Справа №583/2213/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/283/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 ,

представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 липня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИЛА:
15 липня 2016 р. слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області розглянувши клопотання слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_12 про арешт майна, постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання слідчого за матеріалами кримінального провадження, внесеними до ЄРДР за № 0000574 від 13.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «ISUZU TROOPER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , золотавого кольору та аркуш паперу розміром приблизно 10 см. 20 см. з написами на польській мові, великими літерами надруковано WARTA.

У мотивування постановленої ухвали, слідчий суддя зазначив, що умислу володільця майна на приховування тимчасово вилученого транспортного засобу від співробітників поліції чи можливості вчинення за його допомогою, як засобу чи знаряддя злочину будь-яких протиправних дій, а так само і те, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, та будь-якими діями ОСОБА_8 спричинена шкода, слідчим та прокурором не вказано і не доведено. В матеріалах клопотання відсутні будь-які об`єктивні обставини, що вилучене майно має ознаки знищення, підробки або заміни номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.

Відповідно поданої апеляційної скарги, прокурор у кримінальному провадженні вважає постановлену ухвалу незаконною та обґрунтованою з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноти судового розгляду. Так під час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна, представник володільця майна ОСОБА_9 застосовував відео зйомку, при чому будь-яких заяв про фіксацію за допомогою технічних засобів судового розгляду, останнім не заявлялося та не приймалося рішення особою, яка проводить відповідну процесуальну дію. Також участь представника володільця майна у розгляді клопотання про арешт майна чинним законодавством не передбачена. Під час розгляду не встановлено дійсного власника майна, не досліджено жодних документів, які б підтверджували право власності чи інше право на майно. Строки внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР дотримано. Зважаючи на викладене, прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постанови нове судове рішення, яким задовольнити клопотання, накласти арешт на автомобіль «ISUZU TROOPER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , золотавого кольору та аркуш паперу розміром приблизно 10 см. 20 см. з написами на польській мові, великими літерами надруковано WARTA.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора у кримінальному провадженні, який підтримав апеляційну скаргу та прохав її задовольнити, доводи володільця майна та представника володільця майна, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і прохали ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, в межах кримінального провадження № 0000549 від 05.07.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ували суду, було проведено обшук нежитлових приміщень за адресою: Сумська область, м. Охтирка, пров. Спартака, 2, в ході якої було виявлено та вилучено автомобіль марки «ISUZU TROOPER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , золотавого кольору та аркуш паперу розміром приблизно 10 см. 20 см. з написами на польській мові, великими літерами надруковано WARTA. Відповідно до інформаційної довідки Територіального сервісного центру № 5943 Регіонального сервісного центру МВС у Сумській області від 13.07.2016 року № 31/18/2137, згідно облікових даних, реєстраційний номер НОМЕР_1 (для вантажних автомобілів) значиться за автомобілем марки «КРАЗ 5444 082», який зареєстрований за ОСОБА_13 , для легкових автомобілів, даний реєстраційний номер значиться за транспортним засобом марки «MAZDA E 2200», який зареєстрований за ОСОБА_14 13 липня 2016 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000574 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Так, з урахуванням положень ст. ст. 2,7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону. Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Колегією суддів встановлено, що суд приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого, не погодився з доводами, та зазначив, що вилучене майно не відповідає критеріями, зазначеними в ч. 2 ст. 167 КПК України.

З урахуванням тих матеріалів, які надані апеляційному суду, враховуючи пояснення прокурора під час апеляційного провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий не мав достатніх законних підстав на ініціювання питання щодо накладення арешту на зазначене в клопотанні майно. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно матеріалам кримінального провадження, до єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України, знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу. У поданому клопотанні слідчий обґрунтовує необхідність накладення арешту в тому, що даний транспортний засіб має значення для розслідування кримінального провадження в якості речового доказу та фактично зберіг на собі сліди злочину. Слідчим не доведена правова підстава для арешту майна, зокрема, що вилучене майно будь-яким чином відноситься до кримінального провадження № 0000574 від 13.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.

У своїх висновках, Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введенню в дію «законів». Більше того, верховенство права, одним з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Твердження прокурора про не обґрунтоване допущення до судового розгляду представника володільця майна, колегія суддів не бере до уваги. Згідно норм ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається, у тому числі і за участю іншого власника майна. Оскільки відповідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, участь представника ОСОБА_8 , який згідно до інформаційної довідки Територіального сервісного центру Регіонального сервісного центру МВС у Сумській області зареєстрований як власник транспортного засобу, є законною. Законодавець не надав чіткого визначення, поняття «інші власники майна», за участю яких розглядається клопотання про арешт майна, тим паче норма ст. 174 КПК України передбачає звернення володільця майна до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна повністю чи частково.

Встановлення власника арештованого майна, не входить до переліку питань вирішення яких слідчий суддя повинен враховувати під час розгляду клопотання про арешт майна, відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, на відмінно від необхідності зазначення документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном у клопотанні слідчого, прокурора.

До загальних засад кримінального провадження відноситься гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» розгляд справ у судах відбувається відкрито, крім випадків, установлених законом. Учасники судового процесу, інші особи, присутні у залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити в залі судового засідання фотозйомку, відео- та аудіозапис з використанням портативних відео- та аудіотехнічних засобів без отримання окремого дозволу суду, але з урахуванням обмежень, установлених законом. Оскільки матеріали кримінального провадження не містять підтвердження про створення представником володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_9 перешкод у веденні засідання та здійснення учасниками, у тому числі прокурором судового процесу його процесуальних прав, колегія суддів дійшла висновку про відсутність порушення кримінального процесуального закону в частині фіксації процесуальної дії під час досудового розслідування.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, з викладених у ній доводів, як необґрунтовану - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 167, 170, 172, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 липня 2016 року, якою у задоволенні клопотанні слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля «ISUZU TROOPER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , золотавого кольору та аркуш паперу розміром 10 см. 20 см., на якому великими літерами надруковано WARTA, на польській мові, відмовлено, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 - без задоволення

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5