Справа № 675/1710/16-к
Провадження № 1-кп/675/78/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2016 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі кримінальне провадження № 0000576, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2015 року, про кримінальні правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК України, у вчиненні яких обвинувачуються

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кізел Пермської області Російської Федерації, за національністю ром, громадянин України, освіта базова загальна

середня, не працюючий, не одружений, житель

АДРЕСА_1 , раніше судимий

-23 липня 1999 року Шепетівським районним судом Хмельницької області за ст. ст. 229-6 ч. 1, 46-1 КК України до 02 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

-25 березня 2003 року Шепетівським міським судом Хмельницької області за ст. ст. 307 ч. 3, 69, 71 КК України до 07 років 01 місяця позбавлення;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Шепетівка Хмельницької області, за національністю ром, громадянин України, освіта базова загальна середня, не працюючий, не одружений, житель АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_8 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, і проникненням у житло, та за попередньою змовою ОСОБА_8 з ОСОБА_9 вчинили відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, а ОСОБА_8 також із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за таких обставин.

20 грудня 2015 року о 22 години 36 хвилин ОСОБА_8 приїхав на дизельному потязі АДРЕСА_3 з метою незаконного заволодіння майном ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 прийшов до господарства ОСОБА_10 , розташованого в АДРЕСА_4 , та о 23 годині обманним шляхом через вхідні двері проник в житловий будинок. Перебуваючи в житловому будинку, ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_10 та відкрито викрав належний потерпілому телефон марки «Nokia-1280» вартістю 350 грн. з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 грн. та гроші в сумі 2400 грн., чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 2770 грн. В подальшому ОСОБА_8 розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім того, 27 грудня 2015 року о 23 годині 08 хвилин ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 з метою незаконного заволодіння майном ОСОБА_5 на дизельному потязі Шепетівка Ланівці приїхали в с. Двірець Ізяславського району Хмельницької області та разом прослідували до господарства ОСОБА_5 , розташованого в АДРЕСА_5 . 28 грудня 2015 року о 02 годині 00 хвилин за допомогою власної фізичної сили ОСОБА_8 відчинив вхідні двері, через які ОСОБА_8 з ОСОБА_9 проникли в житловий будинок. Перебуваючи в житловому будинку, ОСОБА_8 висловив потерпілій загрозу застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, та наказав залишатися на місці. ОСОБА_9 слідкував, щоб ОСОБА_5 залишалась на місці, а ОСОБА_8 відкрито викрав належний потерпілій телефон марки «Nokia-1280» вартістю 350 грн. з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 грн., гроші в сумі 185 грн. та спортивні штани вартістю 18 грн. Своїми спільними умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заподіяли потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 573 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у відкритому викраденні майна ОСОБА_10 та ОСОБА_5 визнав частково, суду показав, що раніше був знайомий з ОСОБА_10 , достовірно знав, де потерпілий проживає і якого він віку. В зв`язку з тим, що жінка, з якою він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, захворіла і потребувала коштів, вирішив поїхати до потерпілого і викрасти у нього гроші. З цією метою дизельним потягом Шепетівка Ланівці ввечері приїхав в с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області і прийшов до господарства, де проживає ОСОБА_10 . Для того, щоб потерпілий вийшов з будинку, ОСОБА_8 постукав у вікно і сховався, однак ОСОБА_10 з будинку не вийшов. Тоді ОСОБА_8 вдав, що він перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, помилився будинком і став стукати в двері, вимагаючи, щоб вийшла його дружина. Коли ОСОБА_10 відкрив вхідні двері ОСОБА_8 , продовжуючи вдавати стан сильного алкогольного сп`яніння, заліз в будинок. Обвинувачений категорично вказав, що в будинку потерпілого не бив і не штовхав, а наказав сидіти. Тим часом, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 ховає гроші в кухонному серванті в чашці, забрав наявні кошти в сумі 1800 грн. та мобільний телефон. З мобільного телефону ОСОБА_10 протягом ночі ОСОБА_8 здійснював дзвінки жінці, з якою проживає без реєстрації шлюбу, мамі та ОСОБА_9 . В подальшому телефон ОСОБА_10 обвинувачений викинув приблизно о 06 годині, а викрадені кошти витратив на ліки та їжу. Приблизно через тиждень йому знову знадобились гроші. Тоді разом з ОСОБА_9 , котрому ОСОБА_8 розповів про свої наміри і котрий виявив бажання також прийняти у цьому участь, на дизельному потязі Шепетівка Ланівці ввечері приїхали в с. Двірець Ізяславського району Хмельницької області і пішли до ОСОБА_5 , котру ОСОБА_8 знав раніше. Прийшовши до господарства ОСОБА_5 , ховаючись від сторонніх осіб, за допомогою власної фізичної сили ОСОБА_8 відчинив вхідні двері, через які ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зайшли в будинок. ОСОБА_8 зазначає, що перебуваючи в будинку, ні він, ні ОСОБА_9 до ОСОБА_5 фізичного насильства не застосовували, ОСОБА_8 наказав потерпілій сидіти і повідомив, що вони її грабують. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по черзі шукали гроші, слідкуючи, щоб ОСОБА_5 не ввімкнула світло. ОСОБА_8 знайшов 185 грн., також вони забрали телефон та спортивні штани. В подальшому гроші поділили порівну, а штани ОСОБА_8 забрав собі.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у відкритому викраденні майна ОСОБА_5 визнав частково, суду показав, що ОСОБА_8 дзвонив йому і розповів про викрадення грошей в с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області. Приблизно через 5-6 днів ОСОБА_8 знову зібрався їхати по гроші і ОСОБА_9 , достовірно знаючи про мету поїздки, поїхав з ним ввечері дизельним потягом АДРЕСА_3 він з ОСОБА_8 прийшли до господарства, де ОСОБА_8 за допомогою власної фізичної сили відкрив вхідні двері у будинок, через які ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потрапили в середину. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_8 перешкоджав ОСОБА_5 ввімкнути світло. ОСОБА_9 весь час перебував поруч з ОСОБА_5 , фізичного насильства не застосовував, а ОСОБА_8 протягом 10-15 хвилин шукав гроші, після чого вийшов з будинку. ОСОБА_9 пішов за ОСОБА_8 . У ОСОБА_5 . ОСОБА_8 забрав мобільний телефон, який в подальшому викинув, гроші в сумі 185 грн., які вони поділи порівну, та спортивні штани, які забрав собі ОСОБА_8 .
Крім визнання вини самими обвинуваченими, їх вина повністю підтверджується іншими дослідженими в ході судового слідства доказами.

Так, допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що ОСОБА_10 являється батьком її померлого чоловіка і помер в травні 2016 року. Про подію їй відомо зі слів ОСОБА_10 , яким вона опікувалась. ОСОБА_10 розповідав, що приблизно о 23 годині якійсь чоловік почав стукати і шукати якусь жінку. Коли потерпілий відкрив двері, невідомий його штовхнув на ліжко, вихопив з рук мобільний телефон і забрав гроші. ОСОБА_4 категорично стверджує, що викрадена сума складала саме 2400 грн., що їй відомо, оскільки приблизно 17-18 грудня 2015 року ОСОБА_10 отримав пенсію і вона сама ховала гроші в кружку в серванті, а подія сталася 21 грудня 2015 року, тому потерпілий не міг потратити гроші, оскільки продукти харчування ОСОБА_10 привозила ОСОБА_4 і у потерпілого ще було 200 грн. Допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що вночі, коли вона відпочивала, в її житловий будинок зайшли двоє невідомих чоловіків. Один з них, як їй стало відомо пізніше, ОСОБА_8 наказав їй сидіти і погрожував вдарити по голові. Він обшукував її будинок. Другий, як їй стало відомо пізніше, ОСОБА_9 весь час сидів біля потерпілої, насильства до не застосовував, не погрожував, за наказом ОСОБА_8 слідкував за обстановкою. В неї було викрадено гроші в сумі 185 грн., мобільний телефон та спортивні штани. Потерпіла зазначила, що ОСОБА_9 добровільно відшкодував їй завдані збитки, а тому будь-яких претензій до нього ОСОБА_5 не має.

Згідно протоколу огляду місця події від 21 грудня 2015 року з фототаблицями місцем події являється будинок ОСОБА_10 , розташований в АДРЕСА_4 .

