Провадження № 1-кс/537/858/2016
Справа № 537/1113/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2016 року Слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , скаржника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області скаргу адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах ТОВ «Верікон-Грейд» , на бездіяльність прокурора , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді звернувся скаржник адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Верікон-Грейд» , зі скаргою, відповідно до якої просить поновити йому процесуальний строк на подання скарги; визнати незаконною бездіяльність прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - 11 системних блоків до ПК та документів законному володільцю ТОВ «Верікон-Грейд» та зобов`язати прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 негайно повернути тимчасово вилучене майно по протоколу обшуку , зокрема системні блоки до ПК в кількості 11 одиниць та документи законному володільцю ТОВ «Веріеон-Грейд».
В обґрунтування вказаної скарги зазначив, що 05.02.2016 року в ході санкціонованого ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука у м. Миргороді в приміщенні, що розташоване за адресою вул. Воскресенська буд. 4 і перебуває в оренді ТОВ «Верікон-Грейд» було вилучено орендовану комп`ютерну техніку в кількості 11 системних блоків до ПК, а також дозвільні документи, що належать товариству. Зазначив, що обшук проводився в межах кримінального провадження № 0001590, що було розпочату ще 30.11.2015 року слідчим відділенням Крюківського відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України. Підозра у вчиненні злочину по вищевказаному кримінальному провадженню нікому не пред`явлена. Слідчі дії із вилученими системними блоками не проводяться, а саме техніка зберігається невідомо де і у невизначених законом умовах. Питання про повернення тимчасово вилученого майна (системних блоків) до цього часу не вирішено. Таким чином, вважає утримання прокурором тимчасово вилученого майна по даному кримінальному провадженню є незаконним . Окрім того, зазначив, що, починаючи з 06 лютого 2016 року і по теперішній час прокурора згідно вимог ч.5 ст. 171 КПК України про арешт вищезазначеного майна до суду не подано. З урахуванням викладеного , просив скаргу задовольнити.
Скаржник адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «Верікон-Грейд» в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з мотивів, викладених у скаргі , просив слідчого суддю її задовольнити.
Прокурори Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні вказали, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки на даний час проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, яке внесено до ЄРДР за № 0001590 від 30.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України . Оскільки досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню на даний час не закінчено, повідомлення про підозру нікому не вручено, вважають, що підстав для повернення вилучених речей ТОВ «Верікон-Грейд» не вбачається.
Слідчий суддя, вислухавши учасників розгляду скарги, дослідивши представлені учасниками докази, приходить до наступних висновків.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було
вилучено:
1)за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2)за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3)у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України;
4)у разі скасування арешту.
Слідчим суддею встановлено, що 30.11.2015 року Крюківським відділенням поліції Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області внесені до ЄРДР за № 0001590 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України за фактом надання невстановленими особами послуг у сфері грального бізнесу, всупереч Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні»
На час розгляду скарги по вказаному кримінальному провадженню письмове повідомлення про підозру будь-якій особі не вручено, досудове слідство не закінчено.
Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Як встановлено під час розгляду скарги, на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_7 від 05.02.2016 року був проведений обшук у нежитловому приміщенні на першому поверсі житлового будинку з написом Інтернет клуб « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно протоколу обшуку від 12.02.2016 року у ході проведення обшуку були 11 системних блоків та документи.
З матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора вбачається, що на вищевказані речі арешт відповідно до вимог ч.5 ст. 171 КПК України не накладався.
Так як, прокурором не доведено, що вилучені під час обшуку системні блоки та документи є речовими доказами у кримінальному провадженні та зазначені речі мають значення для кримінального провадження, свідчить про те, що вищевказані речі утримуються безпідставно.
Оскільки, ні слідчий, ні прокурор не зверталися до слідчого судді з клопотанням про арешт вилученого майна , згідно протоколу обшуку від 12.02.2016 року, майна , то відповідно до вимог п.3 ст. 169, ч.5 ст. 171 КПК України вищевказані речі мають бути негайно повернуті особі, у якої вони були вилучені, чого ні слідчим, ні прокурором зроблено не було.
Крім того, у ході розгляду скарги, з досліджених судом матеріалів кримінального провадження № 0001590 встановлено, що у кримінальному провадженні 16.03.2016 року прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 призначалась експертиза комп`ютерної техніки і програмних продуктів щодо вилучених 9 системних блоків та мається супровідний лист без дати про направлення для проведення експертизи 9 системних блоків на адресу директора Державного НДЕКЦ Міністерства внутрішніх справ України. Однак, ні вихідних реєстраційних даних прокуратури, ні реєстраційних даних НДЕКСЦ вказаний супровідний лист не містить.
Натомість, в матеріалах кримінального провадження наявний акт прийому-передачі ,датований 13.02.2016 року про передачу 11 системних блоків від ст. о/у УЗЕ в Д/о НПУ ОСОБА_8 до начальника сектору ВБКОЗ УСБУ в Полтавській області ОСОБА_9 .
Відомості про дійсне виконання постанови про призначення експертизи та передачу 11 системних блоків для дослідження в НДЕКЦ відсутні як у матеріалах кримінального провадження, так і в судовому засідання не надані прокурором . Отримані дані дають підстави вважати, що експертне дослідження у кримінальному провадженні не проводиться і об`єктивних даних про те, що вилучені 11системних блоків мають відношення до грального бізнесу у ході розслідування не здобуто.
Також, слід зазначити, що обшук 12.02.2016 року за адресою АДРЕСА_1 проводився не уповноваженою особою о/у УЗЕ в Д/о ОСОБА_8 , оскільки дозвіл на проведення обшуку надавався прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 . При цьому,в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про створення слідчо-оперативної групи чи доручення прокурора ОСОБА_4 на проведення іншим учасником слідчо-оперативної групи обшуку за ухвалою слідчого судді від 05.02.2016 року.
Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що під час розгляду скарги встановлено факт не вчинення слідчим дій, що передбачені ч.5 ст. 171 КПК України , встановлено факт невиконання слідчим вимог ст. 169 КПК України щодо неповернення тимчасово вилученого майна, слідчий суддя приходить до висновку , що скарга в частині зобов`язання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 повернути тимчасове вилучене майно, а саме 11 системних блоків до ПК та документи підлягає задоволенню.
Що стосується вимоги про визнання незаконною бездіяльність прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 щодо неповернення вилученого майна , то слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Тобто положеннями ст.307 КПК України не передбачено право слідчого судді, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, постановляти ухвалу про визнання незаконною бездіяльність слідчого, а тому у задоволенні скарги у цій частині необхідно відмовити.
Щодо поновлення скаржнику строку на подання скарги слідчий суддя вбачає, що наявні підстави для поновлення строку на звернення зі скаргою на бездіяльність прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 98, 167, 169, 171, 236, 303 307 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Поновити строк адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «ВЕрікон-Грейд», на оскарження бездіяльності прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Скаргу адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах ТОВ «Верікон-Грейд» на бездіяльність прокурора , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити частково.
Зобов`язати прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 повернути тимчасове вилучене майно відповідно до протоколу обшуку від 05.02.2016 року , а саме системні блоки до ПК у кількості 11 одиниць та документи законному володільцю ТОВ «Верікон-Грейд»
В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено о 16 год. 15 хв. 28.11.2016 року