Справа № 308/757/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 01.03.2016 року по матеріалам кримінального провадження № 11-кп/777/257/16 якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2012 року засуджений за п. п. 1,6 ч.2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26.11.2012 року вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2012 року відносно ОСОБА_6 залишено без змін. Вирок суду вступив в законну силу 26.11.2012 року.

28.01.2016 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, згідно ч.5 ст. 72 КК України, викладеної Законом України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року за № 838-VIIІ.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01.03.2016 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, згідно ч.5 ст. 72 КК України відмовлено.

Вказана ухвала суду мотивована тим, що правила закріплені у ст. 72 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься і відповідно до ст. 51 КК України є окремим видом покарання.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 01.03.2016 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує на те, що звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається. Вважає, що оскільки вироком Деснянського районного суду від 20.08.2012 року йому було зараховано строк попереднього ув`язнення за правилами ст. 72 КК України, то підлягає і до застосування щодо нього Закон України №838-VIII від 26.11.2015 року. Крім того, засуджений вказує на Прикінцеві положення зазначеного Закону, відповідно до вимог якого цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю. ОСОБА_6 зазначає, що він на відповідній стадії судового провадження має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 КПК України, а тому оскільки є засудженим за скоєння особливо тяжкого злочину, відповідно до вимог ст. 52 КПК України участь захисника у даному кримінальному провадженні є обов`язковою. Вказує на те, що слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні, де його участь є обов`язковою, якщо підозрюваний, обвинувачений його не залучив. Так як розгляд провадження щодо ОСОБА_6 в суді першої інстанції відбувся без участі захисника, участь якого є обов`язковою, дана обставина є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та є безумовною підставою для скасування судового рішення та направлення його на новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши та дослідивши матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що уточнена апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до ч.2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства не дотримався.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочину, передбаченого п. п. 1,6, ч.2 ст. 115 КК України, який згідно вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином. Згідно ч.1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Таким чином, як правильно зазначено в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_6 судом першої інстанції в порушення вимог кримінального процесуального закону в кримінальному провадженні де є обов`язковою участь захисника в порушення вимог ст. 52 КПК України його не залучено.

Згідно п.3 ч.1, ч.2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону .

Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно п. 4 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Так, п. 1 ч.1 ст. 415 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону, що полягають в обмеженні права на захист засудженого ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає, що вказані істотні порушення перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а наведені в ухвалі апеляційного суду порушення є безумовною підставою для скасування судового рішення та направлення його в порядку ст. 415 КПК України на новий судовий розгляд.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути виявленні порушення кримінального процесуального закону, що зумовлює скасування судового рішення, і з метою захисту прав та дотримання інтересів сторін кримінального провадження, направлення цього провадження до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду.

При новому розгляді клопотання суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 52, 404, 407, 409, 412, 415, 418-419 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

уточнену апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 01.03.2016 року щодо засудженого ОСОБА_6 - скасувати, а матеріали кримінального провадження за клопотанням ОСОБА_6 на правити на новий судовий розгляд .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: