ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:[1]
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 25 лютого 2016 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні щодо засудженого
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, не судимого,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
У касаційній скарзі захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , викладено вимогу про скасування судових рішень, постановлених щодо останнього та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Вимогу мотивував тим, що судові рішення є незаконними та необґрунтованими через недоведеність винуватості засудженого у вчиненні злочину, за який його засудженого. Вказав й на незаконність судових рішень через те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в якому, як вважає захисник, викладено лише підозру у вчиненні злочину, а не обвинувачення у такому. Вказав на порушення процесуального закону, так як до участі у провадженні не було залучено страхову компанію, з якою у ОСОБА_6 було укладено договір загальнообовязкового страхування цивільно-правової відповідальності третіх осіб. Заперечив проведений у провадженні висновок судово-медичної експертизи щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 .
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. Вироком суду також вирішено питання щодо заявлених цивільних позовів та процесуальних витрат.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 4 липня 2014 року, приблизно о 23-ій год. 15 хв., керуючи автомобілем марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Бальзака у м. Києві, в порушення вимог п.п. 1.2, 1.3, 1.1 додатку 2, 12.4, 10.1 Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою при наближенні до заїзду на автостоянку, перевищив встановлені обмеження швидкості для даної ділянки дороги, при перестроюванні та зміні напрямку руху, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено Кенго», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 . В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 водію ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої травми кісток тазу: переломи даху, заднього і переднього країв вертлюгової западини з переходом на тіло сідничної кістки зліва, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2015 року апеляційні скарги засудженого, прокурора та представника потерпілого залишено без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_6 від 16 лютого 2015 року без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, засудженого та його захисника, які підтримали скаргу та просили про призначення нового розгляду у суді першої інстанції, потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення касаційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Суд вважає обґрунтованими доводи касаційної скарги захисника щодо недотримання повною мірою судом апеляційної інстанції вимог ст. 419 КПК України.

Відповідно до вимог абз. 6 п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції зазначаються мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 вказував на необґрунтованість постановленого вироку щодо нього, неповноту судового

розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушення норм кримінального процесуального закону тощо.

Втім, суд не проаналізував достатньо повно доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , що аналогічні наведеним у касаційній скарзі його захисником ОСОБА_5 , не давши на всі доводи вичерпної відповіді.

Отже, за наявності вказаних порушень кримінального процесуального закону, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, за результатами проведення якого слід ухвалити законне й обґрунтоване рішення, мотивоване належним чином, врахувавши наведене в даній ухвалі, та перевіривши інші доводи захисника.
Керуючись ст.ст. 376, 433, 434, 436 КПК України, суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження за касаційною скаргою № 5-967км16 Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_10
Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_11
Доповідач в касаційній інстанції: ОСОБА_1