Справа №162/811/16-к
Номер провадження 1-кп/162/64/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корсунь Брестської області Республіки Білорусь, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 7 січня 2016 близько 21 години, знаходячись поблизу домогосподарства АДРЕСА_1 , грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, що виразилась в зневазі та ігноруванні існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, нормального спілкування і відпочинку людей, безпідставно, з надуманого і нікчемного приводу в християнське свято - Різдво Христове, завдав декілька ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_7 , чим спричинив йому фізичний біль та моральні страждання. Помітивши дані протиправні дії потерпілий ОСОБА_4 , який в цей час проходив по АДРЕСА_2 , виконуючи громадський оов`язок, намагаючись зупинити ОСОБА_5 , висловив в його адресу зауваження та поставив вимогу припинити нанесення ударів ОСОБА_7 . Після зробленого зауваження ОСОБА_5 належних висновків не зробив, а навпаки, підбігши до ОСОБА_8 , умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, наніс йому один удар кулаком руки в обличчя, від якого останній впав на землю та вдарився головою об металеву хвіртку свого паркану. Продовжуючи свої протиправні дії та незважаючи на те, що потерпілий не чинить ніякого опору, ОСОБА_5 завдав йому ще один удар кулаком руки в ділянку лівої вушної раковини, внаслідок чого ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 13 від 25 січня 2016 року отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді саден і підшкірної гематоми в ділянці голови та тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці обличчя і забійної рани в ділянці лівої вушної раковини, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, терміном більше 6 діб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, показав, що 7 січня 2016 близько 21 години, знаходячись поблизу домогосподарства АДРЕСА_1 , з нікчемного приводу безпричинно почав бити ОСОБА_7 . Його дії побачив ОСОБА_4 , який зробив зауваження та намагався припинити бійку. Вказав, що саме через це він побив потерпілого, наніс йому удар кулаком в обличчя, від чого той впав, продовжував бити лежачого. У скоєному розкаюється. Просить суворо не карати, оскільки має на утриманні дружину та сина - немовля.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив показання ОСОБА_5 щодо обставин вчинення хуліганських дій останнім. Прохає суворо не карати, оскільки обвинувачений повністю відшкодував завдану шкоду.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні хуліганства, повязаного з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії, крім його пізнавальних показань, доведена доказами, які зібрані досудовим слідством, котрих обвинувачений не заперечує і повністю з ними погоджується.

У звязку з тим, що фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорються, зясувавши, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи не має сумніву у добровільності їх позиції, розяснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнає за недоцільне дослідження доказів, які стосуються обставин вчинення злочину ОСОБА_5 обмежившись допитом останнього, допитом потерпілого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів кримінального провадження за клопотанням сторони захисту, які свідчать про сприяння ОСОБА_5 розкриттю злочину, його щире каяття у скоєному та дослідження характеризуючи даних на обвинуваченого.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено винуватість ОСОБА_5 у вчиненні хуліганства, повязаного з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, і суд такі дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 3 ст. 296 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ними злочину, що відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про його особу та ступінь небезпечності для суспільства, думку потерпілого, який не наполягає на суворості покарання, та позицію прокурора, який вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням статтей 75, 76 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, повне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

По справі встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше, винуватість свою визнав повністю, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні дружину та сина немовля, повністю відшкодував майнову та немайнову шкоду державі та потерпілому, який прощає обвинуваченому та прохає суворо не карати, а тому суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою він притягуються до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Позов прокурора в інтересах держави в особі управління фінансів Любешівської районної державної адміністрації до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення у розмірі 1031,24 грн. залишити без розгляду, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю відшкодував витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 , і прокурор заявив клопотання про залишення цивільного позову без розгляду.

Клопотання про обрання міри запобіжного заходу не заявлялося.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі управління фінансів Любешівської районної державної адміністрації до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: