Справа № 515/2261/14-к
Провадження № 1-кп/515/1312/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
Іменем України
15 липня 2016 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 15 липня 2013 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2016 року до Татарбунарського районного суду Одеської області з Апеляційного суду Одеської області після скасування вироку надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою від 14 червня 2016 року призначено відкрите підготовче судове засідання за вказаним обвинувальним актом.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явилися. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надіслали суду заяви, в яких просили підготовче судове засідання проводити без їх участі та не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Прокурор, обвинувачений та його захисник висловили думку про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілих.

З урахуванням думок учасників судового провадження та на підставі ст.325 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України підготовче судове засідання проведено без участі належним чином повідомлених потерпілих.

Прокурор також висловив думку, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, і тому є підстави для призначення відкритого судового розгляду кримінального провадження з викликом осіб згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, посилаючись на те, що під час досудового розслідування не встановлено конкретних дій підзахисного при кваліфікації злочину за ч.4 ст.186 КК України. Крім того, зазначив, що акт не містить формулювання обвинувачення ОСОБА_9 , і це унеможливлює здійснення судового розгляду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, доходить висновку, що він підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно з приписом ч. 1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За змістом п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У цьому зв`язку суд зазначає, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 викладені лише анкетні данні обвинуваченого, фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрювався останній на стадії досудового розслідування та правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням того, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Між тим, такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, тому ОСОБА_4 за цим процесуальним рішенням (обвинувальним актом) фактично має статус підозрюваного.

Вирішуючи питання щодо дотримання прокурором вимог кримінального процесуального закону при складанні обвинувального акта, суд враховує відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Зокрема, ЄСПЛ у п.п.34, 35 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних сводоб (далі Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

З урахуванням того, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд доходить висновку, що обвинувачення ОСОБА_4 за передбаченою законом процедурою, висунуте не було, оскільки воно, всупереч вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, не міститься в самому обвинувальному акті

Крім того, з обвинувального акта вбачається, що слідчий прокуратури, зазначаючи правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, заздалегідь, без вироку суду стверджує, що обвинувачений їх вчинив, що є безпідставним та недопустимим.

Вказівка в обвинувальному акті про те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення є порушенням однієї з загальних засад кримінального провадження, а саме презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, передбаченої ст.62, п.3 ч.2 ст.129 Конституції України, ст. 17 КПК України. Зазначені засади, в свою чергу, випливають з п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками і мотивами суду апеляційної інстанції, викладеними в ухвалі Апеляційного суду Одеської області від 26.05.2016року, якою було скасовано вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 20.07.2015 року, та які в силу ч.3 ст.415 КПК України є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

З огляду на викладене, суд вважає, що є підстави для задоволення клопотання захисника та повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_4 прокурору для усунення недоліків в розумні строки.

Слід також зазначити, що ч.4 ст.291 КПК України визначено вичерпний перелік документів, які додаються до обвинувального акта, а саме: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

З урахуванням імперативності вказаної норми кримінального процесуального закону, та беручи до уваги те, що в матеріалах кримінальної справи є докази, надані стороною обвинувачення під час здійснення судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції, суд вважає за необхідне повернути їх стороні обвинувачення для надання можливості їх повторного подання при розгляді провадження за обвинувальним актом після усунення його недоліків.

Керуючись п.3 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору - задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 15 липня 2013 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, - повернути прокурору для усунення недоліків протягом розумного строку.

Повернути стороні обвинувачення за описом надані нею докази, що містяться в матеріалах кримінальної справи №515/2261/14-к (т.1 а.с.а.с.125-255б, т.2 а.с.а.с.1-109).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Суддя: