АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 642/9588/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1057/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Саскилах, Анабарського району, Якутії, Російської Федерації, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, без визначеного місця реєстрації та проживання, раніше судимий:

1. 29.01.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,-

засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2016 року та остаточно призначене покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишений у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27.

Строк покарання ОСОБА_7 встановлено рахувати з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 02 листопада 2015 року.

Стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 4533,33 грн. та на користь держави за проведену НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області судово-товарознавчу експертизу №4701 від 05.11.2015 року судові витрати в сумі 306,90грн.

Як встановив суд, 14.10.2015 року ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу зайшов до кімнати ОСОБА_8 і маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, із корисливих спонукань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі столу ноутбук марки «Асеr E1-531-G», що належить потерпілому ОСОБА_8 , вартістю 4533 гр. 33 коп., та зник з місця злочину, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 4533 гр. 33 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить призначити йому більш м`яке покарання, посилаючись на те, що він вину визнав в повному обсязі, щиро покаявся.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що обвинувачений повністю визнав обставини вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і за згодою його та всіх учасників судового засідання, суд першої інстанції у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України не досліджував докази щодо цих обставин, а тому вирок в частині фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого не перевіряється.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, та згідно ст.65 КК України враховано й дані, що характеризують особу, який раніше судимий, неодружений, офіційно не працює, постійного місця реєстрації та проживання не має, характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв злочин в період випробувального строку за попереднім вироком. Обставиною, що пом`якшує його покарання судом вірно визнано його щире каяття, на що в своїй скарзі посилається обвинувачений.

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що виправлення ОСОБА_7 не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому призначив ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України в мінімальній межі санкції статті із застосуванням ст.71 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Колегія суддів, вважає, що покарання відповідає тяжкості скоєного та даним про особу обвинуваченого, вважати призначене покарання судом першої інстанції несправедливим внаслідок суворості, підстав не вбачається.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що підстав для зміни вироку за доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого покарання, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити - без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: