Справа № 521/1831/16-к
Пр. № 1-кп/521/384/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

за участю обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Одеси; не одруженого; не працюючого; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 21.12.2015 року, приблизно о 16 годин 30 хвилин, діючи з прямим умислом з метою грубого порушення громадського порядку, перебуваючи в приміщені магазину «Продукти» за адресою: м. Одеса, вул. Житомирська, 28 явно нехтуючи до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, висловлюючись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 , не реагуючи на зауваження, застосувавши ніж спричинив останньому легкі тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений свою провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав та від дачі пояснень відмовився. У скоєному розкаявся.

З урахуванням думки учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів документів, які необхідні для вирішення питань, передбачених ст. 374 КПК України (матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та процесуальних витрат). При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння сторонами обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд з`ясував обставини та перевіряв шляхом оголошення:

-матеріалів, що характеризує обвинуваченого, а саме: вимоги, згідно якої обвинувачений раніше не судимий; довідки, згідно якої обвинувачений не перебуває на обліку в КУ «ООМЦПЗ»; позитивної характеристики за місцем мешкання; довідки, згідно якої обвинувачений хворіє на хронічний вірусний гепатит;

-постанови про доручення до кримінального провадження речових доказів від 15.01.2016 року та квитанції № 002462 про прийняття їх на зберігання від 18.01.2016 року;

-довідки про вартість судових витрат на залучення експертів на суму 184 гривні 14 копійок;

-письмової заяви потерпілого про відсутність претензій до обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 296 КК України - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановлює обставин, які обтяжують покарання.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік - 25 років та соціальне положення не працює та не одружений, хворий на хронічний гепатит; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання та вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.4 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування покарання та вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.

Суд, враховуючи, що судові витрати, які виникли в зв`язку з проведенням експертизи № 837, яка свідчить про відсутність у діях ОСОБА_4 складу злочину, який передбачено ст. 263 КК України не можуть бути покладені на обвинуваченого. Висновки експертизи № 837 не використовувався стороною обвинувачення для доведеності вини ОСОБА_4 у скоєні злочину, передбаченого ст. 296 КК України. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним від виплати вказаних витрат обвинуваченого звільнити та компенсувати їх за рахунок Державного бюджету України.
З урахуванням поведінки обвинуваченого під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає за можливе запобіжний заход не обирати.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне речові докази за провадженням ніж, знищити .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Застосувати дію ст.ст. 75 та 76 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний заход не обирати.

Процесуальні витрати у сумі 184 гривні 14 копійок компенсувати за рахунок Державного бюджету України.
Речові докази знищити.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні (потерпілий).

Суддя: ОСОБА_1