Справа № 738/1160/16-к
№ провадження 1-в/738/602/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А H О В И В:
У травні 2016 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а саме: умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2013 року ОСОБА_4 було засудженого за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

За ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01.03.2016 року зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 21.08.2012 року по 30.10.2013 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений вважає, що він став на шлях виправлення, характеризується позитивно, відбув відповідну частину строку покарання, тому просить звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення та перевиховання, є злісним порушником режиму утримання.

Представник Менської виправної колонії № 91 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , охарактеризував його з негативної сторони.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не прибув, але відповідно до вимог ст. 539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи, враховуючи думку прокурора, який вважає клопотання не обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Судом було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Менській ВК № 91, призначене вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2013 року, згідно якого його було засудженого до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить на праві власності.

Відповідно до вимог чинного законодавства, при розгляді питання щодо застосування до засудженого пільги, зокрема ст. 81 КК України, на якій наполягав в судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , суд зобов`язаний звернути увагу на поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

Так засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 23.01.2012 року. За час перебування у Київському СІЗО режим утримання порушував, за що отримав два стягнення. З 03.12.2013 року відбував покарання в Менській ВК № 91. За період відбування покарання зарекомендував себе негативно, порушував режим утримання, за що три рази притягався до дисциплінарної відповідальності, до праці не залучався, не заохочувався. У квітні 2014 року був етапований на лікування до Бучанської ВК, де також порушував режим утримання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. У червні 2015 року ОСОБА_4 повторно був етапований на лікування до Бучанської ВК, де знову ж отримав стягнення за зберігання забороненого предмету. 09.12.2015 року прибув до Менської ВК № 91. На даний час засуджений ОСОБА_4 режим утримання не порушує, стягнень не отримує, але не працевлаштований, такого бажання не виявляє. Крім цього безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою, з представниками установи поводить себе не тактовно, заходи культурно виховного характеру, що проводяться в установі відвідує, але реагує на них негативно, займається за програмою диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія», але дану програму не реалізовує.

Судом також взято до уваги висновок Спостережної комісії Менської РДА (протокол № 29 від 19.05.2016 року) про те, що застосування пільги до засудженого ОСОБА_4 у вигляді умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, а також особу засудженого, який намагається бути ввічливим та тактовним з представниками адміністрації лише з метою отримання особистих благ, його небажання працювати, а також допущені ним грубі порушення режиму утримання та наявність ряду, хоча і погашених, стягнень, суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання та приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.
Суддя ОСОБА_1