Справа №578/625/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/951/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне легке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченої: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 на вирок Краснопісьського районного суду Сумської області від «31» серпня 2016 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, українка, уроженка та проживає АДРЕСА_1 ,

раніше не засуджувалась

визнана винною за ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, 23 квітня 2016 року близько 18 години ОСОБА_8 , перебуваючи біля свого домоволодіння по АДРЕСА_1 на грунті тривалих неприязних відносин з ОСОБА_10 під час обопільного словесного конфлікту, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, діючи умисно вихопила в останньої одну з дерев`яних палиць , за допомогою яких остання пересувалась, та нанесла нею один удар по лівій руці, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_7 проахає вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.

На обґрунтування своїх доводів захисник в апеляційній скарзі зазначає, що обвинувачена ОСОБА_8 свою вину в нанесені удару палицею потерпілій ОСОБА_10 не визнала, а лише під час сварки з потерпілою вирвала з рук останньої палку і викинула її. Крім цього показання свідка ОСОБА_11 про те, що він бачив, як ОСОБА_8 нанесла удар палкою потерпілій різняться з показаннями обвинуваченої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому засіданні заперечували проти того, що ОСОБА_8 наносила удар палкою потерпілій. Оскільки вказані у вироку обставини , що об`єктивно підтверджують факт нанесення обвинуваченою тілесних ушкодження потерпілій не знайшли свого підтвердження захисник і прохає вирок суду скасувати, а провадження закрити.

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 не оспорюючи доведеності вини та кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_8 вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. При призначенні покарання обвинуваченій суд не надав належної оцінки обставинам, що характеризують дані про її особу, а саме те, що вона вчинила кримінальне правопорушення стосовно особи похилого віку, не розкаялась у вчиненому, не відшкодувала заподіяну матеріальну і моральну шкоду. За таких обставин апелянт прохає вирок суду скасувати, ухвалити свій вирок і призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та зміст поданих апеляційних скарг, прокурора ОСОБА_6 , яка не підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та вважала необґрунтованою апеляційну скаргу захисника, обвинувачену ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 які підтримали подану апеляційну скаргу та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги захисника та прокурора задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 370 ч.1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення в межах поданих апеляційних скарг.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин встановлених судом відповідають фактичних обставинам кримінального провадження, підтверджуються сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції була дана належна оцінка, і про це зазначено у вироку.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що матеріалами кримінального провадження не доведено, що обвинувачена умисно нанесла потерпілій удар палкою по руці.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції свою вину в умисному заподіянні тілесних ушкоджень потерпілій не визнала, та пояснила, що дійсно 23.04.2016 року близько 18 годин вона знаходилась біля свого двору і в цей час між ОСОБА_11 та її співмешканцем ОСОБА_14 виникла сварка та штовханина. В цей час до них підійшла ОСОБА_10 , мати ОСОБА_11 , опираючись на палиці і почала сваритись та кричати на них і замахнулась на неї палицею, а вона вирвала у неї з рук палицю і викинула її, але не била нею ОСОБА_10 .

Незважаючи на такі показання колегія суддів вважає, що винність ОСОБА_8 в умисному заподіянні тілесних ушкоджень потерпілій підтверджуються показаннями потерпілої, свідків висновком судово-медичної експертизи.

Так, допитна в судовому засіданні суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що 23.04.2016 року вона підійшла до господарства по АДРЕСА_1 , де між собою сварились її син ОСОБА_11 з ОСОБА_15 та ОСОБА_8 і мала намір розмирити їх. До неї підбігла ОСОБА_8 і розпочала з нею сварку, а потім вихопила у неї з руки дерев`яну палку за допомогою якої вона пересувалась і нанесла нею їй удар по лівій руці. Сварка винила на грунті неприязних стосунків які існують між ними на протязі тривалого часу.

Свідок ОСОБА_11 підтвердив в судовому засіданні, що між ним ОСОБА_8 та її співмешканцем ОСОБА_14 існують неприязні стосунки. Близько 18 годин 23.04.2016 року на вул. Левада в с.В.Рибиця між ними виникла сварка і ОСОБА_16 та її співмешканець стали його бити і це побачила його мати ОСОБА_10 , яка спираючись на дві палиці підійшла до них і стала кричати.

