Справа № 639/2482/16-к
Провадження №1-кс/639/343/16

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року м. Харків
встановив:
В обгрунтування скарги керіваники підприємств посилаються на те, що 18 лютого 2016 року ПрАТ «Харківський коксовий завод» та ПрАТ «Термолайф» в особі їх керівників, які мають повноваження діяти від імені підприємства без доручення, звернулися до органу досудового слідства в особі слідчих СВ Жовтневого відділення Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , з письмовим клопотанням про закриття кримінального провадження щодо цих юридичних осіб, відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України.
Постановою від 26 лютого 2016 року слідчий ОСОБА_7 відмовив у задоволенні вказаного клопотання про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що керівники вказаних юридичних осіб не є учасниками кримінального провадження.
Вказану постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання вони вважають незаконною та такою, що порушує їхні права і законні інтереси, як учасників кримінального провадження з наступних підстав.
ПрАТ «Харківський коксовий завод» та ПрАТ «Термолайф» є юридичними особами у організаційно-правовій формі господарських товариствта, відповідно до ст. 115 ЦК України, є власниками всього майна, яке обліковується на їх балансах. Виходячи із змісту ст. 317 ЦК України, саме власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном, а тому стосовно зазначених юридичних осіб вони і є «володільцями», та особами, які здійснюють господарську діяльність, а не фізичні особи, на яких посилається слідчий в оскаржуваній постанові.
Також вважають, що вказане кримінальне провадження підлягає негайному закриттю оскільки відповідно до ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;
Однак, як на даний час, так і на час внесення до ЄРДР зазначених відомостей, відсутні будь-які належні та допустимі докази наявності самого факту забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, а також факти порушення зазначеними юридичними особами спеціальних правил, та створення такими діями небезпеки для життя, здоров`я людей чи довкілля.
Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2. 4, 9 ч. 1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
В судовому засіданні представники заявників скаргу підтримали посилаючись на зазначені вище обставини, прокурор проти вимог скарги не заперечував, слідчий заперечував проти задоволення скарги вказуючи на необґрунтованість її вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Суд виходить з того, що можливість оскарження бездіяльності прокурора, слідчого відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України обумовлена наявністю зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити певні дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.
18 лютого 2016 року ПрАТ «Харківський коксовий завод» та ПрАТ «Термолайф» в особі їх керівників, директорів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які відповідно до статутів підприємств мають повноваження діяти від імені підприємств без доручення, звернулися до органу досудового слідства в особі слідчих СВ Жовтневого відділення Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , з письмовим клопотанням про закриття кримінального провадження щодо цих юридичних осіб, на підставі ч. 3 ст. 284 КПК України.
Постановою від 26 лютого 2016 року слідчий ОСОБА_7 відмовив у задоволенні вказаного клопотання про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що керівники вказаних юридичних осіб не є учасниками кримінального провадження.
Відповідно до ст. 64-1 КПК України, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами; працівник юридичної особи.
Повноваження представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на участь у провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, якщо представником є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю, якщо представником є працівник юридичної особи.
Протягом кримінального провадження представник юридичної особи має право: знати, у зв`язку із вчиненням якого кримінального правопорушення здійснюється провадження щодо юридичної особи, та давати пояснення з цього приводу; користуватися правовою допомогою; збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді, суду докази; брати участь у проведенні процесуальних дій; під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби під час проведення процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд мають право заборонити застосовування технічних засобів під час проведення окремої процесуальної дії чи на певній стадії провадження з метою нерозголошення відомостей, які містять таємницю, що охороняється законом, чи стосуються інтимного життя особи, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, про забезпечення безпеки щодо себе, членів своєї сім`ї, близьких родичів, майна, житла тощо; заявляти відводи; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення; оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом;
Під час досудового розслідування представник юридичної особи має право: брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу, та вимагати відкриття матеріалів згідно із статтею 290 цього Кодексу.
Натомість слідчий в обґрунтування рішення викладеного у постанові від 26.02.2016р. про відмову у задоволенні клопотання керівників зазначених підприємств про закриття кримінального провадження, посилався на те, що директори ПрАТ «Харківський коксовий завод» та ПрАТ «Термолайф» не є учасниками кримінального провадження та не можуть заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, оскільки кримінальне провадження здійснюється щодо фізичних осіб володільців ПрАТ «Харківський коксовий завод» та ПрАТ «Термолайф». Такий висновок слідчого зроблений із порушенням прав представників юридичних осіб, щодо яких здійснюється кримінальне провадження, передбачених ст..64-1 КПК України.
За таких обставин встановлених в судовому засіданні суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню в частині скасування рішення слідчого від 26.02.2016р. про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки таке рішення прийнято слідчим з порушення вимог КПК України.
Задовольняючи скаргу частково, суд виходить з того, що КПК України чітко визначені повноваження слідчого судді при розгляді скарг на дії або бездіяльність прокурора та слідчого, тому у задоволенні скарги в частині визнання вказаної вище бездіяльності слідчого незаконною суд відмовляє.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Скаргу задовольнити частково.
У задоволенні інших вимог скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1