Справа № 464/9590/15-к
пр.№ 1-кп/464/68/16
У Х В А Л А
24.05.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, -
в с т а н о в и в:
органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.2 ст.307 КК України.

Згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 04.04.2016 року строк тримання під вартою підсудного спливає 08.06.2016 року, а кримінальне провадження до вказаного часу не буде завершене, оскільки в судовому засіданні оголошено перерву, що зумовлено неявкою свідків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Заслухавши думку прокурора, який просить продовжити строк тримання під вартою, думку підсудного, який заперечив проти продовження строку тримання під вартою, суд приходить до висновку, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити з наступних підстав.

Відповідно до положення ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Враховуючи те, що підсудний обвинувачується у вчиненні кількох тяжких кримінальних правопорушень, за яке законом передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, дані про особу підсудного, який раніше не судимий, однак, ніде не працює, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, наявність свідків у даному проваджені до яких вжиті заходи безпеки, суд приходить до висновку про наявність ризиків того, що останній може переховуватися від суду, впливати на свідків, перешкоджаючи об`єктивному з`ясуванню обставин провадження.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою. Застосування до підсудного іншого запобіжного заходу, за даних обставин суд вважає недоцільним, зважаючи на те, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою, останньому визначено альтернативний запобіжний захід заставу.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд , -

у х в а л и в :
строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова продовжити на 60 днів, а саме, до 06.08.2016 року, із попередньо визначеним розміром застави.

Головуюча: