Справа № 487/5985/15-к
Провадження № 1-кп/487/76/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
З аводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 , прокурора Заводського відділу місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , за участі обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаєві, українця, гр.України, із середньою освітою, не працює , не одружений, зареєстрованого по проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,-
- у скоєні злочину ,передбаченого ч.1 ст.191 КК України ,
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_4 відповідно до трудового договору від 22.05.2015р., прийнятий на посаду продавця консультатнта ФОП " ОСОБА_6 ». Для виконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_4 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_4 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення ввірених йому грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей.
ОСОБА_4 , будучи матеріально відповідальною особою перед ФОП ОСОБА_6 », за ввірене йому майно відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 22.05.2015р., мав в розпорядженні ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності, які він повинен був реалізувати на торгових точках ФОП « ОСОБА_6 » в м. Миколаєві, вчинив злочин при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_4 , працюючи на посаді продавця - консультанта ФОП « ОСОБА_6 », 19.06.2015 близько 07:00 години, отримав у офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності, після чого у останнього виник корисливий умисел на заволодіння чужим майном, а саме привласнення грошових коштів за реалізований товар.
Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, утримуючи собі ввірене йому майно, ОСОБА_4 направився реалізовувати товарно-матеріальні цінності та отримання за них грошових коштів. Діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Миколаїв, на перетині вул. Дзержинського та пр. Леніна, реалізував частину товару, а саме:
-Картки поповнення рахунку «Київстар» номіналом 40 гривень в кількості 2 штуки загальною вартістю 88 грн.;
-Картки поповнення рахунку «МТС» номіналом 40 гривень в кількості З штуки загальною вартістю 132 грн.;
-Картки поповнення рахунку «Life» номіналом 25 гривень в кількості 2 штуки загальною вартістю 56 грн.;
-Картки поповнення рахунку «Life» номіналом 40 гривень в кількості 8 штуки загальною вартістю 352 грн.;
-Картки поповнення рахунку «Life» номіналом 50 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 54 грн.;
-Картки поповнення рахунку «Life» номіналом 100 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 106 грн.;
-Картки поповнення рахунку «Такси 15-00» номіналом 100 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 102 грн.;
-Картки поповнення рахунку «Дикий Сад» номіналом 50 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 52 грн.;
-Стартовий пакет «Лайф все включено 15» в кількості 1 штук загальною вартістю 20 грн.;
-Стартовий пакет «Лайф шалений день» в кількості 1 штук загальною вартістю 20 грн.;
-Стартовий пакет «Київстар все сети новий» в кількості 1 штук загальною вартістю 20 грн.;
На загальну суму 1002 грн.
Крім того ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу,направленим на привласнення грошових коштів ФОП « ОСОБА_6 », здійснив переводи грошових коштів з терміналів на загальну суму 852 грн.Таким чином, ОСОБА_4 реалізував ввірене йому майно на загальну суму 1854 грн.
Після вчинення вищевказаних незаконних дій, ОСОБА_4 вернувся до офісу ФОП « ОСОБА_6 », де повернув залишок нереалізованого ввіреного йому майна, а грошові кошти на загальну суму 1854 рн., привласнив та розпорядився на власний розсуд, чим завдав збитки ФОП ОСОБА_6 » на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю. Суду показав, що з 22.05.2015 року він працював на посаді продавця-консультанта «ФОП « ОСОБА_6 ». 19.06.2015року він отримав в її офісі, розташованому по АДРЕСА_2 ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності. В цей же день, увечері, коли він повернувся до офісу , він повернув залишок нереалізованого ввіреного йому товару , а грошові кошти на загальну суму 1854 грн. привласнив собі.
Цивільний позов потерпілої на суму 1854 грн. він визнав повністю.
В скоєному він щиро розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що дійсно ОСОБА_4 , працюючи на посаді продавця-консультанта «ФОП « ОСОБА_6 » 19.06.2015року отримав в її офісі, розташованому по АДРЕСА_2 ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності. В цей же день, увечері, коли він повернувся до офісу , він повернув залишок нереалізованого ввіреного йому товару , а грошові кошти на загальну суму 1854 грн. привласнив собі , чим завдав їй матеріальний збиток.
У зв`язку із чим , вона підтримує свій цивільний позов та просить стягнути із обвинуваченого вказану сума матеріальної шкоди.
Відповідно до договору від 22.05.2015року між ОСОБА_4 та ФОП « ОСОБА_6 » було укладено трудовий договір.
Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність , від 22.05.2015року , між ОСОБА_4 та ФОП « ОСОБА_6 » було укладено такий договір на весь період його роботи із ввіренням працівнику товарно-матеріальних цінностей.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого йому злочину, судом в порядку ст.349 ч.3 КПК України, за недоцільністю не проводилось дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювались. При цьому суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням договору та характеризуючих обвинуваченого матеріалів.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст.191 КК України, як привласнення та розтрата чужого майна , яке було ввірено особі.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
А також суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, характеризується позитивно, вину свою визнав та щиро розкаявся, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні не знаходиться. На обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не знаходиться.
З врахуванням наведеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст. 75, ст.76 КК України, та без позбавлення права займати певні посади, пов`язані із товарно-матеріальними цінностями. Цивільний позов підлягає повному задоволенню.
Керуючись ст.ст. 370 ,371,374 КПК України , суд
У Х В А Л И В
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі положення ст.75,ст.76 КК України, від призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити із іспитовим строком на 1 рік, зобов*язавши його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з*являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 1854 грн.
На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
СУДДЯ ОСОБА_7