У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2016 року місто Одеса
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
25.12.2014 ОСОБА_5 призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №262 від 25.12.2014 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду водія-механіка відділення радіолокаційної розвідки радіотехнічної батареї 1604 зенітно-ракетного дивізіону, у військовому званні «солдат».
Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 25.12.2014, тобто з моменту зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
В подальшому, у відповідності до наказу першого заступника Генерального штабу Збройних Сил України №11-РС від 15.05.2015 солдата ОСОБА_5 переведено на посаду водія відділення комендантського взводу військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги артилерійського взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону.
Відповідно до вимог п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
У відповідності до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №169 від 28.07.2015 солдата ОСОБА_5 направлений для проходження стаціонарного лікування у Військово-медичний клінічний центр Південного регіону, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відтак, 01.08.2015 солдат ОСОБА_5 повинен був прибути до Військового-медичного клінічного центру Південного регіону, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 2.
Проте, діючи на порушення зазначених вимог закону, солдат ОСОБА_5 з метою тимчасово ухилитися від військової служби, 01.08.2015 в умовах особливого періоду не з`явився вчасно до місця служби Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно без поважних причин був відсутній за місцем проходження військової служби по 13.07.2016, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України нез`явленні військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
13.07.2016 року ОСОБА_5 був затриманий о 10:35 годині згідно ст.208 КПК України, того ж дня йому було повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, перебуваючи на волі може незаконно впливати, свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, прокурор подав клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав в судовому засіданні клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, а також в разі обрання такого запобіжного заходу визначити розмір застави 80 мінімальних заробітних плат, що на 01.01.2016 становить 110.240 гривень, що зможе запобігти вказаним ризикам втручання в хід розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_5 під час розгляду клопотання провину свою в скоєнні зазначеного правопорушення не визнав, мотивуючи це, що від органу досудового слідства він не переховувався.
Вивчивши клопотання та матеріали справи, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного ОСОБА_5 , вислухавши вимоги адвоката ОСОБА_4 , який вказав, що провина ОСОБА_5 матеріалами справи не доведена, та те що останній від органів слідства ухилятись не буде, а тим більше скоювати інші злочини, тому запобіжним заходом йому можливо обрати, не пов`язаного із триманням під вартою, вислухавши вимоги прокурора ОСОБА_3 , прихожу до висновку, що подання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є: запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, зашкодити виконанню його процесуальних обов`язків.
Викладені обставини свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.
Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду (ст.177 КПК).
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, наявність чи відсутність судимостей.
Також слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставин, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки ОСОБА_5 .
Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При цьому слідчий суддя вважає на тяжкість злочину, соціальний статус інкримінованого злочину та інші обставини, тому застава може бути вищою за максимальну суму застави тяжкості даного злочину, згідно ч.5 ст.182 КПК України та погоджується із вимогами прокурора.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183-184, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що станом на 01.01.2016 становить 110.240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі зверненні застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто 13.07.2016 року і припиняє свою дію 11.09.2016 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Копію ухвали отримав:_____________________________________________________