Справа № 361/5039/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1429/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 10.11.2016

УХВАЛА
Іменем України
10 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Київської області на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, тимчасово проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 342 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, за ч.2 ст.342 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 17 липня 2016 року приблизно о 08 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_9 , раптово здійснив напад на ОСОБА_9 , застосовуючи до нього насильство, у виді нанесенні йому близько 5-ти ударів руками та ногами в область голови та близько 5-ти ударів руками та ногами в область тулуба. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , ОСОБА_7 дістав з кишені ніж та приставив останньому до шиї, який потерпілий сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю та погрожуючи його застосуванням, висловив вимогу негайної передачі грошових коштів, заволодіти якими не зміг, оскільки його було затримано поліцейськими.
Крім того, 17 липня 2016 року, приблизно о 08 год. 10 хв., в ході затримання ОСОБА_7 , на місці події, біля будинку № 3 по вул. Марії Лагунової у м. Бровари Київської області, ОСОБА_7 , діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на опір працівникові правоохоронного органу, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також, що перед ним знаходяться працівники правоохоронних органів, з метою уникнення затримання, відверто ігноруючи їх законні вимоги опустити ніж і здатися, направив на поліцейського Броварського МВ УПО в Київській області сержанта поліції ОСОБА_10 ніж та, перебуваючи на відстані приблизно 5-ти метрів від останнього, спрямував ніж в його бік, висловлюючи погрозу можливості його застосування, яка виразилася у різкому скороченні відстані між ним та ОСОБА_10 , - чинив опір працівникові правоохоронного органу, який виконував покладені на нього службові обов`язки під час добового чергування.
Не погоджуючись із вироком, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Прокурор зазначає, що дії ОСОБА_7 в обвинувальному акті кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та ч. 2 ст. 342 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
За мотивувальною частиною вироку вина ОСОБА_7 доведена, а його умисні дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України як вчинення нападу з метою заволодіння чужого майна (розбій) та ч. 2 ст. 342 КК України. Однак, диспозиція ч. 1 ст. 187 КК України передбачає покарання за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій).
На думку прокурора, судом першої інстанції визначено привальною кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 187 КК України як вчинення нападу з метою заволодіння чужого майна (розбій), однак без належного обґрунтування виключено інші кваліфікуючі ознаки злочину, вчиненого обвинуваченим, а саме напад, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Таким чином, прокурор зазначає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На думку колегії, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі.

Як убачається із матеріалів справи, суд першої інстанції за погодженням із учасниками процесу, провів судове засідання за правилами ст. 349 КПК України, обмежившись дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу.
Вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 187, ч. 2 ст. 342 КК України та призначено покарання, передбачене санкціями вказаних статей.
Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність через те, що в обвинувальному акті дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), а в мотивувальній частині вироку дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КК України як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), на думку колегії є необґрунтованими, виходячи з наступного.
Статтею 374 КПК України встановлені вимоги щодо судового рішення у формі вироку, який складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частини. У мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначається: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів злочину; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
На думку колегії, судом першої інстанції вимоги вказаної статті КПК України дотримано, про що фактично зазначає й сам апелянт, наводячи зміст мотивувальної частини вироку, у якій суд зазначає формулювання обвинувачення та інші обставини, як це передбачено ч. 3 ст. 317 КПК України.
Судом не приймалось рішення про виключення будь-яких ознак злочину, інкримінованого обвинуваченому. Такі доводи апеляційної скарги є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.
Судом вірно кваліфіковано дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 187 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, у зв`язку із чим, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 342 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий:

Судді: