказав, що йому потрібно 2 учня на учбове господарство. Після уроку вони з ОСОБА_12 пішли на навчальне господарство приводити техніку до ладу. ОСОБА_12 попросив покататись на тракторі, коли вони були на полігоні та проїхали 2 кола, на 3-му колі ОСОБА_12 включив дев`яту швидкість і їдучи з гори, різко дав вправо і трактор перевернувся. Майстер попереджав їх, щоб вони не включали дев`яту швидкість. Свідок пояснив, що після того, як трактор перекинувся, він відкрив очі, виліз і побіг до майстра, який стояв на другому боці полігону. Все це сталося 16 березня 2016 року.

Він з ОСОБА_13 навчався на 2-му курсі училища і вони були однокурсники. В той день вони мали бути на заняттях, виробничої практики у них не було. Чому сказали їхати на практику, він не пам`ятає, але поїхали він і ОСОБА_12 . Приводили до ладу трактор і сівалку, змащували вдвох, майстер був біля трактора. Як зазначив свідок, водійських прав не було ні у нього, ні у ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_18 стверджував, що до полігону майстер поїхав на тракторі сам, а вони з ОСОБА_12 прийшли ззаду на полігон пішки. Майстер виліз, за кермо сів ОСОБА_12 , він один круг проїхав сам, зупинився, майстер дозволив і вони сіли вдвох, а саме свідок сів зліва від водія. Коли вони каталися, майстер був на початку полігону. На тракторі їздили колом та вісімками. Свідок стверджував, що бачив майстра і він їх також бачив, оскільки був на полігоні. З ОСОБА_13 вони проїхали два кола, потім ОСОБА_12 увімкнув 9-ту швидкість і коли трактор скочувався з гори, повернувши кермо вправо, ОСОБА_13 додав газу і трактор впав на ліву сторону на бік свідка. Коли він відкрив очі то побачив, що в люку трактора половина тіла ОСОБА_12 знаходилася в кабіні, а половина на землі. Вибивши лобове скло, він виліз, побіг до майстра, який був у кінці полігону і біг на зустріч, відстань між ними була приблизно 400 метрів. Майстер дістав ОСОБА_12 з трактора і спер на кришку люка. Він сказав майстру, що йде з полігону і пішов.

Свідок пояснив, що вони вчилися водінню на тракторі на першому курсі. Йому відомо, що потрібен путьовий лист, щодо техніки безпеки, то він цього разу розписався в журналі 16.03.2016 року і майстер проінструктував їх перед початком роботи. Свідок стверджував, що ні він, ні ОСОБА_12 алкоголю не вживали, ОСОБА_12 був тверезий і саме він був за кермом. ОСОБА_12 добре водив трактор і того дня жодних ознак алкогольного сп`яніння не мав. Свідок пояснив, що він намагався зупинити ОСОБА_12 , коли той підвищив швидкість, оскільки майстер їх попереджав, щоб вони не вмикали 9-ту передачу. Свідок пояснив, що дістав з кишені ОСОБА_12 телефон, щоб подивитися час, після чого той добавив швидкість. В результаті того, що сталося він мав забій голови, ребер, садна на руці, лікувався 3 дні.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що 16.03.2016 року він поїхав на навчальне господарство із своїм майстром, а ОСОБА_14 і ОСОБА_13 поїхали на полігон із своїм майстром. О 10-11 годині, коли він перебував на навчальному господарстві, він бачив 3-х: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 . Як зазначив свідок, того дня він на полігон не виїжджав. Як поїхали на полігон ті троє, він не бачив, наче до трактора сідав майстер. Чув скрежет коли перекинувся трактор. Коли повернувся, то здалеку бачив, що трактор перекинувся. Йому майстер наказав туди не йти, потім викликали швидку і йому стало відомо, що ОСОБА_12 помер. З ОСОБА_12 того дня він спілкувався десь хвилин 30, запаху алкоголю у ОСОБА_20 - не було.

Свідок ОСОБА_21 , який працює механіком ПАЛ пояснив, що того дня, коли приїхали на навчальне господарство, кожен майстер взяв собі ланку для ремонтних і прибиральних робіт. ОСОБА_17 приводив до порядку сівалку та трактор. Коли свідок був у токарному цеху, без двадцяти хвилин одинадцять, він почув крики про те, що трактор перевернувся. Телефоном він набрав ОСОБА_17 , той сказав викликати швидку, оскільки не міг додзвонитися. Викликавши швидку, він поїхав з охоронцем до траси, щоб зустріти швидку, щоб дістатись до місця аварії. Викликали завідувача навчальним господарством, медсестру. Того дня ОСОБА_17 був не сам, а з двома студентами, яких свідок не знав.

Свідок пояснив, що для водіння необхідно подати заявку старшому майстру та отримати путьовий лист. Того дня старший майстер хворів. Путьовий лист ОСОБА_17 не отримував. Того дня мало відбуватись лише прибирання трактора. Особисто свідок трактор того дня не оглядав, ніхто до нього з цього приводу не звертався. Трактор був закріплений за ОСОБА_17 , який не мав права виїжджати без путьового листа. Як саме виїжджав трактор свідок не бачив, лише коли трактор перевернувся. В тракторі потрібно було замінити рульові тяги, згідно з поясненнями свідка, при такому недоліку при великій швидкості будуть грати колеса і трактором буде важко керувати. Про ці дефекти знав і він, і ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_22 , який працює майстром виробничого навчання Вознесенського ПАЛ пояснив, що ОСОБА_7 , зробивши роботу з учнями, поїхав на полігон. Учні пішли на полігон пішки. З учхозу трактор повів ОСОБА_17 у напрямку полігону. В тракторі їхав сам, а діти пішли вдвох в бік полігону пішки. Як сідали ті двоє до трактору - свідок не бачив, в той день старшого майстра не було, про путьові листи він не знає. Свідок викликав швидку. Для практичного водіння має бути графік, затверджений старшим майстром та заступником директора, чи був графік у той день, він не знає. Перед виїздом на полігон, трактор має оглядатися. Якщо є путьовий лист, медсестра має здійснити огляд, але дітей медсестра не оглядає. Учні не мали ознак алкогольного сп`яніння, того дня він спілкувався з ОСОБА_12 - запаху алкоголю від нього не було.

Свідок ОСОБА_23 , колишній директор Вознесенського ПАЛ, пояснив, що того дня, коли сталася подія із потерпілим ОСОБА_20 , він був у Миколаєві. Про подію йому повідомили телефоном близько 12 години. Спочатку він не знав, що ОСОБА_12 загинув, тому послав на місце події медичну сестру та сказав їй у разі потреби викликати швидку. Про смерть ОСОБА_12 його повідомила класний керівник. Він дав вказівку заступнику директора і інженеру з техніки безпеки повідомити про випадок прокуратуру та міліцію. Коли він приїхав з Миколаєва на місце події, то побачив на території учгоспу перевернутий трактор та дитину, що загинула, її батьків, співробітників поліції та ОСОБА_7 , який перебував у шоковому стані і нічого не міг пояснити. Того дня навчань з практичного водіння не було і не могло бути, оскільки такі навчання мали бути за графіком. За техніку відповідальними є механік та майстри, за якими техніка закріплена. На 1-му курсі у студентів є практичне водіння на тракторі, на 2-му на комбайні, і на 3-му курсі теж. Потерпілий навчався на 2 курсі і водійських прав у нього не було. ОСОБА_20 спиртне не вживав, добре характеризувався та мав гарну поведінку.

На підставі досліджених в судовому засіданні документів, які були надані стороною обвинувачення було встановлено, що відповідно до витягу з ЄРДР (а.к.п.52) 17.03.2016 року було внесено відомості до реєстру з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.286 КК України з приводу ДТП в якому загинув ОСОБА_24 , що мало місце 16.03.2016 року близько 12-50 год. на території учбового майданчику Вознесенського ПАЛ. Вказані відомості були внесені на підставі рапорту слідчого ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_25 від 16.03.2016 року (а.к.п.53). Згідно з рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 16.03.2016 року (а.к.п.54) встановлено, що 16.03.2016 року до Вознесенського ВП ГУНП надійшло повідомлення від заступника директора з виховної роботи ПАЛ-32 ОСОБА_26 про те, що в наслідок ДТП ОСОБА_11 не впорався з керуванням транспортного засобу МТЗ-80, скоїв перевертання транспортного засобу та загинув на місці пригоди.

Відповідно до рапорту від 17.03.2016 року (а.к.п.112) за фактом загибелі ОСОБА_11 17.03.2016 року було внесено відомості до ЄРДР з кваліфікацією за ст.287 КК України (а.к.п.111).

Згідно з витягом із наказу №107-к від 01.08.1986 року (а.к.п.125) ОСОБА_7 було прийнято на роботу майстром виробництва в професійне училище та відповідно до витягу із наказу №8 від 21.01.2014 року по Вознесенському ПАЛ (а.к.п.126) за майстром ОСОБА_7 було закріплено трактор МТЗ-80, НОМЕР_1 .

Відповідно до посадової інструкції майстра виробничого навчання, затвердженої наказом №40 від 11.07.2013 року (а.к.п.127-128), - майстер виробничого навчання має керуватись та дотримуватись правил і норм охорони праці та техніки безпеки та інформувати про це учнів.

Згідно з довідкою Вознесенського ПАЛ №98 від 17.03.2016 року (а.к.п.129) встановлено, що 16 березня 2016 року подорожній лист не видавався у зв`язку з відсутністю заявки. Вказано, що подорожній лист на проведення навчальної їзди видається згідно плану занять та з письмової заявки старшого майстра.

Як вбачається з журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці, безпеки життєдіяльності учнів на навчальному господарстві Вознесенського ПАЛ (а.к.п.130-131) - п.49 - 16.03.2016 року ОСОБА_11 пройшов повторний інструктаж, який провів ОСОБА_7 .

Згідно з актом №1 (а.к.п.132-133) було встановлено обставини нещасного випадку на полігоні навчального господарства з учнем ОСОБА_11 через порушення правил керування технічним засобом під час проведення навчальної їзди. Акт №2 про нещасний випадок з ОСОБА_18 (а.к.п.134, 135) підтверджує обставини спричинення тілесних ушкоджень свідку, про які він давав покази в судовому засіданні.

Державний акт на право постійного користування землею (а.к.п.136-138) підтверджує право користування земельною ділянкою учбового господарства Вознесенського ПАЛ. Згідно із п.1.9 витягу із статуту Вознесенського ПАЛ, який затверджений 11.07.2003 року (а.к.п.139), - ліцей несе відповідальність перед особою, державою, суспільством за виконання функцій і завдань, що покладені на нього, в тому числі і за життя і здоров`я учнів.

Згідно з наказом №3 «З-УДЗ» від 29.08.2014 року (а.к.п.107) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01.09.2014 року було зараховано до складу учнів прийнятих на навчання за державним замовленням у групу №55-м за професією «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, водій автотранспортних засобів». Згідно з п.20 протоколу №1 від 30.10.2015 року (а.к.п.108) ОСОБА_11 пройшов виробниче навчання в об`ємі 306 годин з оцінками 10 та 7 за категорією А1, А2. Згідно з виробничою характеристикою (а.к.п.109) ОСОБА_11 рекомендовано присвоєння категорії А1 і А2 та зазначено, що останній добросовісно виконував всі роботи згідно плану-наряду, проводив техогляди с/г машин та виявляв їх технічні несправності.

Відповідно до повідомлення регіонального сервісного центру Миколаївської області МВС України від 06.05.2016 року №31/14-1392 (а.к.п.110) встановлено, що посвідчення водія ОСОБА_11 , - не видавалося.

Відповідно до довідки Вознесенського ПАЛ від 17.03.2016 року №97 (а.к.п.78) трактор МТЗ-80 реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться на балансі ліцею та рахується за ним. Те, що власником вказаного ТЗ є Вознесенський ПАЛ вбачається із копії дублікату свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_2 (а.к.п.79).

