АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

31 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 15 квітня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 15.04.2016 р. в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003611 від 10.04.2016 р. задоволено клопотання старшого слідчого СВ Оболонського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Києві, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Постановлено строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , а саме з 17:40 години 12 квітня 2016 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 визначено 60 днів, тобто до 17:40 години 11 червня 2016 року.

Одночасно слідчим суддею задоволено частково скаргу захисника ОСОБА_5 подану в порядку ст. 206 КПК України та визнано затримання ОСОБА_6 , 12.04.2016 р. без ухвали слідчого судді незаконним.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя суду першої інстанції врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про його особу в їх сукупності, характер кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 15.04.2016 р. в частині застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що тяжкість покарання, яку було враховано слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу не може бути основною підставою для обрання такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, про що неодноразово зазначав у своїх рішення Європейський суд з прав людини.

Також захисник вказує, що підозра оголошена ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України є необгрунтованою, отже постановляючи ухвалу слідчий суддя місцевого суду не дотримався вимог ч. 1 ст. 194 КПК України та застосував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, який є занадто суворим, оскільки на думку захисника за матеріалами справи існують підстави вважати, що до підозрюваного можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, який унеможливить настання ризиків, встановлених судом.

Крім цього, автор апеляції звертає увагу на те, що судом першої інстанції під час розгляду клопотання слідчого належним чином не оцінено дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , як того передбачає ст. 178 КПК України, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання в м. Києві, що за результатами розгляду вплинуло на правильність прийнятого рішення.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та представлених в апеляційний суд матеріалів справи, в провадженні Оболонського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003611 від 10.04.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

13.04.2016 р. ОСОБА_6 у кримінальному провадженні під №0003611 від 10.04.2016 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

14.04.2016 р. старший слідчий СВ Оболонського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні та попередження ризиків неправомірної поведінки ОСОБА_6 , який може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

15.04.2016 р. ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком у межах шістдесяти діб, а саме до 17:40 години 11 червня 2016 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнів не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, суд в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та відомості про його особу.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України не визначив підозрюваному розмір застави, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який спричинив смерть потерпілого, а тому обґрунтовано на підставі п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 цього Кодексу визнав неможливим визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що враховуючи значну суспільну небезпеку вчиненого злочину на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеними слідчим, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника про те, що за матеріалами справи відсутні будь-які докази, які свідчать обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення та свідчать, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, при цьому з посиланням, що слідчим суддею належним чином не оцінено дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі захисника про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах судового провадження доказам, достатнім на даній стадії досудового розслідування, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 15.04.2016 р. в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003611 від 10.04.2016 р., якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Оболонського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб з моменту фактичного затримання, а саме з 17:40 години 12 квітня 2016 року до 17:40 години 11 червня 2016 року включно, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 . М а с е н к о