Покази обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він здійснював дзвінки з телефону, викраденого у ОСОБА_10 в ніч з 20 на 21 грудня 2015 року підтверджується протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 11 лютого 2016 року з описом, протоколом огляду від 14 травня 2016 року оптичного диску CD-R «VS» № LH6109ТH/8220585 з інформацією щодо трафіку з`єднань з мобільного телефону потерпілого ОСОБА_10 , який постановою від 13 липня 2016 року визнаний речовим доказом. Зазначені покази підтверджуються також протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 05 травня 2016 року з описом, протоколом огляду оптичного диску CD-R Verbatim № 5331105RA141 з інформацією щодо трафіку з`єднань абонентських номерів оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_1 , № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , з зазначенням місць перебування абонентів, який постановою від 13 липня 2016 року визнаний речовим доказом.
Правдивість показів обвинуваченого ОСОБА_8 щодо того, кому саме він телефонував з телефону, викраденого у ОСОБА_10 в ніч з 20 на 21 грудня 2015 року підтверджується протоколом обшуку від 23 травня 2015 року в будинку АДРЕСА_6 , де проживав ОСОБА_8 , де було виявлено та вилучено сім-картку «Київстар» № НОМЕР_1 та дві пластикових картки з отворами для сім-карт «Київстар» з абонентськими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які постановою від 13 липня 2016 року визнані речовими доказами і передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області; та протоколом обшуку від 23 травня 2015 року за місцем проживання матері ОСОБА_8 - ОСОБА_11 в АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено сім-картку «Київстар» № НОМЕР_3 та сім-карту «Лайфселл» № НОМЕР_4 , які постановою від 13 липня 2016 року визнані речовими доказами і передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 квітня 2016 року свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_8 як особу, котра 20 грудня 2015 року взяла квиток і їхала в дизельному потязі Шепетівка Ланівці до с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області.

Згідно протоколу огляду місця події від 28 грудня 2015 року, місцем події являється будинок ОСОБА_5 , розташований в АДРЕСА_5 .
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 квітня 2016 року свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_9 як особу, котру бачив в дизельному потязі Шепетівка Ланівці і котра разом з іншим чоловіком вийшла в с. Двірець Ізяславського району Хмельницької області.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 квітня 2016 року свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_8 як особу, котра 27 грудня 2015 року їхала в дизельному потязі Шепетівка Ланівці з квитком до станції с. Двірець Ізяславського району Хмельницької області.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 квітня 2016 року свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_9 як особу, котра 27 грудня 2015 року їхала в дизельному потязі Шепетівка Ланівці з квитком до станції с. Двірець Ізяславського району Хмельницької області.

Обставини та спосіб вчинення відкритого заволодіння майном ОСОБА_10 та ОСОБА_5 підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 24 травня 2016 року із застосуванням технічних засобів фіксації, під час якого обвинувачений ОСОБА_8 добровільно, послідовно, несуперечливо, без будь-чиїх підказок та примусу розповідав та показував послідовність власних дій.

Обставини та спосіб вчинення відкритого заволодіння майном ОСОБА_5 підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 24 травня 2016 року із застосуванням технічних засобів фіксації, під час якого обвинувачений ОСОБА_9 добровільно, послідовно, несуперечливо, без будь-чиїх підказок та примусу розповідав та показував послідовність власних дій.

Вартість викрадених мобільних телефонів марки «Nokia 1280» та сім-карт мобільного оператора «Київстар» підтверджується довідками ПП Логнової.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про визнання недопустимим доказу сторони обвинувачення - протоколу № 70 т про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій від 14 червня 2016 року, мотивуючи це тим, що відсутня інформація про здійснення таких дій з попереднього дозволу суду.

Вислухавши думку сторін, вивчивши зазначений доказ, суд приходить до висновку, що доказ сторони обвинувачення протокол № 70 т про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій від 14 червня 2016 року є недопустимим, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
За вимогами п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Відповідно до ч. 4 ст. 87 КПК України докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 269-1, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
За вимогами ч. 1 ст. 253 КПК України особи, конституційні права яких були тимчасово обмежені під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також підозрюваний, його захисник мають бути письмово повідомлені прокурором або за його дорученням слідчим про таке обмеження.
В порушення зазначених вимог діючого законодавства сторона обвинувачення не надала суду підтвердження наявності попереднього дозволу суду, який згідно ч. 1 ст. 247 КПК України міг надаватися лише слідчим суддею Апеляційного суду Хмельницької області, на проведення негласних слідчих розшукових дій в період з 28 травня 2016 року по 06 червня 2016 року, та наявності письмового повідомлення ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 про тимчасові обмеження конституційних прав ОСОБА_8 під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Суд приходить до висновку, що зібрано достатньо доказів, зокрема це покази потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вказують на те, що ОСОБА_8 застосовував до ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а ОСОБА_5 погрожував застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Вказані докази будь-якими іншими спростовані не були.
Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з погрозою застосування такого насильства, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло,доведена. Дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст. ст. 186 ч. 3 КК України.

Підходячи до призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Разом з тим суд не вбачає в даному випадку такої обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , на яку посилався захисник ОСОБА_6 , як вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин, виходячи з наступного. Не зважаючи на те, що об`єктивно жінка, з якою ОСОБА_8 проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та її неповнолітня дитина хворіють на тяжку невиліковну хворобу, суду не було надано переконливих доказів того, що саме в період вчинення ОСОБА_8 злочинів зазначені особи потребували коштів у великих розмірах для лікування, що могло б обумовити вчинення злочинів винним.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку, рецидив злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченого, який вину визнав частково, у скоєному розкаюється, характеризується позитивно, має членів сім`ї: жінку, з якою проживає без реєстрації шлюбу, та її неповнолітніх дітей, при цьому жінка і одна малолітня дитина хворіють на тяжку невиліковну хворобу, однак раніше був засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, належних висновків не зробив, вчинив нові тяжкі злочини, та обставин справи, суд знаходить, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в ізоляції від суспільства при поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Суд приходить до висновку, що зібрано достатньо доказів, зокрема це покази потерпілої ОСОБА_5 , які вказують на те, що ОСОБА_9 не застосовував до потерпілої ОСОБА_5 насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та не погрожував застосуванням такого насильства.
Вказані докази будь-якими іншими спростовані не були.
Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, доведена. Дії ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ст. 186 ч. 3 КК України.

Підходячи до призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи особу обвинуваченого, який вину визнав, у скоєному розкаюється, раніше не судимий, характеризується посередньо, та обставин справи, суд знаходить, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченого можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Враховуючи тяжкість покарання, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, однак ніде не працює, по місцю проживання характеризується позитивно, вчинив нові тяжкі злочини, будучи судимим за вчинення особливо тяжкого злочину, суд вбачає наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам ОСОБА_8 переховуватися від суду та забезпечення виконання вироку. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на викладене, суд дійшов переконливого висновку, що ОСОБА_8 слід обрати запобіжний захід тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, внаслідок чого не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838 - VIII, який вступив в дію 24 грудня 2015 року, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зважаючи на наступне.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000576, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2015 року, про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК України, ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2016 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обчислювався з 25 травня 2016 року. Строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжувався ухвалами Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2016 року на 60 днів, від 20 вересня 2016 року на 60 днів.

Отже, до строку позбавлення волі ОСОБА_8 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 25 травня 2016 року по 17 листопада 2016 року включно.

З метою запобігання спробам ОСОБА_9 переховуватися від суду та забезпечення виконання вироку суд вважає за необхідне залишити запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в закону силу попередній домашній арешт.

Згідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, - підлягає знищенню.
Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази - майно, що було предметом кримінального правопорушення,- підлягає поверненню власнику.
За вимогами п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтвердженівитрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави в рівних частках.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 186 КК України - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_8 25 травня 2016 року, зарахувавши в строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 тримання під вартою як запобіжний захід з 25 травня 2016 року по 17 листопада 2016 року включно, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній домашній арешт.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 131 грн. 94 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 131 грн. 94 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Речові докази:

- оптичний диск CD-R «VS» № LH6109ТH/8220585 з інформацією щодо трафіку з`єднань з мобільного телефону потерпілого ОСОБА_10 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- сім-картку «Київстар» № НОМЕР_1 та дві пластикових картки з отворами для сім-карт «Київстар» з абонентськими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області, повернути ОСОБА_15 , жительці АДРЕСА_7 ;
- оптичний диск CD-R Verbatim № 5331105RA141 з інформацією щодо трафіку з`єднань абонентських номерів оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_1 , № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- сім-картку «Київстар» № НОМЕР_3 та сім-карту «Лайфселл» № НОМЕР_4 , які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області, повернути ОСОБА_11 , жительці АДРЕСА_1 ;

- спортивні штани з написом «NIKE», які перебувають на зберіганні ОСОБА_5 , повернути ОСОБА_5 , жительці с. Двірець Ізяславського району Хмельницької області;
- оптичний диск CD-R «VS» № LH6109ТH18220597 з інформацією щодо вхідних та вихідних з`єднань, які потрапили моніторинг по базовим станціям мобільного оператора «Київстар» на час вчинення пограбування ОСОБА_5 в с. Двірець Ізяславського району - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- чашку, яка перебуває на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області, повернути ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_8 ;
- скляну пляшку з етикеткою коньяк «Коблево», відрізок мотузки, вилучений з помешкання ОСОБА_5 , слід пальця руки, виявлений та вилучений зі скляної пляшки, яка виявлена та вилучена під час огляду місця події за фактом грабежу в ОСОБА_10 , чотири сліди папілярних ліній та один слід пальця руки, виявлені та вилучені з помешкання ОСОБА_10 , які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області, знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для ОСОБА_8 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя ОСОБА_1