Код суду 233 Справа № 233/2381/16-к
Вирок
Іменем України
30 травня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Нальчик Кабардино-Балкарії Російської Федерації, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, працездатний, одружений, має двох малолітніх дітей 2009 та 2012 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,
у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
05 травня 2016 року приблизно о 21 годині 10 хвилин, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , проходячи біля зупинки «Сонячний», розташованої по вулиці Громова в м.Костянтинівка Донецької області, побачив на тротуарі паперовий згорток з медичним шприцем об*ємом 5 мл, заповнений по позначки 2мл рідиною жовтого кольору та діючи умисно, незаконно - в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» підібрав та помістив до лівої кишені надітої на ньому спортивної куртки виявлений ним шприц, чим вчинив незаконне придбання наркотичного засобу - опію ацетильованого без мети збуту, після чого направився в напрямку загальноосвітньої школи № 6, розташованої по вул.6-го вересня в м.Костянтинівка і діючи умисно, незаконно, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» став зберігати таким чином в лівій кишені надітої на ньому спортивної куртки придбаний за вищеописаних обставин особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, вчинивши незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
05 травня 2016 року в період часу з 23 години 00 хвилин до 23 години 30 хвилин в ході проведеного у встановленому законом порядку працівниками поліції огляду особистих речей ОСОБА_5 в лівій кишені надітої на ньому куртки було виявлено та вилучено медичний шприц з рідиною масою 2,009 г, яка відповідно до висновку експертизи № 459 від 11 травня 2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,122 г, який ОСОБА_5 діючи умисно, незаконно придбав та зберігав для власного споживання без мети збуту у кількості, достатній для притягнення до кримінальної відповідальності.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду 19 травня 2016 року.
За умовами угоди про визнання винуватості від 17 травня 2016 року, підозрюваний ОСОБА_5 зобов*язався беззастережно визнати свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України в обсязі підозри.
Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 за ст.309 ч.1 КК України буде призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Прокурор та захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості з огляду на її відповідність законодавству.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_5 його прав та наслідків укладення угоди про визнання винуватості, останній зазначив, що вину у скоєнні злочину за обставин, викладених у вироку визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 2 ст. 473 та ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені як під час досудового розслідування так і в підготовчому судовому засіданні судом. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 травня 2016 року року між ним та прокурором.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце 05 травня 2016 року та були скоєні саме обвинуваченим, який в судовому засіданні визнав свою вину повністю.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з*ясувавши позицію прокурора, захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості укладена 17 травня 2016 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, оскільки: умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_5 за ст. 309 ч.1 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, що є умисним злочином середньої тяжкості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або відсутні фактичні підстави для визнання винуватості; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням статей 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини першої статті 309 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України слід покласти на обвинуваченого, з якого стягнути на користь держави 351 гривню 84 копійки.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.
Речовий доказ залишок наркотичної речовини в медичному шприці вагою 1,154г знищити.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 351 (триста п*ятдесят одна) гривня 84 копійки.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляції через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя