21.11.2016
Справа № 642/7223/2016кк
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю заявника ОСОБА_2
при секретарі: ОСОБА_3 ,
за участю слідчого ОСОБА_4
прокурор ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 на постанову від 02.11.2016 року про відмову в задоволенні клопотання , -
в с т а н о в и в:
В обґрунтування скарги послався на те, що вважає постанову про відмову слідчого у допиті вказаних свідків необґрунтованою, оскільки нормами КПК України не передбачено зазначення у клопотання конкретних питань, які сторона захисту вважає за необхідне поставити свідкам. Просив скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого провести допит вказаних свідків.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 скаргу підтримав, пославшись на викладені в скарзі обставини.
Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 вважали скаргу необґрунтованою, пославшись на законність винесеної постанови у зв`язку з відсутністю будь-якого обґрунтування заявленого захисником клопотання про допит свідків. Також зазначили, що клопотання сторони захисту направлені на затягування досудового розслідування у справі. Крім того пояснили що досудове слідство вже закінчене і стороні захисту відкрити матеріали кримінального провадження. Також зазначили що аналогічна скарга розглядалась Ленінським р/с м. Харкова і ухвалою слідчого судді в її задоволенні було відмовлено.
Вислухавши учасників судового розгляду скарги, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
31.10. 2016 року адвокат ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до ст. слідчого Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 з клопотанням про допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які були понятими при проведенні на досудовому слідстві впізнання підозрюваного потерпілою та свідком.
Постановою слідчого від 02.11.2016 року у задоволенні клопотання про допит вказаних свідків відмовлено.
Обґрунтовуючи вказану постанову слідчий послався на те, що клопотання захисника не містить будь-яких обґрунтувань щодо того, яке може мати доказове значення у вказаному кримінальному провадженні з урахуванням положень ст. ст. 84,85,91, 110, 220, 223 КПК України інформація, яку можуть повідомити вказані особи.
19.10.16 року ухвалою слідчого судді Ленінського р/с м. Харкова було відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 про допит свідків з тих самих підстав що зазначені заявником в скарзі від 15.11.16 року. Зазначена ухвала набула законної сили.
17.11.16 року сторонам були відкриті матеріали кримінального провадження в зв`язку з закінченням досудового слідства.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 93 КПК України визначається, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, зокрема, здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на особу, що їх подає.
Згідно з положеннями ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Перелік цих обставин наведений у ст. 91 КПК України.
З вищенаведених норм випливає, що не будь-яке клопотання сторони кримінального провадження підлягає задоволенню, а лише обґрунтоване, яке містить дані про те, що інформація, для отримання якої заявлено клопотання про допит свідків, буде мати доказове значення у кримінальному провадженні, та відповідає вимогам щодо належності доказу.
У клопотанні про допит свідків захисник ОСОБА_2 обмежився лише їх переліком, не навівши будь-якого обґрунтування заявленого клопотання, не зазначив, для встановлення яких обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України, необхідно провести допит вказаних осіб як свідків.
При цьому суд погоджується з доводами захисника, що він не повинен наводити перелік питань, які він має намір поставити свідкам, та у оскаржуваній постанові слідчий на це і не посилається, однак виходячи з вимог ч.2 ст. 92 КПК України захисник зобов`язаний зазначити у клопотанні, для з`ясування яких обставин він просить провести допит свідків, та обґрунтувати належність цього доказу, чого їм зроблено не було.
За таких обставин постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання захисника про допит свідків є обгрунтованою, тому скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 на постанову від 02.11.2016 року про відмову в задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані в передньому судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1