печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
14 квітня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву лікаря-психіатра КМПНД №2 ОСОБА_3 про зміну примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку на госпіталізацію до психіатричного закладу з посиленим наглядом щодо ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В :
Лікар-психіатр Київського міського психоневрологічного диспансера №2 ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаною заявою про зміну застосованих до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру з надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку на госпіталізацію до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Гр. ОСОБА_7 , 1986 р.н., перебуває на обліку у лікаря-психіатра КМПНД №2 з 1992 р. з діагнозом «Наслідки органічного ураження ЦНС з інтелектуальною недостатністю, емоційно-вольовими порушеннями», 2004 року був знятий у зв`язку з тривалою відсутністю звернень за медичною допомогою.

З 2005 року мати пацієнта почала звертатися до міліції та психіатрів з приводу агресивної поведінки пацієнта. Оглядався вдома 27.07.2005 р. спільно з дільничним інспектором міліції, підстав для примусової госпіталізації виявлено не було.

30.11.2005 р. пацієнта було засуджено за СТ..186 ч. 2 ККУ. З випробувальним терміном 3 роки (за усною інформацією матері пацієнта, з посиланням на запит департаменту з виконання покарань ).

В січні 2006 р. бригадою швидкої психіатричної допомоги був доставлений до КМПНЛ №1, де пройшов лікування з приводу «Ситуаційної реакції з порушенням емоцій та поведінки».

05.03..2007 р. пацієнт виявив бажання пройти обстеження у психіатричній лікарні, був направлений, але обстеження не пройшов.

04.07.2007 р. БШПД був доставлений до КМПНЛ №1, де проходив лікування з приводу «психічних та поведінкових розладів унаслідок вживання алкоголю». Повторно, з тим же діагнозом, в тій же лікарні - у жовтні, у листопаді - грудні 2007 року, та у січні 2008 року.

28.05.2008 - 25.06.2008 р. проходив лікування в КМПНЛ №3 з діагнозом « Психопатія збудливого кола, дисоціальний розлад особистості, ускладнений синдромом залежності від алкоголю».

Після лікування в КМПНЛ №1 20.01.2010 - 01.02. 2010 р. був повторно взятий на облік з діагнозом «Органічне ураження головного мозку резидуально- органічного, інтоксикаційного ґенезу з помірними психоорганічними симптомами та емоційно-вольовими порушеннями».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2010 року визнаний недієздатним, переданий під опіку Печерської РДА. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09.09. 2014 року опікуном призначено матір пацієнта, ОСОБА_6 .

Згідно з постановою Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2010 року проходив примусове лікування з посиленим режимом у КМПНЛ № 3 з 02.07.2010 р. по 05.11.2013 р.

16.09.2010 р. був визнаний інвалідом II групи по психічному захворюванню.

Згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2013 року, примусові заходи медичного характеру у вигляді лікування у психіатричній лікарні з посиленим режимом були змінені на примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним режимом ( а саме - у КМПНЛ № 1, де перебував з 05.11. 2013 р. по 25. 04. 2014 року).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.04.2014 року було змінено примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Копія вказаного рішення Подільського районного суду м. Києва була доставлена до КМПНД №2 матір`ю пацієнта (опікуном) 29.04.2014 року, на вимогу дільничного психіатра.

30.04.2014р. отримано повідомлення КМПНЛ № 1 про виписку соціально-небезпечного хворого. За викликом дільничного лікаря-психіатра на прийом не з`являвся, 15.05.2014 р., за наполяганням опікуна, з огляду на погіршення психічного стану, був госпіталізований до КМПНЛ № 1., був виписаний 10.06.2014 р.

20.05.2014 року, було винесене рішення ЛКК КМПНД № 2 про надання ОСОБА_7 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку на виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 14.04.2014 року .

Огляду дільничним психіатром пацієнт уникав. 19.06.2014 р. опікун повідомила, що після виписки з лікарні пацієнт буцімто перебуває у монастирі, зв язку з ним немає. 0i.il i.14 відвідав дільничнбРб психіатра у супроводі матері, було призначене лікування. 08.07.14 опікун повідомила, що стан пацієнта погіршився, викликався на прийом, але не з`явився, 17.07.14 р бригадою швидкої психіатричної допомоги був госпіталізований до КМПНЛ № 1, був виписаний 24.07.14р.. Повторно, в порядку швидкої допомоги 05.08.14 був доставлений до КМПНЛ №1, виписаний 05.12.14 р.

Таким чином, в період, визначений для перегляду (продовження) примусових заходів медичного характеру, згідно ст.95 ККУ, хворий перебував у психіатричній лікарні, вказане питання не вирішувалося , повідомлення до КМПНД № 2 про виписку хворого, як соціально небезпечного, не надходило.

16.12.14р. з`явився на прийом , був оглянутий, призначено лікування.

27.01.15р.опікун повідомила, що пацієнт відмовляється приймати лікування, огляду дільничним психіатром уникає, 17.02.15 р., з огляду на неможливість виявити та оглянути хворого, був направлений до КМПНЛ № 1 , де проходив стаціонарне лікування в період 18.02 -08.04.15 р.

У виписці з історії хвороби КМПНЛ №1 вказано: «без соціально- небезпечних тенденцій». 11.04.15 р. знову в порядку швидкої допомоги потрапив до КМПНЛ №1 , виписаний 02.07.15р. « без соціально- небезпечних тенденцій», без « повідомлення про виписку соціально- небезпечного хворого»

З огляду на неможливість оглянути пацієнта в амбулаторних умовах у визначений законодавством період, 12.05.15 ЛКК КМПНД № 2 було прийняте рішення про продовження АППД.

З липня проводилася робота з опікуном по доставці пацієнта на прийом, або організації огляду його вдома, зокрема, спільно з дільничною службою міліції, але, зі слів опікуна - пацієнт постійно перебував поза містом, ймовірно, у м. Вишгороді. 13.10.15 р. з`явився на прийом з опікуном, за результатами огляду був направлений до КМПНЛ №1у супроводі опікуна. .Поступив 23.10.15 р. де й перебуває на даний час.

17.11.2015 року комісія лікарів психіатрів КМПНД №2 у складі головного лікаря КМПНД №2 ОСОБА_8 та лікарів психіатрів КМПНД №2 ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , дійшла висновку, що на теперішній час ОСОБА_7 виявляє ознаки « Органічного шизофреноподібного розладу. Параноїдного синдрому».

Враховуючи нестабільність психічного стану пацієнта протягом поточного року, вираженість емоційно-поведінкових розладів, високу частоту госпіталізацій до психіатричної лікарні, є доцільним змінити надання ОСОБА_7 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку на примусову госпіталізацію до психіатричної лікарні з посиленим наглядом.

В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримала повністю, просила задовольнити. Додатково зазначила, що після звернення до суду із заявою, що розглядається, ОСОБА_7 неодноразово госпіталізувався до психіатричної лікарні для надання допомоги, ініціатором таких звернень була його законний представник мати, проте курс лікування хворий не завжди проходив до кінця, втікав з лікарні. Вказала, що на даний час лікування ОСОБА_7 в амбулаторних умовах неможливе, а також зазначила, що з своїм психічним та емоційним станом може становити загрозу собі та іншим особам, самостійно не здатний самостійно забезпечувати свою життєдіяльність.

Захисник, законний представник, посилаючись на наявність у ОСОБА_7 психічного захворювання та його психічний стан на даний час вважали наявними підстави для задоволення заяви та зміни примусових заходів медичного характеру.

Законний представник ОСОБА_6 пояснила при цьому, що її син ОСОБА_7 при амбулаторному лікуванні ліки приймати відмовляється, за релігійними мотивами голодував, внаслідок чого весь час втрачав свідомість, падав т був госпіталізований, сусіди його бояться.

Прокурор вважала наявними підстави для задоволення клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2010до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді примусової госпіталізації у психіатричний заклад з посиленим наглядом.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.04.2014 змінено застосування щодо ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру від 17.11.2015, ОСОБА_7 виявляє ознаки «Органічного шизофреноподібного розладу. Параноїдний синдром». Враховуючи нестабільність психічного стану пацієнта протягом поточного року, вираженість поведінково-емоційних розладів, високу частоту госпіталізацій, доцільно змінити надання ОСОБА_7 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку на примусову госпіталізацію до психіатричної лікарні з посиленим наглядом.

Як вбачається із зазначеного висновку, а також наданих суду копій повідомлено про виписку, виписних епікризів з медичної карти стаціонарного хворого, після зміни Подільським районним судом м. Києва примусових заходів медичного характеру на амбулаторну психіатричну допомогу, ОСОБА_7 неодноразово госпіталізувався до психіатричної лікарні, зокрема у зв`язку з неадекватною, імпульсивною поведінкою, загостренням галюцинаторно-маячної симптоматики.

Частиною 3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Статтею 14 вказаного Закону, яка визначає підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона, вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ст. 19 Закону за рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Частиною 2 ст. 514 КПК України передбачено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що за повідомленням лікара-психіатра на даний час ефективне лікування ОСОБА_10 можливе лише в умовах стаціонару, крім того, він за своїм психічним станом може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, та вчиняє дії, які становлять небезпеку для нього самого відмовляється від підтримуючого лікування, голодує, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, суд вважає, що на даний час наявні підстави для зміни примусових заходів медичного характеру на госпіталізацію до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про психіатричну допомогу», ст. 514 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Заяву лікаря-психіатра КМПНД №2 ОСОБА_3 - задовольнити.

Змінити щодо ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку на госпіталізацію до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Ухвала можу бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом семі днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1