Справа № 521/8162/16-к
Пр-ня по справі № 1-кп/521/564/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4

в присутності потерпілої - ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Одеси; не працюючого; не одруженого; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

та

ОСОБА_7 ; 02 листопада 1990 року; уродженця м. Одеси; стажиста БК «Будова»; не одруженого; що мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 05.03.2016 року приблизно об 11 годин 30 хвилин, діючи умисно з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи біля будинку № 86 за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, за попередньою змовою, вчинили напад на ОСОБА_5 , поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, після чого заволоділи майном останньої, а саме мобільним телефоном «Philips», модель «S 308» з карткою мобільного оператора на загальну суму 669 гривень 89 копійок.

ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочину визнав частково, та показав, що поблизу від ринку на ж/м Черемушкі за попередньою змовою з ОСОБА_7 викрав телефон у потерпілої. При цьому він її не штовхав, а очікував поки ОСОБА_7 вихопить з рук потерпілої телефон.

ОСОБА_7 підтвердив пояснення ОСОБА_6 та пояснив, що викрадений телефон вони здали в ломбард «Скарбниця» біля ринку «Привоз», а гроші поділили.

Допитана в судовому засланні потерпіла пояснила, що у приблизно об 11 годин вона йшла біля ринку та розмовляла по телефону, коли особи, яких вона пізніше впізнала, як ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , йдучи їй на зустріч розійшлися по різні сторони від неї. При цьому ОСОБА_8 штовхнув її руками у праву сторону тіла, а ОСОБА_9 вихопив телефон з правої руки. Після чого вказані особи втекли. В подальшому їй повернули гроші за викрадено майно.
Суд з`ясував обставини та перевіряв їх досліджування документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

-09.03.2016 року від потерпілої прийнята заява про скоєння злочину та внесено відповідні відомості до ЄРДР ( протокол від 09.03.2016 року, витяг з ЄРДР від 10.03.2016 року);

-ОСОБА_6 10.03.2016 року здав в ломбард «Гроші тут» викрадений у потерпілий телефон (ухвала суду про тимчасовий доступ до документів від 08.04.2016 року, протокол доступу до документів від 15.04.2016 року, копія специфікації договору, постанова про доручення до матеріалі речових доказів від 16.04.2016 року; відповідь ломбарду «Гроші тут»);

-потерпіла впізнала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як осіб які відкрито викрали у неї майно ( протоколи пред`явлення особи для впізнання від 04 квітня 2016 року з додатками);

- обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий (вимога від 13.04.2016 року); не перебуває на обліку в КУ «ООМЦПЗ» (довідка від 25.04 та 26.04.2016 року).

- обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий (вимога від 15.04.2016 року); не перебуває на обліку в КУ «ООМЦПЗ» (довідка від 25.04 та 26.04.2016 року).

Суд критично ставиться до пояснень обвинувачених щодо відсутності застосування до потерпілої насильства так як вказані обставини спростовуються поясненнями потерпілої, які є послідовними, впевненими та збігаються з іншими доказами.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинений за попередньої змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 добровільне відшкодування завданої шкоди та щире каяття. Обставина на яку вказував також прокурор відсутність судимостей, не міститься в переліку ч.1 ст. 66 КК України та суд не знаходить підстав для визнання вказаної обставини пом`якшуючої покарання на підставі ч.2 ст. 66 КК України.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

При визначені виду та міри покарання ОСОБА_6 окрім викладеного, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, його вік -23 роки, соціальне положення не працює та не одружений; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає, що в даному випадку необхідно призначити покарання на підставі ч.1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст. 186 КК України у вигляді арешту.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 добровільне відшкодування завданої шкоди та щире каяття. Обставина на яку вказував також прокурор відсутність судимостей не міститься в переліку ч.1 ст. 66 КК України та суд не знаходить підстав для визнання вказаної обставини пом`якшуючої покарання на підставі ч.2 ст. 66 КК України.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

При визначені виду та міри покарання ОСОБА_7 окрім викладеного, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; особу винного, а саме те що він раніше не судимий, його вік -26 років, соціальне положення стажист БК «Будова», не одружений; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає, що в даному випадку необхідно призначити покарання на підставі ч.1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст. 186 КК України у вигляді арешту.
З урахуванням поведінки обвинувачених під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає за можливе запобіжний заход не обирати .

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне документи, що є речовими доказами залишити у матеріалах кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді арешту строком на три місяця.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня початку фактичного відбування покарання ОСОБА_6 ..

Запобіжний заход у відношенні ОСОБА_6 не обирати.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді арешту строком на три мясяця.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня початку фактичного відбування покарання ОСОБА_7 ..

Запобіжний заход у відношенні ОСОБА_7 не обирати.

Речові докази зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя: ОСОБА_1