Справа №498/1231/16-к
Провадження №1-кп/498/90/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника обвинуваченої - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Велика Михайлівка Одеської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000257 від 23.08.2016 року, відносно обвинуваченої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мисівка Котузівського району Республіки Молдова, громадянки України, з неповною базовою загальною середньою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування встановлено, що 10 серпня 2016 року, біля 20:00 години, обвинувачена ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зайшла на територію домоволодіння розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить потерпілої ОСОБА_6 де впевнившись у відсутності сторонніх осіб, таємно шляхом демонтажу скоїла крадіжку дерев`яного вікна розміром 1,3м. х1,4 м. б/в вартістю 200 грн., та дерев`яних дверей 2,2 м х 0,8 м б/в вартістю 350 грн., чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 550 грн.
Вказані дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27 вересня 2016 року між ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 та 473 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст.185 КК України. ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді штафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Обвинуваченій та потерпілій зрозумілі наслідки укладення вищевказаної угоди, підстави і порядок оскарження вироку, яким буде затверджено дану угоду, а також їм роз`яснено наслідки невиконання та ухилення від виконання угоди про примирення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 , захисник обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_6 підтримали угоду про примирення від 27.09.2016 року та просили суд її затвердити.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Потерпілою від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_6 .
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

При таких обставинах суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілою та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченій.

Судом роз`яснено ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2. ст. 373, ст.ст. 374,474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 27 вересня 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 27 вересня 2016 року покарання у виді штафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: дерев`яне вікно розміром 1,3м. х1,4 м. б/в, дерев`яні двері розміром 2,2 м х 0,8 м б/в вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1