АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №640/7072/16-к, Провадження №11сс/790/709/16 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року м.Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 29 квітня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Харкові, громадянина України, неодруженого, з незакінченою середньою освітою, не працюючого, в минулому неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И Л А :
29 квітня 2016 року слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова, розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_10 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєю ухвалою задовольнив клопотання і, пославшись на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до на строк 60 днів, до 25 червня 2016 року з визначенням застави в розмірі 68.900 гривень.
Захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 оскаржив зазначену ухвалу слідчого судді. У своїй апеляційній скарзі він просив ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному інший запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
На обгрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що слідчий суддя застосував щодо ОСОБА_8 занадто суворий запобіжний захід, не врахувавши при цьому відомості про особу підозрюваного, зокрема, те що, він має постійне місце проживання, визнав свою вину у вчиненні злочину, а також, що доводи про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, грунтуються лише на припущеннях слідчого.
Звертаючись до апеляційного суду зі скаргою, адвокат ОСОБА_7 просив поновити йому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 29 квітня 2016 року , мотивуючи тим, що він направив скаргу поштою з 5 травня 2016 року з порушенням строку, встановленого ст.395 Кримінального процесуального кодексу України, на один день, у зв`язку з травневими святами і зайнятістю у судових засіданнях 4 травня 2016 року.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи адвоката ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника є необгрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст.177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно зі ст.178 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що 27 квітня 2016 року приблизно з 7 годині 20 хвилин до 14 годині ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , таємно проникли до квартири, та викрали майно, що належало ОСОБА_12 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду в розмірі 1.000 гривень.
27 квітня 2016 року приблизно у період часу з 11 години до 12 години ОСОБА_13 разом з ОСОБА_11 , шляхом проникнення до кв. АДРЕСА_3 , вступив із ним у злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, маючи спільний злочинний умисел, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, виконуючи свою злочинну роль, шляхом пошкодження замка на вхідній двері за допомогою підготовлених знарядь, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_12 : перстень з срібного металу, дві запанки, ланцюжок з срібного металу, секундомір, гроші старими купюрами 18 гривень, після чого ОСОБА_13 та ОСОБА_11 залишили місце вчинення злочину з викраденим майном, звернувши його на власну користь та отримали змогу розпоряджатися викраденим майном у подальшому на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду.
28 квітня 2016 року ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема, - зверненням 27 квітня 2016 року ОСОБА_12 до правоохоронних органів із заявою про крадіжку майна, відомостями, що містять протоколи огляду місця події від 27 квітня 2016 року, рапортом співробітників УКП від 27 квітня 2016 року, свідченнями потерпілого ОСОБА_12 пред`явленням для впізнання речей потерпілим ОСОБА_12 від 27 квітня 2016 року, фактом вилучення у ОСОБА_13 та ОСОБА_11 викраденого ними майна 27 квітня 2016 року.
З довідки ГУНП України в Харківській області ОСОБА_13 в минулому було засуджено за вчинення умисних злочинів: 13 травня 1997 року Київським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.229-6 Кримінального кодексу України, 6 квітня 1999 року Київським районним судом м Харкова за ч.3 ст.117, ч.2 ст.118 Кримінального кодексу України, 21 липня 2004 року Київським районним судом м Харкова за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.
Проаналізувавши перелічені обставини справи, слідчий суддя дійшов цілком правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, а також існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, враховуючи, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, а також відомості про його особу, може здійснити дії, передбачені пунктами 1,5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.
Доводи апеляційної скарги захисника такі висновки не спростовують. Обставини вчинення кримінального правопорушення та відомості про особу підозрюваного свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів. Розмір застави визначений слідчим суддею в межах, передбачених ч.5 ст.182 Кримінального процесуального кодексу України.
За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді і не вбачає підстав для його скасування.
Беручи до уваги наведене, керуючись статтями 404,405,407,418,419,422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Поновити строк апеляційного оскарження адвокатом ОСОБА_7 ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 29 квітня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 29 квітня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4