Через деякий час ОСОБА_8 вихопила в його матері палицю і вдарила її по руці, заподіявши тілесні ушкодження. Все відбувалось в присутності ОСОБА_12 який втрутився в цю сварку розмиряючи їх, а ОСОБА_13 під`їхав пізніше після закінчення цих подій.

Свідок ОСОБА_12 підтвердив, що 23.04.2016 року близько 18 годин знаходився на вул. Левада в с.В.Рибиця коли між ОСОБА_8 її співмешканцем та ОСОБА_11 виникла сварка. З метою припинити сварку він підійшов до ОСОБА_8 і став всіх їх заспокоювати. В цей час до них підійшла ОСОБА_10 та щось кричала. Згодом він побачив як ОСОБА_8 замахнулась палицею в напрямку потерпілої ОСОБА_10 , але не може пояснити чи нанесла вона нею удар, чи ні. Потім потерпіла показала йому пошкодження на руці і пояснила, що її вдарила палицею ОСОБА_8 . Він побачив свіжі сліди на руці потерпілої з виділенням рідини бурого кольору. Він взяв палицю яку викинула ОСОБА_8 та передав її потерпілій.

З протоколу проведеного слідчого експерименту вбачається, що потерпіла ОСОБА_10 , в присутності понятих детально розповіла, яким чином за допомогою палиці ОСОБА_8 нанесла її удар по лівій руці.

З висновку судово-медичної експертизи вбачається, що у потерпілої ОСОБА_10 виявлена забійно-рвана рана лівої кістки та гематома зап`ястя яка кваліфікується як легкі тілесні ушкодження які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Вказані пошкодження утворились від дії тупих предметів і могли утворитись при нанесенні не менш одного удару ногою, палкою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку показання потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 оскільки вони логічні та послідовні і об`єктивно узгоджуються між собою.

Належним чином проаналізувавши не тільки показання потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , а й протокол слідчого експерименту та висновок судово-медичної експертизи, суд пославшись на ці докази, обґрунтовано прийшов до переконання, що саме ОСОБА_8 умисно палицею нанесла тілесні ушкодження потерпілій.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується й колегія суддів і вважає, що наведені в апеляційній скарзі захисником ОСОБА_7 доводи про недоведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 щодо заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, є непереконливими та необґрунтованими і такими, що суперечать зібраним та перевіреним в судовому засіданні доказам, які судом зазначені у вироку. Тому колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для скасування вироку суду відносно обвинуваченої ОСОБА_8 та закриття кримінального провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів щодо доведеності її вини у вчиненні нею інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 .

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано критично віднісся до показань свідка ОСОБА_13 про те, що обвинувачена не наносила удар палицею по руці потерпілій, а лише вирвала в неї з рук палицю та викинула її, оскільки вони суперечать та спростовуються показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_12 ОСОБА_11 та об`єктивно не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими посилання захисника ОСОБА_7 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції щодо необхідності допиту свідків в судовому засіданні суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Проте, захисник ОСОБА_7 , як того вимагає ч.3 ст. 404 КПК України, в апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не заявив клопотання та не вказав які ж обставини необхідно було повторно дослідити встановлені під час кримінального провадження, та не вказав умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повно, або з порушеннями, а суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення і , визнавши її винною, вірно кваліфікував її дії за ч.2 ст. 125 КК України, так як вона умисно заподіяла потерпілій легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також вірно розцінив показання обвинуваченої про непричетність її до вчинення вказаного кримінального правопорушення як обраний нею спосіб захисту з метою уникнення від відповідності.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченої через м`якість, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_8 , суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та обставин, що пом`якшують покарання, а саме те, що вона раніше не засуджувалась, позитивно характеризується.

Судом також врахована і обставина, що обтяжує покарання: вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставин встановлених у кримінальному провадженні, обґрунтовано навівши відповідні мотиви, які впливають на визначення виду і міри покарання, прийшов до обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_8 покарання саме у виді штрафу.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченій ОСОБА_8 покарання є достатнім і необхідним для її виправлення і попередження нових злочинів, а тому колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для скасування вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та ухвалення нового вироку та призначення більш суворого покарання та задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час розслідування у кримінальному провадженні та його розгляду в суді, які б ставили під сумнів висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Краснопільського районного суду Сумської області від 31 серпня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4