Справа № 559/665/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Степаногород Володимирецького району Рівненської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого
обвинувачується

в скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
14 листопада 2015 року біля 19 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на футбольному полі Дубенської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 з поглибленим вивченням іноземних мов Дубенської міської Ради в м.Дубно вул.Пушкіна 3 Рівненської області, в ході суперечки із ОСОБА_7 , умисно наніс не менше трьох ударів кулаком правої та лівої руки у різні частини обличчя та два удари правою ногою в область обличчя. Внаслідок чого ОСОБА_7 були причинені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, перелом кісток носа із зміщенням уламків, поєднаний з ранами м"ягких тканин носа та параорбітальними крововиливами, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №11 від 10.03.2016 року відносяться до дегких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я. Тілесні ушкодження у вигляді травматичної екстракції трьох зубів верхньої щелепи відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я по критерію незначної стійкої втрати загальної працездатності в розмірі 5%.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєному визнав. Підтвердив, що 14 листопада 2015 року він знаходився на футбольному полі, побачив ОСОБА_7 та запропонував останьому стати в спаринг по боксу. На його пропозицію ОСОБА_7 агресивно відмовив і наблизився до нього з протянутою рукою. Подумавши, що ОСОБА_7 хоче його вдарити, він кулаком лівої руки, потім правої наніс два удари в область обличчя. Поклав його на землю та наніс кулаком правої руки декілька ударів в область живота. Прибігли діти і їх розтягнули. Коли ОСОБА_7 піднявся і стояв, він наніс йому удар правою ногою в область бороди. В скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_7 дав показання, що він працює тренером і 14.11. 2015 року проводив заняття по боксу в Дубенській ЗОШ №5. До нього підійшов ОСОБА_6 та запропонував побоксувати. Він на його пропозицію відмовився. Коли він повернувся і став іти, відчув удар кулаком правої руки в область щоки. Він обернувся до ОСОБА_6 та став від нього захищатися. Вони разом впали на землю. Коли він знаходився на землі йому ОСОБА_6 продовжував наносити удари по обличчю. Коли він піднявся із землі і почав вставати, ОСОБА_6 наніс йому удар ногою в область обличчя.

У відповідності до ст.349 КПК України, враховуючи думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин справи викладених обвинуваченим, які повністю не оспорюються стронами, обмеживши судове слідство дослідженням обставин, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, суд переконався в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які підлягали б доказуванню, тобто обставини щодо часу, місця. мотиву вчинення злочину. Ці обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, обвинуваченим не заперечуються. Сумнівів в добровільності та істинності позиції обвинуваченого не має. Обвинуваченому роз"яснено, що він увипадку прийняття судом рішення про недоцільність дослідження доказів, які не оспорюються стронами, буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку.

Оцінивши зібрані і перевірені в суді докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що злочин мав місце і скоїв його обвинувачений, дії якого вірно кваліфіковано по ст.125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров"я по критерію незначної стійкої втрати загальної працездатності.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного який розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, вперше притягається до кримінальної відповідальності і вважає, що його виправлення і перевиховання можливе шляхом застосування громадських робіт.

Дубенською місцевою пркуратурою подано позов про стягнення з обвинуваченого на користь "Комунального закладу "Дубенська центральна районна лікарня" 5 488 грн. 26 коп. витрат за стаціонарне лікування потерпілого.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, так як він є обгрунтований і підтверджений довідкою та розрахунком (а.с.22-23).

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов"язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров"я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Потерпілим ОСОБА_7 подано позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 5 316 грн. 60 коп. та моральної шкоди на суму 10 000 грн. та 1000 грн. витрат на оплату правової допомоги.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Матеріальна шкода підлягає до задоволення на суму 5316 грн. 60 коп., так як вона є доведеною в судовому засіданні і підтверджується чеками на придбання медикаментів (а.с.13-16).

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Потерпілий ОСОБА_7 просить стягнути 10 000 грн. моральної шкоди, яка полягає в тому, що він відчував постійний стрес та нервове напруження, його графік роботи змінювався, за проведення слідчих та оперативно-розшукових заходів, мама хвилювалася за його стан здоров"я та була позбавлена можливості отримувати від нього грошові кошти.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині моральної шкоди підлягають до задоволення, так як є обгрунтованими і доведеними в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,
З А СУ Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь комунального закладу "Дубенська центральна районна лікарня" 5448 грн. 26 коп. за лікування ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 5 316 грн. 60 коп. моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та 1000 грн. витрат за надання правової допомоги.

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя :