АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1319/16 Справа № 204/1033/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000362, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2016 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2016 року, ухвалений щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання, вважає його занадто суворим та прохає пом`якшити покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України, та звільнивши обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

В обґрунтування скарги захисник вказує, що при призначенні покарання суд у недостатній мірі врахував визнання обвинуваченим вини, а також те, що він своїми діями не спричинив шкоди державі і суспільству, та на теперішній час проходить добровільне лікування від наркотичної залежності, що на думку захисника, є обставинами які пом`якшують покарання та дають підстави для призначення більш м`якого покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Разом з цим, захисник акцентує увагу на те, що судом безпідставно та помилково визнано, як обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочину.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць. Стягнуто з ОСОБА_7 витрати на проведення судової хімічної експертизи - 614, 40 грн.

Вироком також вирішено долю речових доказів.

За обставин, викладених у вироку суду ОСОБА_7 , 03 лютого 2016 року у невстановлену досудовим розслідуванням годину, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за грошові кошти у розмірі 150 грн., повторно незаконно придбав одноразовий медичний шприц об`ємом 5 мл., заповнений рідиною коричневого кольору, у невстановленій кількості, але не менш як до позначки 1,3 мл., та який в подальшому став повторно незаконно, зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту. Цього ж дня, приблизно о 13 год. 30 хв. біля будинку №42, що розташований по вул. Новокримській у м. Дніпропетровську працівниками поліції за вживання алкогольних напоїв у громадському місці був зупинений ОСОБА_7 , про що відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення та після складання протоколу в присутності двох понятих був проведений огляд речей ОСОБА_7 . Під час проведення огляду у правій зовнішній кишені одягненої на ОСОБА_7 куртки чорного кольору було виявлено та вилучено медичний шприц з рідиною коричневого кольору, яка згідно висновку експерта № 70/10-237 від 09.02.2016 року, має масу 1,6678 г., містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований, маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0614 г., та який являється особливо небезпечним наркотичним засобом, який ОСОБА_7 , повторно, умисно, незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник підтримала апеляційну скаргу, просила вирок суду змінити, пом`якшити покарання ОСОБА_7 , застосувавши до нього положення ст.ст. 69, 75 КК України.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав, що вирок суду є законним та підлягає залишенню без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які визнавались обвинуваченим в суді першої інстанції, на підставі чого судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а також вказані обставини не оспорюються і в апеляційній скарзі, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Даних, які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, колегією суддів не встановлено.

Перевіряючи доводи захисника про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення внаслідок суворості, колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації.

Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Із вироку вбачається, що суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проте проходив добровільне стаціонарне лікування з 15 лютого 2016 року по 25 лютого 2016 року з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», не працює, має на утриманні батька ОСОБА_9 , 1945 року народження.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому рецидив злочину.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 50, 65 КК України, призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, у межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, будь - яких підстав призначення більш м`якого покарання з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає, та підстав вважати таке покарання несправедливим унаслідок суворості немає.

Відповідно до положень ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбування покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На переконання колегії суддів, суд вірно визначив обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за принципами, закріпленими в ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2015 року.

Згідно зі ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.

Під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, підстав для застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України, колегією суддів не встановлено.

Також, в ході апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено інших обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і які б дозволяли дійти висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.
Доводи захисника з приводу проходження обвинуваченим добровільного лікування від наркотичної залежності, що на її думку, є обставиною, яка пом`якшує покарання та є підставою для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання не пов`язаного з позбавленням волі, є необґрунтованими, оскільки ця обставина врахована судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому мінімального розміру покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що всі обставини, які впливають на вид і міру покарання, належним чином враховані судом, в тому числі і ті, на які посилається захисник у своїй скарзі, підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а вирок суду є законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим та відповідає меті покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2016 року залишити без задоволення.
Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4