АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 05 квітня 2016 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2016 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хуст, Закарпатської області, громадянин України, не одружений, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 11 квітня 2016 року включно, без визначення розміру застави.
В обґрунтування рішення слідчий суддя зазначає про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України. Враховуючи характер, значну суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, їх тривалість та ступень тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані, які характеризують особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, його неявки належним чином повідомленого в судове засідання, призначене на 07 листопада 2015 року, його переховування від правоохоронних органів та оголошення в розшук, слідчий суддя дійшов до висновку, що докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити новий умисний злочин. При розгляді клопотання не встановлено даних про наявність підстав для застосування до ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого. Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки слідчого судді, викладенні в рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а сама оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що в свою чергу підлягає скасуванню. Так, захисник зазначає, що сторона обвинувачення в порушення ст. 199 КПК України звернулася з відповідним клопотанням до місцевого суду з грубим порушенням вимог КПК, а саме пізніше ніж за п`ять діб до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, хоча саме клопотання було погоджене та підписане ще 01 березня 2016 року. Разом з тим, апелянт звертає увагу, що при поданні клопотання про продовження строку застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим та прокурором, в супереч вимогам ст. ст. 183, 184 та 199 КПК України, не надано жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Водночас, вказує, що ОСОБА_6 самостійно, з власної волі здався працівникам правоохоронних органів, не вчиняючи ніякого опору, що свідчить про відсутність ризиків настання обставин, на які в клопотанні посилається сторона обвинувачення. Крім цього, зазначає, що стороною обвинувачення не надано будь-яких належних і допустимих доказів в обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 та ч. 2 ст. 258 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного і його захисників, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні Головного СУ Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000071від 15 червня 2013 року за фактами створення злочинної організації в числі представників ДУК ВПР «Правий сектор» і вчинення у її складі умисних злочинів за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 162, ч. 5 ст.185, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ч.ч. 2, 4 ст. 296, ст.. 334, ч. 1 ст. 346, ч. 2 ст. 345, ч. 1, ст. 350 КК України, а також перевищення службових повноважень співро-бітниками УМВС України в Закарпатській області при затриманні бійців ДУК ВПР «Правий сектор» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.
18 вересня 2015 року до вказаного кримінального провадження приєднано кримінальне провадження № 0000192 від 11 липня 2015 року за фактом вчинення 11 липня 2015 року у м. Мукачеві Закарпатської області низки умисних кримінальних правопорушень, а саме терористичних актів, грубого порушення громадського порядку із застосуванням вогнепальної зброї, незаконного носіння, зберігання, перевезення та використання вогнепальної зброї, скоєних злочинною організацією, до складу якої входять бійці ДУК ВПР «Правий сектор», а також щодо перевищення службових повноважень співробітниками УМВС України в Закарпатській області за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.ч. 2,3 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 3, ст. 365 КК України.
13 липня 2016 року, під час проведення спецоперації по затриманню членів злочинної організації, поблизу с. Бобовище Мукачівського району, Закарпатської області, затримано ОСОБА_6 та наступного дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.
13 січня 2016 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 березня того ж року.

09 березня 2016 року старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України юриста першого класу ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на 60 днів в межах строку досудового розслідування.
10 березня 2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання старшого слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 11 квітня 2016 року.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначені вимоги закону дотримався.
Так, слідчий суддя встановив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень є обґрунтованою, підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньо для продовження дії запобіжного заходу.
При вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні слідчий суддя дослідив доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання під вартою. Так, для завершення розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих дій, проведення яких потребує знаного часу.
Що стосується доводів клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, то вони є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та існують на даний час. При цьому слідчий суддя врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих правопорушень, дані про його особу, вік та стан здоров`я, значну суспільну небезпеку кримінальних правопорушень та дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи захисника підозрюваного щодо порушень районним судом норм КПК України, які б стали підставою для скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини також не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Крім того, слідчим суддею враховано дані, які характеризують особу підозрюваного, а саме його неявку в судове засідання, призначене на 17 листопада 2015 року, переховування від правоохоронних органів та оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в розшук, що спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_6 самостійно, з власної волі здався працівникам правоохоронних органів, не вчиняючи ніякого опору, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які можуть бути використанні як докази у кримінальному провадженні, вчинити новий злочин.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки останній в повному обсязі виклав суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 на свободу через ймовірність існування спроб здійснити підозрюваним дії, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і вказані у клопотанні слідчого.
Разом з тим, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Обов`язковість фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу передбачено ч. 5 ст. 27 КПК України.

Проте, в матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання за 09 березня 2016 року і відсутній запис судового засідань від 14 березня 2016 року на технічних носіях, який відповідно до журналу судового засідання повинен бути.

Крім того як вбачається з журналу судового засідання, який міститься в матеріалах провадження (а.с. 181-182), 10 березня 2016 року слідчий суддя проголосив вступну та резолютивну частину ухвали, зазначивши при цьому, що оголошення повного тексту її відбудеться 14 березня цього ж року, проте в матеріалах міститься ухвала повного тексту від 09 березня 2016 року, а не 10 березня, що є також порушенням вимог закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею допущені такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення з постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 412 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х ВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 у задовольнити частково
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.
Продовжити строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою в межах строку досудового розслідування до 13 години 30 хвилин 11 квітня 2016 року.
Строк дії ухвали колегії суддів Апеляційного суду м. Києва визначити в межах строку досудового розслідування до 11 квітня 2016 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити о 14 год. 20 хв. 11 квітня 2016 року.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа №11-сс/796/950/2016 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1