Єдиний унікальний номер 201/7126/16-к
Номер провадження 1-кп/201/267/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 01 квітня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Плисків Погребищенського району Вінніцької області, громадянки України, із середньою технічною освітою, офіційно непрацевлаштованої, одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 під час виконання обов`язків адміністратора сауни « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , у невстановлений час познайомилась з малознайомими особами жіночої статі, які займаються розпустою та отримавши від них пропозицію надання за грошову винагороду, останнім інформації про бажання відвідувачів сауни на отримання послуг сексуального характеру при цьому отримала від них візитки з їх номерами мобільних телефонів та номери мобільних телефонів.

Під час отримання вказаних пропозицій у ОСОБА_4 виник умисел на звідництво для розпусти, шляхом посередництва у вигляді знайомства та організації зустрічей відвідувачів сауни, з особами, які займаються розпустою, для сприяння добровільним інтимним відносинам між ними та отримання за це грошової винагороди, тобто з метою наживи.

25 березня 2016 року близько о 20 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в сауні «Баня в камышах», розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, провулок Добровольців, 17, прийняла замовлення на користування сауною від раніше не знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , під час розрахунку останніх за користування сауною, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на звідництво для розпусти, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, погодилась на прохання ОСОБА_6 познайомити його та організувати йому зустріч з особою жіночої статі, яка займається розпустою та яка може надати останньому добровільні послуги сексуального характеру. В той же час ОСОБА_4 , знаходячись за місцем своєї роботи, а саме в приміщенні сауни, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , з належного їй мобільного телефону з № НОМЕР_1 зателефонувала на номер № НОМЕР_2 , раніше отриманий від осіб які займаються розпустою та повідомила ОСОБА_7 про перебування в сауні за адресою: АДРЕСА_2 відвідувача, який бажає познайомитись для отримання послуг сексуального характеру.

25 березня 2016 року близько о 21 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які займаються розпустою, прибули до сауни «Баня в камышах», розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, провулок Добровольців, 17 для надання інтимних послуг в якій у вказаний час знаходився невідомий їм ОСОБА_6 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , зустріла ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , які займаються розпустою, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на звідництво для розпусти з метою наживи, сприяючи добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою, запропонувала ОСОБА_6 надання інтимних послуг ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_6 , виявив бажання вступити в інтимні стосунки з ОСОБА_8 , за грошову винагороду та в подальшому передав їй грошові кошти в сумі 500 гривень.

Отримані грошові кошти ОСОБА_8 передала на зберігання ОСОБА_9 яка в свою чергу, згідно раніше оговореній домовленості, з вказаних грошових коштів в приміщенні сауни передала 150 гривень в якості грошової винагороди ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_8 вступила в інтимний зв`язок з ОСОБА_6 надавши йому інтимні послуги у вказаному приміщенні сауни.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у звідництві для розпусти, вчинені з метою наживи, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України визнала повністю і суду показала, що неофіційно працювала у сауні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді адміністратора та познайомилась з дівчатами, що надають послуги сексуального характеру, які запропонували їй надання за грошової винагороди за виклик їх до бані для надання відвідувачам сауни послуг сексуального характеру та надали візитки з їх номерами мобільних телефонів та номери мобільних телефонів. 25 березня 2016 року, близько о 20 годин 00 хвилин, вона знаходилась на робочому місці в приміщенні сауни «Баня в камышах», де прийняла замовлення на користування сауною від раніше не знайомих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та погодилась на їх прохання викликати до сауни дівчат, що надають послуги сексуального характеру. Після чого, вона з належного їй мобільного телефону зателефонувала на номер, раніше отриманий від дівчат, які надають послуги сексуального характеру та повідомила дівчині, ім`я якої вже не пам`ятає, про перебування в сауні відвідувача, який бажає отримати послуги сексуального характеру. В той же вечір, близько о 21 години до приміщення сауни приїхали чотири дівчини, прізвища та ім`я яких вона вже не пам`ятає, для надання інтимних послуг, вона зустріла їх та провела їх до ОСОБА_6 , який виявив бажання вступити в інтимні стосунки з однією дівчиною за грошову винагороду. Після надання інтимних послуг дівчина, ім`я якої вона вже не пам`ятає, передала їй грошові кошти у сумі 150 гривень у якості винагороди за виклик. При цьому, не оспорювала ні обставини скоєння нею правопорушення, що інкримінується, ні вину. В скоєному щиро розкаялася та просила суворо не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачена повністю визнала свою вину в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а так само визнала всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченої, наданими нею безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченою дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України і ОСОБА_4 винна у його вчиненні, так як вона, умисними діями, вчинила звідництво для розпусти з метою наживи, тому вона підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Дослідивши дані про особу обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судима і не притягалася до кримінальної відповідальності, має середню технічну освіту, одружена, неповнолітніх дітей не має, офіційно непрацевлаштована, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття у скоєному.

Виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного останньою кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують покарання, які приведені вище, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 302 КК України, так як, саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів.

Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин та проаналізованих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість виправлення останньої без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за нею постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням та поклавши на неї відповідні обов`язки.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- мобільний телефон марки Samsung Duos (розкладний червоного кольору) s/n RV1F71QDJ6M model GT C3592, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 із сім карткою «Лайф» з номером НОМЕР_5 повернути ОСОБА_4 , як законному володільцю;

-грошові кошти у розмірі 150 гривень, а саме: 50 грн ПД7524654, 50 грн РВ2099504, 50 грн РЄ9197325 звернути в дохід держави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370- 374, 394 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України і призначити їй покарання у вигляді 2 (років) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки Samsung Duos (розкладний червоного кольору) s/n RV1F71QDJ6M model GT C3592, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 із сім карткою «Лайф» з номером НОМЕР_5 повернути ОСОБА_4 , як законному володільцю;

-грошові кошти у розмірі 150 гривень, а саме: 50 грн ПД7524654, 50 грн РВ2099504, 50 грн РЄ9197325 звернути в дохід держави.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1