Провадження № 11-кп/792/142/16 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: ч. 2 ст. 389 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000548 від 15.07.2015 року за апеляційною скаргою прокурора Хмельницької місцевої прокуратури на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 11 грудня 2015 року, -

В с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Хмельницького, жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, не працюючу, раніше судиму:

- 25.07.2014 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 1 ст.190 КК України на 80 годин громадських робіт;

- 26.02.2015 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 1 ст.358, ч.4 ст.358, ст.ст.70, 71 КК України на 80 годин громадських робіт і штрафу в розмірі 595 грн., -
засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України на один рік обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України до даного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 26.02.2015 року у виді штрафу в розмірі 595 грн., яке відповідно до ст. 72 КК України постановлено виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання у виді одного року обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на один рік, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

За вироком суду ОСОБА_8 , будучи засудженою вироком Хмельницького міськрайонного суду від 26.02.2015 року за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ст.ст. 70, 71 КК України на 80 годин громадських робіт і штраф в розмірі 595 грн., який згідно ст.72 КК України виконується самостійно, 7 квітня 2015 року була поставлена на облік в Хмельницький РП Волочиського МРВ КВІ УДПтС у Хмельницькій області, де їй роз`яснено порядок та умови відбування призначеного судом покарання. 10 квітня 2015 року Хмельницьким РП Волочиського МРВ КВІ УДПтС у Хмельницькій області ОСОБА_8 дано направлення до Малашовецької сільської ради для відпрацювання призначеного судом покарання у виді громадських робіт, згідно якого остання повинна була приступити до відбування покарання з 20 квітня 2015 року. Проте, ОСОБА_8 до Малашовецької сільської ради не з`явилась без поважних причин і покарання у виді громадських робіт не відбувала.

27 травня 2015 року ОСОБА_8 в порядку ст. 40 КВК України винесене застереження у виді письмового попередження про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування призначеного судом покарання та дано повторне направлення до Малашовецької сільської ради для відпрацювання призначеного судом покарання у виді громадських робіт, згідно якого остання повинна була приступити до відбування покарання з 4 червня 2015 року. Проте, ОСОБА_8 до Малашовецької сільської ради не з`явилась без поважних причин і покарання у виді громадських робіт не відбувала.

Прокурор у поданій апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченої, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність при звільненні ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням за сукупністю вироків та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Просить вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України до даного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 26.02.2015 року у виді штрафу в розмірі 595 грн., яке відповідно до ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Прокурор стверджує, що застосувавши до обвинуваченої ст. 75 КК України та звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, судом, в супереч вимог ст. 65 КК України, у достатній мірі не враховано, що вона вчинила умисний злочин середньої тяжкості, при цьому у неї не знята та не погашена судимість за вчинений аналогічний злочин (не сплачений штраф), ОСОБА_8 неодноразово судима за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не стала, належних висновків не зробила і продовжує злочинну діяльність.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину за викладених у вироку обставин ґрунтуються на зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказах, ніким з учасників процесу не оспорюються.

В судовому засіданні апеляційного суду знайшло підтвердження те, що ОСОБА_8 , будучи засудженою вироком Хмельницького міськрайонного суду від 26.02.2015 року за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ст.ст. 70, 71 КК України на 80 годин громадських робіт і штраф в розмірі 595 грн., який згідно ст.72 КК України виконується самостійно, 7 квітня 2015 року була поставлена на облік в Хмельницький РП Волочиського МРВ КВІ УДПтС у Хмельницькій області, де їй роз`яснено порядок та умови відбування призначеного судом покарання. 10 квітня 2015 року Хмельницьким РП Волочиського МРВ КВІ УДПтС у Хмельницькій області ОСОБА_8 дано направлення до Малашовецької сільської ради для відпрацювання призначеного судом покарання у виді громадських робіт, згідно якого остання повинна була приступити до відбування покарання з 20 квітня 2015 року. Проте, ОСОБА_8 до Малашовецької сільської ради не з`явилась без поважних причин і покарання у виді громадських робіт не відбувала.

27 травня 2015 року ОСОБА_8 в порядку ст. 40 КВК України винесене застереження у виді письмового попередження про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування призначеного судом покарання та дано повторне направлення до Малашовецької сільської ради для відпрацювання призначеного судом покарання у виді громадських робіт, згідно якого остання повинна була приступити до відбування покарання з 4 червня 2015 року. Проте, ОСОБА_8 до Малашовецької сільської ради не з`явилась без поважних причин і покарання у виді громадських робіт не відбувала.

ОСОБА_8 свою вину визнала повністю, в скоєному розкаялась, показала, що будучи засудженою до покарання у виді громадських робіт, ухилилась від його відбування.

За вказаних обставин місцевий суд прийшов до правильного і обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Ця кваліфікація, як і фактичні обставини справи, ніким не оспорюють ся, як не оспорюється і призначене їй покарання на підставі ст. 71 КК України.

Згідно вимог ст. 65 КК України покарання призначається судом з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно врахував, що ОСОБА_8 повністю визнала свою вину, розкаялась у скоєному, сприяла розкриттю злочину, на момент розгляду справи судом першої інстанції відбула покарання у виді громадських робіт, яке призначене за попереднім вироком, про що свідчить довідка Хмельницького міськрайонного відділу КВІ УД ПтСУ в Хмельницькій області від 16.11.2015 року.

Однак не в повній мірі було враховано те, що ОСОБА_8 вчинила злочин невеликої тяжкості, не працює, хоча працездатна, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судима за умисні злочини, проте на шлях виправлення не стала, належних висновків не зробила, продовжила злочинну діяльність.

На час розгляду апеляційним судом даної справи ОСОБА_8 так і не сплатила 595 грн. штрафу, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду від 26.02.2015 року.

ОСОБА_8 ухилялась від апеляційного суду, перебувала в розшуку, що теж характеризує її з негативної сторони.

За таких обставин колегія суддів вважає, що застосування до неї ст. 75 КК України є необґрунтованим, оскільки новий злочин вона вчинила під час відбування покарання за попереднім вироком.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 11 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_8 в частині застосування ст. ст. 75, 76 КК України та звільнення останньої від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, скасувати.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_8 вважати засудженою за ч. 2 ст. 389 КК України на 1 рік обмеження волі та до штрафу в розмірі 595 грн.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 19.07.2016 року.

Зарахувати їй в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 17.05 по 18.07.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює чотирьом дням обмеження волі.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня його проголошення, а засудженою ОСОБА_8 на протязі трьох місяців з дня отримання його копії.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .