Справа №463/4258/16-к
Провадження №1-в/463/173/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2016 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

лікаря-психіатра ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання лікаря-психіатра комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ОСОБА_5 про припинення застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 , -

встановив:
до суду звернулася із заявою лікар-психіатр Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_5 про припинення застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 , оскільки він лікувався стаціонарно в умовах КЗ ЛОКПЛ, був виписаний з покращенням, антисоціальних вчинків не скоював, приводів у міліцію не було, згідний лікуватися за усвідомленою згодою.

В судовому засіданні лікар-психіатр заявлене подання підтримала, пояснила, що хворий не потребує застосування примусових заходів у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки спостерігається покращення його стану і він згоден лікуватися добровільно.

Прокурор в судовому засіданні проти поданого клопотання заперечила, пояснила, що ОСОБА_6 може вчиняти антисоціальні дії, а тому, на її думку, необхідно продовжити щодо нього застосування примусових заходів медичного характеру.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання не заперечив, покладається на розсуд суду, просить врахувати висновок комісії лікарів-психіатрів.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст.95 Кримінального кодексу України та ст.512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.2 ст.95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 хворіє спадковим нервово-психічним захворюванням, багаторазово лікувався в умовах КЗ ЛОПЛ, диспансер відвідував щомісячно, отримував рекомендоване психофармакологічне лікування, у його психічному стані наступив період стабілізації хворобливого процесу, лікувався стаціонарно в умовах КЗ ЛОКПЛ з 30.05.2016р. до 21.06.2016р., був виписаний з покращенням, антисоціальних тенденцій не відмічається, запитів та заяв з міліції не було, антисоціальних вчинків не скоював, приводів у міліцію не було, згоден лікуватися за усвідомленою згодою.

Як вбачається із оглянутої в судовому засіданні кримінальної справи №1-345/08, постановою Залізничного районного суду м.Львова від 26 серпня 2008 року до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом до виходу із хворобливого стану. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2009 року було змінено застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді примусового лікування в умовах психіатричної лікарні зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. З того часу неодноразово ухвалами суду за поданням лікаря-психіатра йому неодноразово продовжувались примусові заходи медичного характеру.

Як вбачається із висновку-обґрунтування ЛКК №527 від 15.07.2016р. (а.с.3-7) ОСОБА_6 необхідно припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки хворий диспансер відвідував щомісячно, отримував рекомендоване психофармакологічне лікування. У його психічному стані настав період стабілізації хворобливого процесу у межах змін особи по епілетипу із значним інтелектуально-мнестичним зниженням. ОСОБА_6 лікувався стаціонарно в умовах КЗ ЛОКПП з 30.05.2016р. до 21.06.2016р. , був виписаний з покращенням, антисоціальних, деліквентних тенденцій не відмічається. Жодних заяв чи запитів з міліції не було, атисоціальних вчинків не скоював, приводів в міліцію не було. Згідний лікуватися за усвідомленою згодою. У судовому засіданні лікар-психіатр, яка здійснює лікування ОСОБА_6 пояснила, що він лікування проходить добровільно, його поведінку контролює мама. За цей час жодних антисоціальних вчинків ним не скоєно, про що надано інформацію поліції.

Оскільки ОСОБА_6 на даний час не хворіє тяжким хронічним психічним розладом, його психічний стан не потребує подальшого спостереження, лікування та корекції, і у суду відсутні підстави для продовження застосування примусового заходу медичного характеру, тому заяву слід задовольнити та припинити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст.514 КПК України, ст.ст. 94, 95 КК України, -

ухвалив:
заяву лікаря-психіатра Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_5 задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку з передачею його на піклування мамі з обов`язковим лікарським наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1