Справа № 405/204/16-к

04 лютого 2016 року м. Кіровоград
В обґрунтування скарги послався на те, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, висновки про відсутність складу злочину суперечать обставинам справи, слідчим не вжито всіх, передбачених кримінально-процесуальним законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та прийняття законного і неупередженого рішення, а тому вимагав скасувати постанову.
Заслухавши заявника, який скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні, прокурора і слідчого, які зазначили про проведення повного та об`єктивного досудового розслідування та відсутність підстав для задоволення скарги, вивчивши представлені матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
У заяві ОСОБА_5 стверджує, що вказаний речовий доказ був знищений, оскільки за його допомогою можна було довести його, ОСОБА_5 , непричетність до вчинення інкримінованого злочину.
Проаналізувавши встановлені під час розгляду скарги обставини слідчий суддя враховує, що відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.
При цьому, в рамках означеного кримінального провадження не вилучено і не оглянуто акту прийому передачі кримінального провадження. На який посилається свідок ОСОБА_9 , вказавши, що у зв`язку з її переведенням до слідчого управління УМВС України в області матеріали вказаного кримінального провадження разом з речовими доказами, які були долучені до нього та вказаною «кепкою» вона передала керівництву Кіровоградського МВ УМВС України в області відповідно до акту прийому-передачі.
Вказаний речовий доказ «кепка» процесуально не оформлювалася, однак згідно показів свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , які за своїм змістом надали аналогічні покази, в ході здійснення на них нападу він, ОСОБА_7 збив з одного з нападників «кепку», яку в подальшому його дружина ОСОБА_10 підібрала та помістила до поліетиленового пакету, та приблизно в травні 2014 року передала слідчому Кіровоградського МВ УМВС України в області.
Між тим, слідчим в даному разі не проаналізовано, які нормативно-правові акти, інструкції чи накази регулюють порядок прийняття та передачі кримінального провадження від одного слідчого іншому, порядок та строки зберігання документу, тощо. Надання вказаним відомостям оцінки з урахуванням обставин кримінального провадження.
Крім того, слідчим не здійснено запитів щодо наявності у наряді прийому передачі вказаного акту, оскільки як слідує з п.п.2.1-2.3 Наказу МВС України «Про затвердження інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень» від 06.08.2012 року №681, один примірник акта поміщується до наряду прийому-передачі кримінальних проваджень слідчого підрозділу (далі - наряд-накопичувач), а другий залишається в слідчого.
Слідчим у винесеній ним постанові не досліджено журнали обліку речових доказів, інвентаризаційні акти.
Не допитано з даного факту осіб відповідальних за збереження речових доказів в камері схову Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області.
Викладене у своїй сукупності свідчить, що слідчий, не провівши в ході досудового розслідування слідчих дій, необхідність яких є очевидною, не встановив дійсних обставин у кримінальному провадженні, а тому його висновок про необхідність закриття кримінального провадження не можна визнати обґрунтованим, а тому скаргу ОСОБА_5 слід задовольнити, а оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження скасувати.
Під час досудового розслідування слідчому необхідно провести вказані вище слідчі дії, після чого, з урахуванням отриманих результатів, може розглядатись питання продовження чи закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1