Справа № 738/447/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/690/2016
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та його захисника на ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 25 травня 2016 року, постановлену щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слобідське, Кіровської області Російської Федерації, відбуваючого покарання в Менській виправній колонії № 91, АДРЕСА_1 , засудженого за ч. 4 ст. 27, ч.ч. 1, 2 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 1, 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, п.п. 3, 4, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч.ч. 1 3 ст. 70 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду захисник засудженого подав апеляційну скаргу в якій просить застосувати до ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Зазначає, що відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин. ОСОБА_6 відбув цей передбачений законом термін та у нього 09 грудня 2016 року закінчується строк відбуття покарання. Приймаючи рішення суд не взяв до уваги позицію представника Менської ВК № 91, який у судовому засіданні заявив про те, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_6 став на шлях виправлення та не становить загрозу суспільству. Крім того, по місцю свого проживання ОСОБА_6 характеризується позитивно, залучений за програмою диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», дану програму реалізовує повністю, цінує сімейні стосунки, має дружину та трьох дітей, одне із яких малолітнє.

Засуджений також подав апеляційну скаргу в якій просить застосувати до нього ст. 81 КК України. Зазначає, що суди викладені ним об`єктивні обставини не беруть до уваги, а беруть за основу умисно сфальсифіковані висновки адміністрації колонії та неправомірні факти прокуратури.

Як встановив доведеним суд 1 інстанції, вироком апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2010 року ОСОБА_6 було засуджено за ч. 4 ст. 27, ч.ч. 1, 2 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст.263, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, п.п. 3, 4, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч.ч.1 3 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. На підставі ст. 54 КК України його позбавлено спеціального звання «капітан податкової міліції». Ухвалою судової палати у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого Суду України від 22 березня 2011 року вирок змінено, згідно ст.ст. 11-1 КПК України (в ред.1960 року), ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України його звільнено від покарання за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 358 та постановлено вважати засудженим за ч. 3 ст. 27, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є особистою власністю, виключено рішення про позбавлення спеціального звання «капітан податкової міліції». У решті цей вирок залишено без змін.

Заслухавши доповідача, прохання захисника задовольнити апеляційні скарги та думку прокурора про залишення їх без задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці доведе своє виправлення та відбув відповідну частину призначеного судом строку покарання.

У характеристиці засудженого від 16 березня 2016 року, виданої адміністрацією Менської виправної колонії № 91, зазначено, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10 вересня 2007 року. За час перебування у Запорізькому та Київському СІЗО допустив три порушення режиму тримання, які були скоєнні до вступу вироку в законну силу та погашені у встановленому законом порядку. До праці не залучався, не заохочувався. В Менській ВК № 91 відбуває міру покарання з 20 червня 2011 року і по теперішній час. Згідно з рішенням Регіональної комісії з питань розподілу і направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі в Запорізькій області (протокол № 13 від 06.04.2011 року) визначений максимальний рівень безпеки із тримання в приміщеннях камерного типу. За час відбування покарання в дільниці максимального рівня безпеки зарекомендував себе наступним чином: вимоги встановленого режиму відбування покарання та правила внутрішнього розпорядку виконував і згідно рішення апеляційної комісії від 27 лютого 2012 року було переведено до сектора середнього рівня безпеки установи із загальними умовами тримання. За грубі порушення режиму утримання отримував стягнення, за що був поміщений до дисциплінарного ізолятору установи на 10 діб, після чого був поставлений на облік як злісний порушник встановленого порядку відбування покарання. На даний час має чотири діючі стягнення, застосовані правами начальника відділення та правами начальника установи. 23 квітня 2013 року за зберігання забороненого предмету був поміщений до дисциплінарного ізолятору установи на десять діб, після чого був поставлений на профілактичний облік як злісний порушник встановленого порядку відбування покарання відповідно до вимог ст. 133 КВК України в період з 04 травня 2013 року по 30 вересня 2014 року. Дане стягнення було скасоване за вказівкою прокуратури Менського району наказом № 246 від 13 листопада 2015 троку. Наказом № 23 від 20 квітня 2015 року засуджений був працевлаштований робітником швейної дільниці, але у зв`язку з систематичною відсутністю на робочому місці звільнений. На даний час працевлаштуватись на виробництві установи бажання не має. Приймав активну участь у роботах із благоустрою відділення, за що отримав одне заохочення, застосоване правами начальника установи, на даний час участі не приймає. Згідно вироку суду позову не має та вину в скоєному злочині не визнав. На даний час письмової заяви про визнання вини не подав.

Згідно висновку Спостережної комісії Менської РДА (протокол № 9 від 19 лютого 2016 року) застосування пільги до засудженого ОСОБА_6 у виді умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Якихось даних, які б спростовували викладені в характеристиці обставини, засуджений та його адвокат не навели.

Оскільки поведінка засудженого враховується за весь період відбування ним покарання, а не тільки за час, який безпосередньо передував настанню права на умовно-дострокове звільнення, одне лише відбуття встановленої законом частини строку покарання не може бути достатньою підставою для звільнення від відбування покарання і викладене, на думку колегії суддів, у своїй сукупності не дає підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4