Номер провадження: 11-сс/785/464/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого - ОСОБА_3 ,
суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі - ОСОБА_6 ,
за участю прокурора - ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2016 року про продовження строків тримання ОСОБА_9 під вартою,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, асистента кафедри хірургії Одеського національного медичного університету, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 20.04.2016 року.
ОСОБА_9 підозрюється у тому, що протягом липня-вересня 2015 року, будучи активним учасником радикального антиукраїнського руху «Суть времени» у м. Одесі з метою вчинення терористичних актів із помсти за попередні затримання антиукраїнських активістів за вчинення злочинів проти держави Україна та терористичних актів вступив у злочинну змову із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і створив терористичну групу з чітким розподілом функцій, для якої орендував приміщення у АДРЕСА_2 , організував проведення конспіративних зустрічей членів цієї групи, відшукав засоби і знаряддя для вчинення терористичного акту, визначав місця зберігання вибухових речовин та об`єкти для терористичного акту, забезпечував безпечні маршрути руху членів даної групи, забезпечував мобільність групи шляхом використання автомобіля марки «Мерседес» держномер НОМЕР_1 , вчинив терористичний акт біля 4 години 27.09.2015 року на вул. Єврейській буд. 43 у м. Одесі, в результаті якого шляхом вибуху було пошкоджено приміщення адміністративної будівлі УСБУ в Одеській області, після чого здійснювалась підготовка до вчинення нового терористичного акту.

В апеляції захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою. При цьому зазначає, що слідчий суддя не перевірив наявність та не зазначив в ухвалі одного або кількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та в порушення вимог закону погодився з доводами сторони обвинувачення. Також слідчий суддя, на думку захисника, не звернув уваги на те, що сторона обвинувачення не привела обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, які б свідчили про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; і які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Зазначає, що до складу слідчої групи входить значна кількість досвідчених слідчих, які зможуть закінчити досудове розслідування і без продовження строків тримання його підзахисного під вартою. Також вказує на ту обставину, що слідчим суддею в абзацах 9,11,12 на 19 сторінці та в абзацах1,4 на 20 сторінці ухвали зазначено про вчинення інкримінованих злочинів ОСОБА_13 і обґрунтовувався висновок про необхідність продовження саме їй строку тримання під вартою, тоді як суд розглядав клопотання відносно ОСОБА_9 . Крім того, вказує на ту обставину, що копії приєднаних до клопотання слідчого документів були нерозбірливими для читання і розуміння, однак слідчий суддя не прийняв до уваги його доводів щодо протиріччя між ч. 5 ст. 176 КПК України і положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та продовжив строк тримання ОСОБА_9 під вартою без перевірки обгрунгтованості підозри, стану здоров`я підозрюваного, наявності соціальних зв`язків, доцільності тримання його під вартою.

Вислухавши доповідача, захисника про задоволення його апеляції, прокурора про залишення ухвали суду без змін, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою до закінчення строку попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в ході розгляду клопотання слідчого, в цілому, виконав вимоги ст. 199 КПК України і обґрунтовано прийняв рішення про продовження строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував передбачені ст. 178 КПК України обставини, зокрема: вагомість наявних доказів обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування і існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків та дійшов правильного висновку про те, що заявлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ризики не зменшились. При цьому, з наданих до суду матеріалів, зокрема, з протоколів допитів підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_14 , протоколу проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_11 , протоколів обшуків, огляду вилучених у підозрюваних речей видно, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у скоєнні інкримінованих йому тяжких і особливо тяжких злочинів.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, для закінчення досудового розслідування слідчому необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Строк досудового розслідування продовжено прокурором до 6 місяців, тобто до 20.04.2016 року.
Доводи апеляції захисника про те, що сторона обвинувачення не привела обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, які б свідчили про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, спростовуються вищезазначеними обставинами і матеріалами справи. Та обставина, що підозрюваний організовував проведення конспіративних зустрічей членів злочинної групи, відшукував засоби і знаряддя для вчинення терористичного акту, визначав місця зберігання вибухових речовин та об`єкти для терористичного акту, забезпечував безпечні маршрути руху членів даної групи свідчить про наявність ризиків, в разі перебування підозрюваного на свободі, продовження скоєння ним аналогічних тяжких і особливо тяжких злочинів, переховування від органів досудового розслідування, чинити перешкоди проведенню об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження. Вказані ризики не зменшились, на чому прокурор наполягав і в ході розгляду апеляції захисника.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до особи, яка підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст. 258 258-5 КК України.
Не може погодитись колегія суддів із твердженнями апеляції захисника про, начебто, протиріччя між ч. 5 ст. 176 КПК України і ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже в зазначеній статті Конвенції передбачено випадки законного арешту особи за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Саме на наявність таких ризиків вказано як у клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а даних, які б підтверджували існування обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що є перешкодою для продовження строку тримання підозрюваного під вартою апелянтом не надано.
Посилання в апеляції захисника на ту обставину, що слідчим суддею в абзацах 9,11,12 на 19 сторінці та в абзацах 1,4 на 20 сторінці ухвали зазначено про вчинення інкримінованих злочинів ОСОБА_13 і обґрунтовувався висновок про необхідність продовження саме їй строку тримання під вартою не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, адже дана вказівка суду є опискою і може бути слідчим суддею виправлена відповідно до ст. 379 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про те, що заявлені слідчим, прокурором ризики та необхідність проведення слідчих дій виправдовують продовження строку тримання підозрюваного під вартою і підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.
Керуючись ст. 405,407,409, 419,422 КПК України,

УХВАЛИЛА:
Апеляцію адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2016 року про продовження строків тримання ОСОБА_9 під вартою - без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_5