Справа № 682/2505/16-к
Провадження № 1-кп/682/129/2016
У Х В А Л А
Іменем України
04.11.2016 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000029 від 17.10.2013 р щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гусятин Чемеровецького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого, - за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності,

в с т а н о в и в.

24.10.2016 р до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000029 від 17.10.2013 р щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що з листопада 2000 р він був знайомий з ОСОБА_7 , оскільки останній кілька разів купував у нього горілку. Вкінці грудня 2000 р ОСОБА_7 залишив в заставу за куплену самогонку свій фотоапарат іноземного виробництва з умовою повернення його після проведення розрахунку. В подальшому ОСОБА_7 неодноразово звертався до ОСОБА_6 з вимогою повернути йому належний фотоапарат, повертаючи при цьому гроші за куплену горілку. ОСОБА_6 відмовлявся повернути фотоапарат, на грунті чого між ними виникла суперечка.

Так, 10.01.2001 року біля 11:45год виникла чергова суперечка внаслідок відмови повернути фотоапарат, під час якої ОСОБА_7 застосував фізичну силу і вдарив ОСОБА_6 ногою в плече. ОСОБА_6 , знаходячись на сходовій площадці п"ятого поверху, біля дверей квартири АДРЕСА_2 , під час суперечки, на грунті особистих неприязних відносин, умисно з метою позбавлення життя на грунті помсти за нанесену образу та побої з малої відстані здійснив постріл з рушниці в ліву середню ділянку спини ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав вогнепальне поранення тулуба з пошкодженням внутрішніх органів, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що потягло тривалий розлад здоров`я, проте потерпілий з місця події втік, позбавивши ОСОБА_6 можливості довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, кваліфікуюча ознака якого

Є замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Крім цього встановлено, що 12.01.2001 року під час проведення санкціонованого обшуку в приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_3 , де на той час проживав ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено: 50 гр бездимного пороху «Сокіл», який згідно з висновком експерта № 15 (54) від 31.01.2001 р відноситься до вибухових речовин метальної дії; 2 патрони, які згідно з висновком експерта № 16 від 31.01.2001 р є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї, які ОСОБА_6 восени 2000 року незаконно придбав на ринку в м. Славута у невстановленої досудовим розслідуванням особи, переніс та зберігав за місцем проживання за вказаною адресою, без передбаченого законом дозволу, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року та інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, знаряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальним и снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р.

Таким чином своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є носіння і зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 умисно переховувався від досудового розслідування та суду та з 08.01.2003 року перебував у розшуку.

05.10.2016 р ОСОБА_6 затримано і доставлено в Славутський ВП ГУНП в Хмельницькій області.

05.10.2016 р ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний 05.10.2016 р та 10.10.2016 р в якості підозрюваного, ОСОБА_6 в присутності захисника свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю. Також пояснив, що у 2002 році виїхав та проживав у Росії.

В ході судового розгляду прокурор ОСОБА_3 пояснила, що крім особистого визнання винуватості, факт вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , висновком судово-медичної експертизи тощо.

19.10.2016 р ОСОБА_6 звернувся до прокурора з заявою про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В ході судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просить звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Не заперечує проти скасування застосованого до ОСОБА_6 05.10.2016 р запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора та просить звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та просить скасувати застосований до ОСОБА_6 05.10.2016 р запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Підозрюваний ОСОБА_6 просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та просить скасувати застосований до нього 05.10.2016 р запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Потерпілий ОСОБА_7 заперечує проти звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та вказав про необхідність притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності за вчинені злочини, про що власноручно вказав на оригіналі клопотання, складеного прокурором.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, а в заяві до суду просить провести судовий розгляд за його відсутності.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 вважає, що клопотання не може бути розглянуте без дослідження всіх матеріалів кримінального провадження та покинув зал судових засідань.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.
Підозрюваному ОСОБА_6 роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
ОСОБА_6 не заперечує проти клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності, тому відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України немає підстав для проведення досудового розслідування та судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до ст.. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, оскільки за його вчинення передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, оскільки за його вчинення передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст.. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 15 років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Так, відповідно до довідки про судимість від 11.10.2016 р ОСОБА_6 після вчинення злочину 10.01.2001 р за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів на території України не притягується та не притягувався.
Враховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, минуло більше 15 років, а також враховуючи обґрунтованість клопотання прокурора, суд знаходить за необхідне клопотання задовольнити та звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ці злочини за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У зв`язку із закриттям кримінального провадження не вбачається підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Тому суд знаходить обгрунованим клопотання захисника про скасування застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 05.10.2016 р запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Керуючись ст. 49 КК України, ст..ст. 283, 285, 286, 287, 288 КПК України , суд п о с т а н о в и в.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні № 0000029 від 17.10.2013 р у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження № 0000029 від 17.10.2013 р закрити.
Скасувати застосований до підозрюваного ОСОБА_6 05.10.2016 р запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Протягом семи днів з дня проголошення ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.
Суддя