Справа № 464/54/16-к
пр.№ 1-кп/464/84/16
У Х В А Л А
03.02.2016 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду. Проти скарги захисника щодо скасування постанов слідчого про відновлення досудового розслідування та про завершення досудового розслідування заперечив, вказав, що недоліки обвинувального акту, виявлені в ході підготовчого судового засідання, не могли бути усунуті без повторного пред`явлення підозри, оскільки помилка в даті мала місце у копії повідомлення про підозру, врученій ОСОБА_5 та захиснику. Крім цього, вважає, що повторно затверджувати обвинувальний акт не було можливості, оскільки такий був затверджений, вносити зміни чи самостійно складати обвинувальний акт без повторного повідомлення про підозру було неможливим. Крім цього, зазначив, що строк досудового розслідування не закінчився. У зв`язку з тим, що іншого порядку КПК України не передбачено, слідчий, застосовуючи ст. 282 КПК України, керувався статтями 7 та 9 цього кодексу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 заперечили проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Захисник звернувся до суду зі скаргою на дії слідчого та прокурора, згідно з якою вважає, що слідчим безпідставно відновлено досудове розслідування з покликанням на ст. 282 КПК України, оскільки така норма регулює відновлення досудового слідства після його зупинення. Вважає, що прокурор повинен був діяти відповідно до п.13 ч.1 ст. 36 КПК України та міг відмовити в затвердженні обвинувального акта, внести до такого зміни чи скласти новий. Вважає, що оскільки в резолютивній частині ухвали суду про повернення обвинувального акту не вказано про необхідність повторного повідомлення про підозру, такі дії слідчим вчинено неправомірно. Вважає, що прокурор у даному випадку мав можливість оскаржити ухвалу суду першої інстанції. За таких обставин вважає, що відсутні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду. Крім цього, захисник зазначив, що права ОСОБА_5 після відновлення досудового розслідування були значно звужені, порівняно з правами, якими останній володіє в ході судового розгляду. Підтримав доводи, викладені у письмовій скарзі від 01.02.2016 р.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 02.12.2015 р. обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, затверджений прокурором 27.05.2015 р., повернуто прокурору для усунення недоліків. Зокрема, серед таких вказано те, що повідомлення про підозру датоване 28.05.2015 р., проте обвинувальний акт складено 27.05.2015 р.

Також встановлено, що помилка мала місце в копії повідомлення про підозру, врученій стороні захисту.

Крім цього, встановлено, що з метою усунення виявлених судом недоліків прокурором скероване кримінальне провадження слідчому, який виніс постанову про відновлення досудового слідства, повторно повідомив про підозру та склав обвинувальний акт, який 21.12.2015 р. затверджений прокурором та скерований до суду.

Із матеріалів також встановлено, що строки досудового розслідування на час повідомлення про підозру ОСОБА_5 21.12.2015 р. не закінчилися.

Крім цього, недоліки обвинувального акту полягали в тому, що існували розбіжності в датах повідомлення про підозру, обвинувального акту та копії повідомлення про підозру, врученого стороні захисту.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що усунення недоліків без повторного повідомлення про підозру було неможливим.

Разом з тим, суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що відновлення досудового розслідування після повернення судом обвинувального акту прокурору КПК України не врегульовано.

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 цього Кодексу.

Суд дійшов висновку, що доводи сторони обвинувачення про неможливість усунути недоліки обвинувального акту без повторного повідомлення про підозру є обґрунтованими, оскільки були відсутні підстави відмовляти в затвердженні обвинувального акту, позаяк такий раніше був затверджений прокурором, підстав вносити зміни до такого чи складати новий не було, враховуючи виявлені недоліки у даті повідомлення про підозру.

При цьому, твердження сторони захисту щодо необхідності виконання лише резолютивної частини ухвали суду про повернення обвинувального акту є безпідставним, оскільки саме в мотивувальній частині викладено суть виявлених недоліків.

Ст. 282 КПК України дійсно не передбачає відновлення досудового розслідування після повернення обвинувального акта прокурору, проте, виходячи із положень статей 7, 9 КПК України, слідчим обґрунтовано застосовано саме цю статтю КПК України, оскільки іншого способу відновити досудове розслідування та повторно повідомити особу про підозру КПК України не передбачає.

Доводи сторони захисту про звуження прав ОСОБА_5 є безпідставними, оскільки орган досудового розслідування будь-яких інших процесуальних дій, окрім тих, які вказані в ухвалі про повернення обвинувального акта не здійснював, а повідомлення про підозру відбулося в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи наведене, скарга захисника не може бути судом задоволена.

Відповідно до ст. ст. 314, 315 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду.

Кримінальне провадження підсудне Сихівському районному суду м. Львова.

Підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 ч.1, та ч.2 ст.284 КПК України немає.

Підстави для зміни чи застосування запобіжного заходу відсутні.

Суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Враховуючи наведене, кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання необхідно викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

Керуючись статтями 177, 178, 183 КПК України, суд,
ухвалив:
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні на 10.00 год 12 лютого 2016 року у приміщенні Сихівського районного суду м. Львова, що за адресою: м. Львів, вул. Чоловського, 2.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

Головуючий