Справа № 303/1994/16-к
Провадження № 1-кп/303/216/16
ряд. стат. звіту № 18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2016 року за № 0000102, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.В.Коропець, Мукачівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше судимого:
- 12.02.2016 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим троком на 2 роки, та з покладенням обов`язків, передбачених п.2, 3 ч.1 ст. 76 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
30 березня 2016 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт та угода про примирення у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
На підставі обвинувального акту судом встановлено, що 27 січня 2016 року, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на сходовій клітці будинку № 10 «Б», розміщеного по вул. Фрідяшівській в смт. Кольчино, Мукачівського району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів та з метою викрадення чужого майна, таємно викрав з барсетки громадянина ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1800 гривень, які належать громадянці ОСОБА_9 .
Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Між обвинуваченим та потерпілою укладено угоду про примирення на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473 КПК України, яку разом з обвинувальним актом подано на затвердження суду.
У відповідності до умов вказаної угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України.
Під час укладення угоди про примирення потерпіла та підозрюваний узгодили міру покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, а саме за ч.2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців та покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та просив затвердити угоду про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з потерпілою добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинуваченому зрозумілі та роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України.
Захисник ОСОБА_6 також підтримав угоду про примирення. Вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_9 під час підготовчого судового засідання також просила затвердити угоду про примирення, пояснила, що дана угода укладена між нею з обвинуваченим добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, їй зрозумілі.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1-4 ч.5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст.12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування заподіяних збитків.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, це вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Разом з тим, суд не приймає до уваги визначену сторонами тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, оскільки такі питання визначаються виключно судом.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого в даному кримінальному провадженні не обирався. Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст. 2, 7, 8, 22, 26, 314, 369, 370-374, 469, 471, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 11 березня 2016 року між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні за № 0000102 від 28.01.2016 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2016 року, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість ) місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців та із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області в порядку, передбаченому ч.3 ст.394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1