Справа № 460/995/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2016

Яворівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001709 від 31 грудня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та зареєстрованого в

АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого,

тимчасово не працюючого, проживаючого в

АДРЕСА_2 , такого, який в силу ст.89 КК України, не

має судимості,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 24 жовтня 2015 року, приблизно о 18 годині, знаходячись в селищі Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з новобудови ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_3 , з підвального приміщення, яке було пристосоване під сховище для зберігання майна, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав бензопилу марки «Штіль», вартістю 4520 гривень та ліхтарик білого кольору, вартістю 50 гривень, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4570 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.1 КК України.

Крім цього, в кінці листопада 2015 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в селищі Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з новобудови ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_3 , з підвального приміщення, яке було пристосоване під сховище для зберігання майна, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав зварювальний апарат марки «Кондор», вартістю 1500 гривень та електролобзик марки «Фіолент», вартістю 700 гривень, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2200 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України.

Під час досудового розслідування, 29 лютого 2016 року, між сторонами кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , було досягнуто та підписано угоду про примирення, за змістом якої, підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених кримінальних правопорушеннях, відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду і сторони дійшли згоди щодо призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4

- за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що нараховує суму 1700 гривень,

- за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання у виді обмеження волі на строк три роки, із звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки за скоєні кримінальні правопорушення.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитуванням сторін, суд приходить до переконання, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано у обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди зобов`язання, тобто має можливість виконати покарання у виді обмеження волі на строк три роки, із звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки.

Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено зміст ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, який йому зрозумілий та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме: відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, від права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому ОСОБА_4 зрозумілі.

Потерпілому ОСОБА_5 роз`яснено і ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 просять затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про примирення під час судового розгляду, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, думку прокурора, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України та призначення узгодженого сторонами покарання, з ухваленням обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 29 лютого 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України та обрати покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що нараховує суму 1700 гривень,

- за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вирок вважається таким, що не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1