Справа № 357/2534/16-к Головуючий у І інстанції Гапоненко
Провадження № 11-сс/780/370/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 08.08.2016

УХВАЛА
Іменем України
08 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2016 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Російської Федерації, росіянина, громадянина України, працюючого директором ПАТ «Компанія «Ельба», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 29 100 грн., з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2,3,8 ч.5 ст.194 КПК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Органом досудового слідства ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він, займаючи посаду директора ПАТ «Компанії «Ельба», будучи відповідальним за виробничу, господарську та фінансову діяльність товариства, являючись службовою особою в зв`язку з покладеними на нього функціями, умисно, маючи за мету отримання неконтрольованого державою прибутку, в період часу з 01 березня 2015 року по 31 березня 2015 року, не задекларував у податковій декларації з податку на додану вартість, а саме у розділі І. «Податкові зобов`язання» у розшифровках податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів (додаток 5) за березень 2015 року, операції з продажу товарно-матеріальних цінностей: ТОВ «Агросейв», ТДВ «Тхорівське» та ТОВ «Кратос-Агро», чим ухилився від сплати до державного бюджету України податку на додану вартість в сумі 1 471 932 грн., що є значним розміром, так як дана сума в тисячу і більше разів, а саме в 2416,9 разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.212 КК України.
29 липня 2016 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.

Орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави з покладенням певних обов`язків , мотивуючи його тим, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру, яка є обґрунтованою, а також існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду, перешкоджати проведенню досудового розслідування, може знищити, сховати або змінити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді клопотання задоволено, застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 29 100 грн., з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2,3,8 ч.5 ст.194 КПК України. Як випливає із змісту ухвали, слідчий суддя погодився з доводами клопотання про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу і саме у вигляді застави.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави двадцять розмірів мінімальної заробітної плати з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що слідчий суддя прийшов помилкового висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ухилення від сплати податків та службового підроблення, оскільки податкове повідомлення-рішення, винесене за результатами перевірки діяльності підприємства ПАТ «Компанії «Ельба», оскаржене в судовому порядку, а тому не може слугувати підставою для повідомлення про підозру. Також, слідчий суддя прийшов безпідставного висновку про невиконання ОСОБА_6 своїх обов`язків щодо явки на виклик слідчого, не звернув уваги на те, що слідчим виклики були здійснені з порушенням строків, вказаних у ст.135 КПК України, а всі необхідні речові докази знаходяться у матеріалах кримінального провадження і не можуть бути знищеними, схованими,зміненими підозрюваним. Крім того, при обранні запобіжного заходу слідчим суддею не враховані дані про особу ОСОБА_6 та його майновий стан, який не дозволяє йому внести заставу у визначеному судом розмірі. Звертає також увагу не відсутність в ухвалі зазначення строку дії визначеного запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може ухилитися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків чи вчиняти інші дії які можуть перешкодити проведенню належного розслідування.

Слідчий суддя, обґрунтовуючи ухвалу, прийшов вірного висновку про доведеність прокурором наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 ґрунтується лише на повідомленні-рішенні контролюючого органу, яке оскаржене в судовому порядку, на матеріалах клопотання не ґрунтується.

Також в ухвалі мотивовано слідчим суддею і висновок про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливості переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити спроби перешкоджати кримінальному провадженню.

На думку колегії суддів, слідчим суддею вимоги кримінального процесуального закону у частині встановлення підстав для застосування запобіжного заходу дотримані.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави слідчим суддею враховано матеріальний і сімейний стан особи, та визначений розмір застави у межах, визначених КПК, та повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не є непомірним для нього чи іншої фізичної чи юридичної особи, що може бути заставодавцем.

Висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 29 100 гривень, який забезпечить належну поведінку підозрюваного, відповідає принципам, зазначеним у ч.4 ст.182 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги про встановлення строку дії запобіжного заходу у вигляді застави на кримінальному процесуальному законодавстві не грунтуються.
Проте, слідчий суддя, покладаючи на підозрюваного виконання певних обов`язків, у порушення вимог ч.6 ст.194 КПК України не визначив строк їх дії, тому зазначений недолік ухвали підлягає виправленню.
Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які могли потягнути за собою скасування чи зміну ухвали, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала слідчого судді є законною.

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2016 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави залишити без зміни.

Визначити строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків до 01.10.2016р.

Суддя: Суддя: Суддя: