Справа № 302/694/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20.09.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника скаржника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_6 та прокурора Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду від 15 серпня 2016 року,
в с т а н о в и в :
Ухвала мотивована тим, що слідчим СВ Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області 10.05.2016 року за ухвалою слідчого судді проведено обшук у ТОВ «Завод Майдан» та вилучено сушильний барабан та прес-брикетировщик. Цього ж дня ОСОБА_6 отримав під розписку вилучені під час обшуку сушильний барабан та прес-брикетировщик, які за даними слідства йому належать. Оскільки, слідчий чи прокурор до суду з клопотанням про арешт вилученого майна в порядку ст..171 КПК України не звертався, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.169 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу судді Міжгірського районного суду від 15.08.2016 року та повернути скаргу ОСОБА_7 . В обґрунтування своїх вимог вказує, що ухвала є незаконною і являє собою втручання у досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР 11.04.2014 року за №0000144 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. В ході здійснення розслідування цього провадження 10.05.2016 року було проведено обшук на території ТОВ «Завод Майдан» за результатами якого вилучено належні потерпілому ОСОБА_6 речі - прес-брикетировщик Б-82/32 та сушильний барабан, які були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та передані ОСОБА_6 на відповідальне зберігання. Також вказує, що судом першої інстанції було залишено поза увагу те, що ОСОБА_7 у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України не наділений правом на оскарження неповернення тимчасово вилученого майна, яка до того ж подана з порушенням процесуального строку. Також апелянт звертає увагу на те, що суд при розгляді скарги ОСОБА_7 грубо порушив права потерпілого ОСОБА_6 та засади кримінального провадження, оскільки без встановлення процесуального статусу вилученого в ході проведеної слідчої дії майна, проігнорував вимоги кримінального процесуального кодексу щодо потреб досудового розслідування кримінального провадження та мету проведених слідчих дій, здійснив недопустиму на цій стадії оцінку речових доказів та передав належне ОСОБА_6 майно особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, чим також порушив гарантований Конституцією принцип непорушності права власності особи. Крім того, на думку прокурора, суддею ОСОБА_9 проігноровано вимоги ст..ст.3, 306 КПК України, за змістом яких скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст..ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень гл.26 КПК України. В порушення вказаних вимог скарга ОСОБА_7 була розглянута не слідчим суддею, а судом, яким винесено ухвалу.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 також просить вказану ухвалу Міжгірського районного суду скасувати, як незаконну та не обгрунтовану, а скаргу повернути ОСОБА_7 . Апеляційну скаргу обгрунтовує доводами, аналогічними тим, які викладені в апеляційній скарзі прокурора. При цьому ОСОБА_6 вказав, що згідно оскаржуваної ухвали належне йому на праві власності майно передано особі, щодо якої здійснюється досудове розслідування, що на його думку свідчить про грубе порушення судом першої інстанції його Конституційних прав та вимог КПК та ЦК України.

В запереченнях, поданих на апеляційну скаргу прокурора, адвокат ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_7 просить в її задоволенні відмовити, посилаючись на те, що слідчим суддею прийнято обґрунтоване та законне рішення за скаргою ОСОБА_7 . Вказує, що наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи порушують презумпцію невинуватості, оскільки ОСОБА_7 жодних підозр у вчиненні злочинних дій щодо ОСОБА_6 або його майна не оголошувалось. Крім того його підзахисний є засновником ТОВ «Завод Майдан», а відтак уповноважений представляти інтереси цієї юридичної особи, яка і являється володільцем вилученого в ході обшуку 10.05.2016 року майна. Також вказує на безпідставність тверджень прокурора про начебто втручання суду у досудове розслідування кримінального провадження. Вважає, що помилкове зазначення слідчим суддею в ухвалі, що така винесена судом, не може бути безумною підставою її скасування, а також зазначає про те, що така ухвала у відповідності до вимог ст.309 КК України не підлягає апеляційному оскарженню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_6 , прокурора, які підтримали подані апеляційні скарги, адвоката ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_7 про безпідставність поданих апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали провадження, доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_6 та прокурора Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Як видно з ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15.08.2016 року цих вимог кримінального процесуального закону не враховано, рішення ухвала постановлена головуючим суддею, а не слідчим суддею, що слід визнати істотним порушенням вимог КПК, яке перешкодило суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення у відповідності до визначених законом повноважень.

Згідно п.2 ч.2 ст.412 КПК України - судове рішення в будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо таке рішення ухвалено незаконним складом суду. Всупереч наведеним вимогам закону зазначене рішення, як видно, ухвалено судом, а не слідчим суддею. З наведених мотивів доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілого про порушення Міжгірським районним судом при розгляді скарги ОСОБА_7 вимог ч.1 ст..306 КПК України, заслуговують на увагу.

Крім того, приймаючи рішення про задоволення скарги ОСОБА_7 , судом першої інстанції прийняте рішення не належним чином вмотивовано, а лише вказано про те, що слідчим СВ Міжгірського ВП Хустського відділу ГУНП в Закарпатській області 10.05.2016 року проведено обшук та вилучено сушильний барабан та прес-брикетировщик, які ОСОБА_6 отримав під розписку.

Разом з тим, з матеріалів за скаргою вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області в процесі досудового розслідування кримінального провадження №0000144, відомості про яке внесено в ЄРДР за ознаками ст..190 ч.1 КК України, 10.05.2016 року було проведено обшук території та приміщень ТОВ «Завод Майдан» за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с.Майдан, вул..Верховинська, 24, в результаті якого вилучені речі залучені до справи в якості речових доказів.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Між тим, матеріали провадження за скаргою не містять даних про те, що в кримінальному провадженні №0000144 ОСОБА_7 має статус однієї з тих осіб, котрі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, мають право оскаржувати бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу. Зокрема, немає доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 є володільцем вилученого майна.

Так, відповідно до ст.397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Згідно ст. 398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Проте, даних про те, хто є власником майна, вилученого 10 травня 2016 року в ході обшук території та приміщень ТОВ «Завод Майдан», ОСОБА_7 надано не було і матеріали провадження за скаргою таких не містять.

Отже, суд першої інстанції у своїй ухвалі дійшов передчасного висновку про підставність та обгрунтованість поданої ОСОБА_7 скарги.

Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді скарги ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає істотними, що позбавляє можливості перевірити законність і обґрунтованість цього рішення за іншими доводами апеляційних скарг.

Із врахуванням наведеного, апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_6 та прокурора Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню, ухвала Міжгірського районного суду від 15.08.2016 року - скасуванню, а матеріали провадження - направленню до суду на новий розгляд, під час якого слід прийняти законне, обґрунтоване рішення, з дотриманням процесуального порядку розгляду.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 415, 422 КПК України, апеляційний суд ,
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_6 та прокурора Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Міжгірського районного суду від 15 серпня 2016 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_7 та зобов`язано прокурора та слідчого в кримінальному провадженні №000144 від 11.04.2014 за ознаками ст..190 ч.1 КК України вилучені під час обшуку 10.05.2016 року та передані ОСОБА_6 речі, зокрема прес-брикетировщик, штів натяжний з мотором, станину до мотора, маховик, сушильний барабан, повернути ТОВ «Завод Майдан» с.Майдан Міжгірського району Закарпатської області скасувати, а матеріали провадження направити на новий судовий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: