Справа № 358/855/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1185/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 04.10.2016

УХВАЛА
Іменем України
04 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області Київської області ОСОБА_7 на вирок Богуславського районного суду Київської області від 21 липня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Медвин Богуславського району Київської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 23 квітня 2013 року Богуславським районним судом Київської області по ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, по ухвалі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2015 року умовно достроково звільнений від відбування покарання, з невідбутим строком покарання 10 місяців 20 днів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 23 квітня 2013 року та за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано засудженому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 23 червня 2016 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в розмірі 553 грн.41 коп. за проведення товарознавчої експертизи.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів по справі, -

в с т а н о в и л а:
Згідно з вироком, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що, він раніше був засуджений, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий злочин при наступних обставинах.

Наприкінці квітня 2016 року у вечірній час ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна прибув до дачного будинку ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний намір, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власниці та сторонніх осіб, підійшов до дачного будинку ОСОБА_9 , де своїми руками вийняв шибку вікна, розташованого з лівого боку від веранди, після чого через утворений отвір у вікні проник всередину вказаного житла, звідки таємно викрав 2 металевих дверцят загальною вартістю 60 грн., 2 металеві решітки загальною вартістю 40 грн., 4 металеві плити загальною вартістю 600 грн. Після цього ОСОБА_8 , місце вчинення злочину покинув, викраденими речами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 700 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 27 квітня 2016 року біля 21 години ОСОБА_8 з метою повторного таємного заволодіння чужим майном, прибув до господарства ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_3 де він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власниці та сторонніх осіб, таємно викрав з подвір`я 2 металеві плити загальною вартістю 300 грн. Після цього він у руках відніс викрадені речі до свого місця проживання, покинувши таким чином місце вчинення злочину, а майном, здобутим злочинним шляхом, розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 300 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок від 21.07.2016р. та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор зазначив, що суд першої інстанції не виклав формулювання обвинувачення, яке він визнав доведеним, а лише зазначив у чому ОСОБА_8 обвинувачується, таким чином на думку прокурора суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому, на думку прокурора вирок підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу,

перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку, серед іншого, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року при здійсненні правосуддя в кримінальних справах необхідність суворого додержання кримінально-процесуального законодавства незалежно від характеру і тяжкості вчиненого злочину, недопустимість будь-яких відхилень від вимог закону, маючи на увазі, що неухильне додержання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини і прийняття по ній законного, обґрунтованого і справедливого рішення.

Ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_8 суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог закону.

Як вбачається з вироку, суд не виклав у мотивувальній частині формулювання обвинувачення, яке він визнав доведеним, а лише зазначив у чому ОСОБА_8 обвинувачується.

Таким чином суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог закону, передбачених у ч.1 ст.412 КПК України, що перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог закону, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Виходячи зі змісту положень ст.9 КПК України суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватись законності, а у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначне регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

З огляду на наведене судом першої інстанції при розгляді справи порушені загальні засади кримінального провадження, а тому вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 409, 412-415 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області Київської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Богуславського районного суду Київської області від 21 липня 2016 року, щодо ОСОБА_8 - скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
СУДДІ:

______________________ ______________________ _______________________