Єдиний унікальний номер 236/977/16-к Номер провадження 11-кп/775/849/2016

ВИРОК

Іменем України

04 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області матеріали кримінального провадження № 0000602 від 27 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 за його апеляційною скаргою та прокурора ОСОБА_8 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 19 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Красний Лиман Донецької області, українця, громадянина України, який має середню технічну освіту, не є працевлаштованим, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей або інших близьких осіб, був неодноразово засуджений (20.03.1995 року Краснолиманським міським судом Донецької області за cт. ст.140 ч.2, 229-6 ч.1, 42 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; звільнився 30.05.1996 року з Дзержинської ВК на підставі Указу Президента України «Про амністію» від 16.04.1996 року; 19.02.1998 року Ізюмським районним судом Харківської області за ст.ст. 140 ч.2, 81 ч. 3, 140 ч. 3, 42 КК України до б років позбавлення волі; звільнився 12.12.2003 після відбуття строку покарання;07.12.2004 року Волноваським районним судом Донецької області за cт. 309 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; звільнився 27.01.2006 року з Донецької ВК умовно - достроково з не відбутим строком покарання 7 місяців 20 днів, із застосуванням cт. 81 КК України; 02.10.2006 року Краснолиманським міським судом Донецької області за cт. 309 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік; на підставі cт. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;05.10.2007 року Краснолиманським міським судом Донецької області за cт. 309 ч.2, 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, приєднаний строк по вироку Волноваського міського суду від 07.12.2004 року; 27.07.2010 року звільнився з Калінінської ВК умовно - достроково з не відбутим строком покарання 9 місяців 28 днів із застосуванням ст. 81 КК України; 02.03.2016 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, вирок законної сили не набрав), зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку Краснолиманського міського суду Донецької області від 19 травня 2016 року, 06.06.2015 року ОСОБА_7 в нічний час доби, приблизно о 23 год., проходив повз будівлю гаражу АДРЕСА_3 , та у нього раптово виник умисел на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений підійшов до гаражу, за допомогою металевого прута зірвав навісний замок, встановлений на воротах. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, він зайшов до приміщення гаражу, де таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав велосипед «Aрдіс» та бензопилу «GOODLUCK»,які належать ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, використавши майно на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2587,19 грн..

Таким чином, ОСОБА_7 скоїв таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, його діяння слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 на наприкінці червня 2015 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена)в нічний час доби зайшов на територію Садового товариства «Зелений Сад», розташованого в мікрорайоні «Заводський» м. Красний Лиман Донецької області, з метою вчинити крадіжку чужого майна. Реалізуючи свою мету, обвинувачений підійшов до огородженої дачної ділянки АДРЕСА_4 , скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрутив металеву проволоку, якою були зачинені вхідні ворота та зайшов до двору; у дворі проник до дачного будинку, зірвавши за допомогою металевого прута навісний замок на дверях, та з приміщення будинку викрав таємно, умисно, повторно електричний водяний насос «Харків», який належить ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, використавши майно на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 895,55 грн..

Таким чином, ОСОБА_7 умисно повторно скоїв таємне викрадення чужого майна,поєднане з проникненням до приміщення,його діяння слід кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, 14.03.2016 року приблизно о 12 год.00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля магазину «Мрія» за адресою Донецька область, м. Лиман, вул. Петропавлівська, буд. 56, помітив велосипед «Ямаха», залишений біля будівлі магазину, і в нього виник умисел на викрадення цього майна. ОСОБА_7 підійшов до велосипеда, який стояв поруч з магазином, та із корисливих спонукань з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що навколо немає сторонніх осіб, за допомогою принесеного з собою ножа зрізав замок, яким велосипед було зафіксовано біля огорожі. Після цього обвинувачений умисно повторно незаконно заволодів велосипедом «Ямаха», який належить ОСОБА_11 , чим заподіяв власнику майна матеріальну шкоду на суму 3750,00 грн., з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 185 КК України.

Також 22.03.2016 року близько 15 год.00 хв. ОСОБА_7 знаходився в приміщенні магазину «Спокуса», розташованого по вул. Оборони, 3-Б, в м. Лиман Донецької області. Виходячи з магазину обвинувачений побачив, що біля магазину стоїть велосипед «Ардіс» червоного кольору, поруч з яким нікого не було, та у нього виник умисел на викрадення цього майна. ОСОБА_7 підійшов до велосипеду, який стояв поруч з магазином, та із корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що навколо не має сторонніх осіб, умисно повторно незаконно заволодів велосипедом «Ардіс», який належить ОСОБА_12 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на суму 1555,56 гривень. Після цього обвинувачений з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24.03.2016 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_7 , проходячи мимо під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_5 побачив, що біля під`їзду на підніжці стоїть велосипед «Формула», поруч з яким нікого не було. У обвинуваченого виник умисел на викрадення зазначеного велосипеда. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, протиправно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_7 підійшов до велосипеда, який стояв поруч з під`їздом, та скориставшись тим, що навколо немає сторонніх осіб, умисно повторно незаконно заволодів велосипедом «Формула», який належить ОСОБА_13 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на суму 1749,73 гривень. Після цього обвинувачений з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

На вказаний вирок суду обвинуваченим ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 19 травня 2016 року змінити в частині призначення покарання, а саме просить призначити йому мінімальне покарання в межах санкції статті. Зазначає, що він щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, у потерпілих немає до нього ні матеріальних, ні моральних претензій.

Також на вказаний вирок суду прокурором ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 19 травня 2016 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК - 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднати до даного покарання, покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 02 березня 2016 року та шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, який помилково суд не приєднав.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого та заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, вирок в частині призначення покараня скасувати з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень ніким не оспорюється, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

На думку колегії суддів міра покарання ОСОБА_7 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочинів, конкретних обставин справи, даних про його особу, який раніш неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, ніяких висновків для себе не зробив, знов скоїв кримінальне правопорушення, рецидив злочину, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання кількох наркотичних та інших психоактивних речовин, а також пом`якшуючи обставини - за місцем мешкання характеризується позитивно, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено в межах санкцій інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі є саме таким. Призначення покарання без ізоляції від суспільства не буде відповідати засадам даної норми закону.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обґрунтовано прийняті до уваги всі зазначені обставини, в тому числі пом`якшуючі щире каяття, визнання вини, позитивна характеристика, а також обтяжуючи рецидив злочину. Також до нього вже застосовувались вимоги ст. 75 КК України. Всі обставини, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, повно та обґрунтовано викладені у вироку судом першої інстанції та враховані при обранні міри покарання.

На підставі вищевикладеного, колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Згідно з положеннями ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

На думку колегії суддів, доводи прокурора про те, що на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків необхідно приєднати до даного покарання, покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 02 березня 2016 року є слушними, оскільки вказівки суду першої інстанції про те, що застосування даної норми можливе лише тільки після набрання попереднім вироком законної сили є хибними та даною нормою закону не передбачено.

В порушення вимог ст. 71 КК України, суд першої інстанції до даного покарання помилково не приєднав покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 02 березня 2016 року.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Колегія суддів вважає за необхідно задовольнити апеляційну скаргу прокурора та постановити свій вирок, яким відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднати до даного покарання, покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 02 березня 2016 року та шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 19 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 - скасувати в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та невідбутої частини покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 02 березня 2016 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

На підставі ст. 72 КПК України зарахувати в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 21 квітня 2016 року по 04 серпня 2016 року, у співвідношенні за один день позбавлення волі два дні попереднього ув`язнення.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення. На вирок може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді