Справа №295/6424/15-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2016 року м. Житомир
Богунський районний суд м.Житомира в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю захисника ОСОБА_4
з участю обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою у зв`язку зі спливом двохмісячного строку його тримання під вартою.
Захисник та обвинувачений заперечували щодо продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на більш мякий.
Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 24.04.2015р. слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.06.2015р., який в подальшому був продовжений ухвалою суду до 01.04.2016р.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд вважає, що на даний час підстав для зміни вказаного запобіжного заходу немає, так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, раніше судимий, офіційно не працює, під загрозою тяжкості покарання може переховуватися від суду. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 і вважає, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які на час судового провадження не зменшилися, що виправдовує продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 2 місяці.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ,, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 177,178, 182, 194, 202, 331КПК України, суд, -
Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 травня 2016р.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:
1) прибувати до суду у визначений ним час за кожною вимогою;
2) не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші, покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.
Суддя ОСОБА_1