АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/320/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 638/8841/15-К
Категорія: ст.ст. 296 ч.1, 190 ч.1 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000790 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_9 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно ухвали, кримінальне провадження за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який офіційно не працює, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито та звільнено обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 залишено без розгляду.

В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Крім того, апелянт просить додатково кваліфікувати дії обвинуваченого як за ч.1 ст. 296 КК України, так і за ч.1 ст.187 КК України. В своїх апеляційних доводах потерпілий вказує на те, що досудове розслідування за даним кримінальним провадженням зупинялося для оголошення розшуку обвинуваченого, а також ОСОБА_9 інкримінується злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України, вчинений пізніше, у зв`язку з чим ці обставини мають істотне значення для вирішення питання, пов`язаного зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Більш того, на думку апелянта, під час вчинення злочину йому були спричиненні тілесні ушкодження середньої тяжкості, внаслідок чого дії ОСОБА_9 також належить кваліфікувати і за ч. 1 ст.187 КК України.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи потерпілого, який повністю підтримав свої апеляційні вимоги, думку прокурора щодо необхідності скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду, а також доводи сторони захисту щодо законності та обґрунтованості судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Апеляційні доводи потерпілого в частині неповноти, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що призвели до необґрунтованості та невмотивованості судового рішення, на думку колегії суддів не позбавлені правових та фактичних підстав.

Зокрема мотивувальна частина оскаржуваної ухвали містить висновки про те, що з часу вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, тобто з 28 листопада 2011 року термін давності не переривався, але згідно відомостей, вказаних у обвинувальному акті, ОСОБА_9 12 травня 2012 року вчинив шахрайство, що кваліфікується органом досудового розслідування за ч.1 ст.190 КК України.

Крім того, оскаржувана ухвала не містить будь-яких висновків суду щодо оцінки підстав та врахування термінів стосовно зупинення перебігу давності, хоча матеріали кримінального провадження містять дані про численні зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку обвинуваченого (арк. 10, 11, 12, 17, 20).

В силу вимог ст.49 КК України, вищезазначені обставини, на які слушно посилається потерпілий ОСОБА_7 у своїх апеляційних доводах, мають істотне значення для вирішення питання, пов`язаного зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Поряд з цим, належить врахувати, що відсутність висновків суду щодо оцінки підстав, передбачених ч.2 та 3 ст.49 КК України, свідчить на користь апеляційних доводів потерпілого стосовно необґрунтованості та невмотивованості судового рішення, що передбачені в якості обов`язкових вимог нормами ст.370 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що встановлені при апеляційному розгляді недоліки судового рішення належить вважати істотними, оскільки суд не взяв до уваги дані, які могли істотно вплинути на його висновки, і при цьому в судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші, хоча необхідність дослідження низки підстав випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі стосовно термінів зупинення досудового розслідування та розшуку обвинуваченого.

Вказані процесуальні порушення обумовлюють необхідність скасування судового рішення, що чітко передбачено нормами п.п. 1,2,3 ч.1 ст.409, п.2 ст.410, п.п.2,3 ч.1 ст.411, ч.1 ст.412 КПК України. Разом з цим, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних повноважень ухвалити своє рішення, оскільки апеляційний розгляд провадиться лише в межах апеляційної скарги потерпілого, який вимагав скасування судового рішення та призначення нового розгляду, що відповідає вимогам ст.404 КПК України. Отже, в силу процесуальних заборон, встановлених ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати решту апеляційних вимог потерпілого.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 409, ст. 410 п. 2, п.п.2,3 ч.1 ст.411, КПК України.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вищезазначених засад кримінального провадження та вимог ст. 370 КПК України щодо змісту мотивувальної частини обвинувального вироку не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 2, 15, 17, 19 ч.1 ст.7 КПК України - законність, диспозитивність, змагальність сторін, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.
З метою забезпечення належного дотримання під час судового розгляду саме цих загальних засад кримінального провадження колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_9 в суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить дотримуватися вимог чинного КПК України, в тому числі норм ст.415 ч.3 та ст. 416 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п. 1,2,3; ст.410 п.2, п.п.2,3 ч.1 ст.411, ст. 412 ч. 1; 418, 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4