Справа № 382/2131/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/278/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 02.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
02 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

секретаря судових засідань ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , поданою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Яготинського районного суду Київської області від 25 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Яготинського районного суду Київської області від 25 грудня 2015 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Цим же вироком цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень в якості відшкодування завданої моральної шкоди. Вимоги ОСОБА_9 в частині стягнення коштів із Моторного (транспортного) страхового бюро України залишено без розгляду.
Крім того, даним вироком суду вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
За вироком суду, ОСОБА_8 , визнано винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

10 серпня 2015 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час керування автомобілем марки ВАЗ 21104 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись дорогою «Яготин Засупоївка» у напрямку до с. Засупоївка, Яготинського району, Київської області, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого на лівому заокругленні дороги не впорався з керуванням, допустив виїзд на праве узбіччя, де автомобіль зіткнувся з деревами та в`їхав в озеро Супій. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №162 від 24 вересня 2015 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді компресійно-осколкового перелому тіла хребта Th 11, перелому остистого відростку Th 11, перелому дужок і суглобового відростків Th 10, 11, антеросподілолістез Th 10, посттравматичний стеноз хребтового каналу на рівні Th 10, 11, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Порушення водієм ОСОБА_8 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, просить вирок Яготинського районного суду Київської області від 25 грудня 2015 року, ухвалений відносно ОСОБА_8 -змінити, пом`якшити призначене обвинуваченому покарання, та призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. Підставою для зміни вироку суду першої інстанції захисник зазначає невідповідність призначеного судом ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. Обґрунтовуючи свої вимоги захисник зазначає про те, що місцевим судом при призначенні покарання ОСОБА_8 не враховано обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щирого каяття обвинуваченого та активного сприяння розкриттю злочину. Як вказує захисник, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_8 включає в себе належну критичну оцінку обвинуваченим своєї протиправної поведінки через її щирий осуд, визнання вини та готовність бути притягнутим до кримінальної відповідальності. Будь-яких інших доводів на обґрунтування своїх вимог захисник не зазначив.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник вказує про те, що суд першої інстанції при ухваленні вироку надав здобутим доказам неправильну оцінку, а деякі докази залишив поза увагою, внаслідок чого оскаржуваний вирок обґрунтовано на припущеннях, які не відповідають фактичним обставинам провадження. При цьому, захисник взагалі не конкретизує та не обґрунтовує зазначені доводи.

Не погоджуючись із апеляційною скаргою захисника, прокурор подав на неї заперечення, в яких вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирок суду в частині, що стосується вирішення цивільного позову, учасниками судового провадження не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, є обґрунтованими, відповідають встановленим фактичним обставинам кримінального правопорушення, і підтверджені представленими у провадженні доказами в їх сукупності, які перевірялися судом в ході судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 , показаннями свідка ОСОБА_10 , висновками експертів та іншими документами, дослідженими судом першої інстанції.

Зокрема, в судовому засіданні під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав, що 10 серпня 2015 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21104 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Яготин-Засупоївка», в напрямку с. Засупоївка, Яготинського району, Київської області, відволікся від керування автомобілем та заснув за кермом, внаслідок чого керований ним автомобіль з`їхав з дороги, зіткнувся з деревами та зупинився на початку озера. Обвинувачений зазначив, що в результаті дорожньо-транпортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_9 , яка знаходилась на задньому пасажирському сидінні, отримала травми в області спини.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні під час судового розгляду надала показання про те, що 10 серпня 2015 року вона перебувала в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні автомобіля під керуванням ОСОБА_8 , при цьому пасажиром даного автомобіля на задньому пасажирському сидінні була ОСОБА_9 . Свідок зазначила, що під час руху автомобіль виїхав на праве узбіччя, з`їхав з дороги в напрямку озера, та зупинився лише від зіткнення з деревом, після чого інший пасажир - ОСОБА_9 почала скаржитись на біль в області спини та не могла самостійно пересуватися.

З відомостей, які містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 серпня 2015 року, схемі місця ДТП та фототаблиці до нього, вбачається, що слідчим за участю понятих проведено огляд частини ділянки дороги від м. Яготина до с. Засупоївка, та встановлено, що автомобіль ВАЗ 21104 реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташований за межами проїзної частини, при цьому передня частина автомобіля знаходиться в озері Супій (т.1, а.с. 6-20).

Відповідно до відомостей, зафіксованих в протоколі огляду траспортного засобу від 10 серпня 2015 року та фототаблиці до нього, встановлено зовнішні пошкодження автомобіля ВАЗ 21104 реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме, що деформовано передню частину автомобіля: капот, передній бампер, решітку; переднє праве та ліве крило; дах; розбито переднє та заднє праві бокові стекла, лобове скло (т.1, а.с. 21-28).

Згідно відомостей, що містяться у висновку щодо результатів медичного огляду, складеному о 15 годині 35 хвилин, 10 серпня 2015 року, ОСОБА_8 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (т. 1, а.с. 29).

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу від 21 вересня 2015 року № 5-01/736, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма та рульового керування, чи зміну курсової стійкості транспортного засобу, перед дорожньо-транспортною пригодою не виявлено (т.1, а.с. 42-45).

З висновку судово-медичної експертизи від 24 вересня 2015 року №162, у ОСОБА_9 виявлено компресійно-осколковий перелом тіла хребта Th 11, перелом остистого відростку Th 11, перелом дужок і суглобового відростків Th 10, 11, антеросподілолістез Th 10, посттравматичний стеноз хребтового каналу на рівні Th 10, 11, які спричинені від дії тупих твердих предметів, або при ударі по них, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитись 10 серпня 2015 року, у особи яка перебувала в салоні автомобіля та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя (т.1, а.с.52-53).

Судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України стороною обвинувачення доведена, а тому доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, про те, що оскаржуваний вирок суду ґрунтується на припущеннях, є неспроможними.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості та характер вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, розлучений, є батьком малолітньої дитини, яка проживає з матір`ю, матеріальну допомогу потерпілій в добровільному порядку не надав. Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_8 , судом першої інстанції визнано та враховано щире каяття обвинуваченого, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України судом першої інстанції визнано вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, місцевим судом враховано всі обставини, які мають значення при призначенні покарання ОСОБА_8 , в тому числі і ті, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник.

З урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції основне покарання ближче до мінімальної межі санкції ч.2 ст.286 КК України за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Зазначаючи в апеляційній скарзі вимогу щодо непризначення обвинуваченому ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, захисник не навів жодного доводу на обґрунтування того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість вироку в цій частині. Разом з тим, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо призначення ОСОБА_8 додаткового покарання, так як недбале ставлення обвинуваченого ОСОБА_8 до правил безпеки дорожнього руху, зокрема, керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, призвело до дорожньо-траспортної пригоди з тяжкими наслідками.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_8 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника з приводу суворості призначеного судом покарання обвинуваченому.
Також, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, колегія суддів вважає необхідним зарахувати відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_8 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Яготинського районного суду Київської області від 25 грудня 2015 року, ухвалений відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 25 грудня 2015 року по 02 березня 2016 року включно.

Судді:
___________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4