На підставі постанови слідчого від 17.03.2016 року трактор МТЗ-80 реєстраційний номер НОМЕР_1 було визнано речовим доказом (а.к.п.76) і згідно з ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.03.2016 року (а.к.п.76) на вказаний трактор було накладено арешт.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 07.04.2016 року №09-1-194 (а.к.п.88-92) встановлено, що на момент огляду ходова частина та робоча гальмівна система трактора МТЗ-80 реєстраційний номер НОМЕР_1 перебували в працездатному стані та не мали технічних несправностей, які могли б виникнути до ДТП. Рульове керування перебувало в технічно несправному та працездатному стані. Технічну несправність рульового керування водій міг виявити завчасно перед виїздом.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи механізму і обставин ДТП від 18.05.2016 року №09-1-300 (а.к.п.103-105) дії водія трактору МТЗ-80л реєстраційний номер НОМЕР_1 регламентувалися п.2.3 б), 10.1, 12.1 ПДР України; водій трактору мав технічну можливість запобігти події в даній дорожній ситуації; невідповідність дій водія трактору вимогам п. 12.1 ПДР України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №81 від 08.04.2016 року (а.к.п.94-98) смерть ОСОБА_11 настала від тупої відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переламами кісток склепіння та основи черепа, розміженням тканин мозку. Смерть могла наступити за 8-24 години до судово-медичної експертизи трупа. На трупі виявлені: перелами склепіння черепа з переходом тріщин на основи черепа з розривами твердої мозкової оболонки, розміженням тканин мозку, раною в ділянці волосистої частини голови справа та ранами в ділянці лоба більше справа, верхньому повіці правого ока; перелами кісток лицьового відділу черепа. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого, тупих предметів як з обмеженою так і необмеженою контактуючою поверхнею. Найбільш вірогідно первинний контакт (удар) правою тімяно-скроневою ділянкою голови об деталі салону кабіни трактора з послідуючим здавленням голови між деталями кабіни трактора, між кабіною трактора та підлеглою основою. Перелами склепіння черепа з переходом тріщин на основу черепа з розривами твердої мозкової оболонки, розміженням тканини мозку, раною в ділянці волосистої частини голови справа та ранами в ділянці лоба більше справа, верхньому повіці правого ока - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя (в даному випадку є смертельними), перелам кісток лицьового відділу черепа відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Згідно з висновком СМЕ є прямий причинно-наслідковий зв`язок між тупою відкритою проникаючою черепно-мозковою травмою, що супроводжувалася переламами кісток склепіння та основи черепа, розміженням тканини мозку та настанням смерті. Із акту судово-токсилогічного дослідження №1450 на ім`я ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт в концентрації в крові 0,34 % о, в сечі етиловий спирт не виявлений. За даними офіційних таблиць алкогольне сп`яніння практично відсутнє.

Недопустимим доказом пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення за ст.287 КК України, - суд визнає протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.03.2016 року (а.к.п.55-75), де слідча дія проводилася слідчим ОСОБА_25 за участю спеціаліста ОСОБА_27 , прокурора ОСОБА_28 та понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_29 з огляду на наступне. Як пояснив обвинувачений ОСОБА_7 , понятий ОСОБА_29 є його рідним братом.

Стаття 86 КПК України передбачає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Частина 1 ст.89 КПК України передбачає, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Згідно із ч.7 ст.223 КПК України п онятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Тоді як одним із понятих за вказаним протоколом був рідний брат обвинуваченого.

З огляду на положення ст.85 КПК України є неналежними, оскільки не підтверджує жодної із обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та передбачені ст.91 КПК України, в частині пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення за ст.287 КК України, - висновок судової транспортно-трасологічної експертизи від 12.04.2016 року №09-1-195 (а.к.п.82-85), згідно із яким в ході проведення експертного дослідження із врахуванням результатів огляду (сліди та пошкодження на автомобілі) експерт дійшов висновку, що трактор МТЗ-80 реєстраційний номер НОМЕР_1 не контактував з іншими транспортними засобами.

Таким чином, ОСОБА_7 були порушені вимоги п.3.7. «Положення про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10 травня 2006 року №419 зі змінами від 10 липня 2015 року №746, який передбачає, що під час навчання учнів, слухачів практичному водінню транспортних засобів заняття проводяться на навчальних полігонах, автодромах, трактородромах на маршрутах, погоджених з місцевими підрозділами Державної автомобільної інспекції. Заняття проводяться згідно з графіком, складеним майстром виробничого навчання групи та затвердженим заступником керівника з навчально-виробничої роботи ПТНЗ. Також обвинуваченим було порушено вимоги п.2.9 «ґ» Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306 «Про Правила дорожнього руху», яким водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил. Не було забезпечено і дотримання п.4.4 та 4.1.4 Наказу Міністерства аграрної політики України №316 від 06 травня 2009 року «Про затвердження вимог до технічного стану тракторів, самохідних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів», згідно із яким не допускаються: 4.1.4. Надмірні зазори в з`єднаннях важелів поворотних цапф та шарнірах рульових тяг.

Вирішуючи питання в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Згідно ч.3 ст.370 КПК України суд ухвалює рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2012 року у справі №5-15кс12 - правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає в точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченими кримінально-правовою нормою.

Частина 1 ст.337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Зокрема, ч.3 ст.337 КПК України передбачає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

При оцінці доказів суд виходить із того, що відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Пунктами 11 та 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що допуском до керування транспортним засобом особи, яка перебуває у стані сп`яніння або не має права ним керувати, визнають усні чи письмові згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма під час руху, невідсторонення водія від керування тощо. Стаття 287 КК може бути застосована лише за умови, що особа, відповідальна за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, усвідомлювала наявність зазначених у цій статті обставин, які унеможливлюють експлуатацію таких засобів. До осіб названої категорії належать працівники підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, на яких законом або підзаконними нормативними актами покладено відповідальність за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів (завідувачі та начальники гаражів, інспектори безпеки руху, головні механіки тощо), а також власники та водії таких засобів, які дозволили іншим особам керувати останніми.

При цьому, суд враховує, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.287 КК України, характеризується психічним ставленням особи до діяння та його наслідків. Діяння вчиняється умисно (прямий умисел). Винна особа усвідомлює наявність технічних недоліків у транспортному засобі, стану сп`яніння водія чи відсутність у останнього права на керування транспортним засобом, але дає згоду на випуск технічно несправного транспортного засобу в рейс або на лінію, або дозволяє керувати транспортним засобом особі в стані сп`яніння, тобто бажає вчинити такі дії. Ставлення винного до суспільно небезпечних наслідків характеризується необережністю.

В обвинувальному акті, наданому стороною обвинувачення, зазначено, що ОСОБА_7 , як водій транспортного засобу, грубо порушуючи п.2.9 «г», «ґ» Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), допустив до керування трактором «МТЗ-80л» реєстраційний номер НОМЕР_1 учня вказаного навчального закладу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, перебував в стані алкогольного сп`яніння (в обвинувальному акті не зазначено ступінь сп`яніння потерпілого, який було визначеноу висновку судово-медичного експерта №81 від 08.04.2016 року (а.к.п.94-98). Проте вказано, що ОСОБА_11 в порушення п.п.2.1 «а», 2.9 «а» ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та, не маючи права на керування трактором «МТЗ-80л» реєстраційний номер НОМЕР_1 сів за його кермо та розпочав рух по навчальному полігону. Під час руху по навчальному полігону ОСОБА_11 грубо порушив п.12.1 ПДР України, а саме не обрав безпечну швидкість свого транспортного засобу щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив його перекидання. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. В обвинувальному акті також зазначено, що із акту судово-токсикологічного дослідження №1450 на ім`я ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт в концентрації в крові 0,34 %о.
В ході судового розгляду на підставі сукупності досліджених доказів, зокрема показань обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 судом було встановлено, що жоден із цих учасників процесу в день події злочину жодних ознак алкогольного сп`яніння у потерпілого ОСОБА_30 не бачив та їх наявність суду не підтвердив. Вказівка у висновку судово-медичного експерта №81 від 08.04.2016 року (а.к.п.94-98) про те, що із акту судово-токсилогічного дослідження №1450 на ім`я ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт в концентрації в крові 0,34 % о, в сечі етиловий спирт не виявлений, за даними офіційних таблиць алкогольне сп`яніння практично відсутнє свідчить про те, що лише цього одного доказу не достатнього для того, щоб стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_7 , як водій транспортного засобу, умисно допустив до керування трактором «МТЗ-80л» реєстраційний номер НОМЕР_1 учня вказаного навчального закладу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи та знаючи, що той перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, згідно із таблицями алкоголю (проміле) (http://www.patrul.in.ua/vodiyu/tablitsya-alkogolyu-promile/) встановлено, що:

Проміле алкоголю в кровіСтупінь сп`яніння
менше 0,3природний рівень алкоголю в організмі
0,3 0,5алкоголь має незначний вплив

Разом із тим, сукупність всіх досліджених доказів свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_7 знав про те, що ОСОБА_11 не мав права керування транспортним засобом, і не дивлячись на це, допустив його до самостійного керування трактором МТЗ-80л, що призвело до смерті потерпілого.
У зв`язку з викладеним суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення сукупністю досліджених доказів підтверджено частково, досліджених доказів достатньо для визнання його винним у вчиненні злочину та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.287 КК України, а саме, як допуск до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України - встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий (а.к.п.118); на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра - не перебуває (а.к.п.121, 122), позитивно характеризується за колишнім місцем роботи (а.к.п.119-120), є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії (а.к.п.140) та пенсіонером за віком (а.к.п.141), має сім`ю, місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_7 в силу ст.12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості, враховуючи позицію потерпілих, висловлену ними в судових дебатах про призначення ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, - суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у вигляді позбавлені волі у межах санкцій ст.287 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням без застосування додаткового покарання, передбаченого ст.287 КК України, оскільки обвинувачений є пенсіонером за віком (а.к.п.141).

В п.2 Постанови Пленум Верховного суду України від 24.10.2013 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив, що відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання - особам, які вперше вчинили злочини.

У п.34 рішення у справі «Швидка проти України» (Заява № 17888/12) від 30 жовтня 2014 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що при оцінці пропорційності втручання слід враховувати, серед інших чинників, характер та суворість застосованих стягнень. Більше того, Суд повинен особливо ретельно розглядати справи, у яких стягнення, застосовані національними органами влади за ненасильницьку поведінку, включають у себе покарання у вигляді позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, зокрема обставин, що характеризують особу обвинуваченого, відсутність у нього судимостей, та практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання й того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб він довів своє виправлення.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, - стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають витрати за проведення автотехнічної експертизи від 07.04.2016 року №09-1-194 у розмірі 1760,08 грн. (а.к.п.87) та автотехнічної експертизи механізму і обставин ДТП від 18.05.2016 року №09-1-300 у розмірі 1407,36 грн. (а.к.п.102), а всього у розмірі 3167,44 гривень. У зв`язку із визнанням неналежним доказом висновку судової транспортно-трасологічної експертизи від 12.04.2016 року №09-1-195 (а.к.п.82-85), вартість якої складає 982,08 грн. (а.к.п.81) - ці витрати слід віднести на рахунок держави.

Цивільний позов по справі відсутній.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.287 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 3167,44 гривень. Витрати за проведення експертизи у розмірі 982,08 грн. - віднести на рахунок держави.

Зняти арешт з трактора «МТЗ-80 л», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва накладено арешт і який перебуває на зберіганні в Вознесенському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області,та після вступу вироку в законну силу повернути його власнику Вознесенському ПАЛ.

Відносно ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався і до вступу вироку в законну силу суд не вбачає підстав для його застосування.
На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: