Номер провадження 11-кп/775/844/2016

УХВАЛА

Іменем України

4 серпня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Димитрове Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, працюючого токарем в ТОВ «Донбаська індустріальна компанія», мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України,

встановив:

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст115 ч.1 КК України і призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 12 вересня 2015 року по 26 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 4673 гривні на відшкодування матеріальної шкоди, 50 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 54 673 гривні; з нього ж на користь ОСОБА_9 50 000 гривень на відшкодування моральної шкоди; з нього ж на користь держави процесуальні витрати в сумі 1843 гривні 20 копійок.

Вирішено питання щодо речових доказів у справі.

ОСОБА_6 визнано винуватим в тому, що він 11 вересня 2015 року приблизно о 20-й годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу першого під?їзду будинку АДРЕСА_2 під час сварки з раніше незнайомим йому ОСОБА_10 , на грунті неприязних стосунків, що раптово виникли, з метою умисного вбивства здійснив не менше 4 прицільних пострілів з наявного у нього револьверу для тренувальної стрільби моделі «Кеseru Muvek», спорядженого патронами «Флобер» калібру 4 мм, в напрямку ОСОБА_10 . При цьому, одним з пострілів Зацарний влучив в область серця ОСОБА_10 , внаслідок чого заподіяв останньому вогнепальне поранення передньої поверхні грудної клітини зліва з пораненням серцевої сумки, правого шлуночка серця, діафрагми справа, правої долі печінки, що ускладнилося тампонадою серця вилитою в порожнину серцевої сумки кров?ю, від якого Макух помер о 20-й годині 30 хвилин цього ж дня.

В апеляційних скаргах:

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду першої інстанції і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 покарання за ст115 ч.1 КК України у виді 12 років позбавлення волі, посилаючись на неналежне врахування судом тяжкості злочину, конкретних обставин справи і призначення Зацарному м?якого покарання;

Потерпілі ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , посилаючись на аналогічні обставини, що й прокурор просять призначити ОСОБА_12 покарання за ст115 ч.1 КК України у виді 12 років позбавлення волі, а також задовольнити їх позов у повному обсязі і стягнути з Зацарного на їх користь по 300 000 гривень кожному на відшкодування моральної шкоди, посилаючись на неналежне врахування судом першої інстанції їх моральних страждань;

Захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, посилаючись на те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які є суперечливими, і не взяв до уваги твердження обвинуваченого Зацарного про відсутність у нього умислу на вбивство ОСОБА_10 та неможливість завдати смертельні ушкодження з наявного у нього револьвера, а також висновки балістичної експертизи, які узгоджуються з вказаними твердженнями Зацарного;

Обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок щодо нього, посилаючись на порушення органом досудового слідства положень Конституції України про презумпцію невинуватості, оскільки у процесуальних документах органу досудового слідства вказується про його винуватість у вчиненні злочину, а також на порушення судом його права на захист, оскільки вирок суду був проголошений за відсутності його захисника.

В апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 та прокурор прокуратури Донецької області ОСОБА_5 підтримали відповідні апеляційні скарги і просили задовольнити їх з зазначених у скаргах підстав.

Потерпілі ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленими про дату час і місце апеляційного розгляду в апеляційний суд не прибули та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, що відповідно до ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_17 в своїх апеляційних скаргах не заперечують того, що за встановлених у вироку суду обставин ОСОБА_12 дійсно здійснив постріли в ОСОБА_10 з наявного у нього револьверу для тренувальної стрільби.

Про ці ж обставини пояснювали в судовому засіданні і свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а та обставина, що ці свідки давали різні показання щодо кількості пострілів, висловлювання чи не висловлювання ОСОБА_12 погроз вбити ОСОБА_10 обумовлені тим, що вони перебували на різній відстані від місця події та суб`єктивним сприйняттям кожного з них цих подій. Однак, не зважаючи на певну різницю їх показань, всі вони стверджували, що саме ОСОБА_12 здійснив постріли в ОСОБА_10 і що саме внаслідок здійснених пострілів був поранений і помер ОСОБА_10 .

Ці їх показання щодо цих обставин узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що з балкона своєї квартири бачила сварку між хлопцем та чоловіком з велосипедом, яким був ОСОБА_12 , що зайшовши в квартиру вона почула постріли, після чого знову вийшла на балкон і побачила як цей хлопець піднімав на собі футболку.

Висновками судово-медичної експертизи встановлено, що потерпілому ОСОБА_19 було завдано вогнепальне поранення передньої поверхні грудної клітини зліва з пораненням серцевої сумки, правого шлуночка серця, діафрагми справа, правої долі печінки, що ускладнилося тампонадою серця вилитою в порожнину серцевої сумки кров?ю, від якого ОСОБА_19 помер. Зазначене поранення могло бути завдано потерпілому за обставин, про які пояснювали свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .

Вказівку в дослідницькій частині судово-балістичної експертизи про те, що «питома кінетична енергія вистріляних куль значно нижче граничного значення, встановленого Методикою, необхідного для заподіяння проникаючого поранення тілу людини» суд першої інстанції обґрунтовано визнав такою, що не спростовує причетності Зацарного до смертельного поранення ОСОБА_10 з наявного у нього револьвера, оскільки фактичні обставини вчинення ним цих дій є очевидними та доведеними і фактично не оспорюються стороною захисту.

Доводи сторони захисту про відсутність у Зацарного умислу на позбавлення життя ОСОБА_10 суперечать фактичним діям обвинуваченого, який здійснив декілька пострілів з наявного у нього револьвера, одним з яких і було завдано смертельне поранення потерпілого.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого Зацарного про порушення конституційного положення про презумпцію невинуватості, а також про порушення його права на захист не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки у процесуальних документах органу досудового слідства не зазначалось про його винуватість у вчиненні злочину, а вказувалось про підозру у вчиненні ним злочину та про обвинувачення його у вчиненні злочину, а згідно вимог ст. 376 КПК України судове рішення оголошується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати, тобто, незалежно від явки в судове засідання учасників судового провадження.

З урахуванням усіх досліджених обставин та доказів суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини Зацарного у вчиненні ним умисного вбивства ОСОБА_10 і правильно кваліфікував його дії за ст.115 ч.1 КК України.

Тому доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника про незаконність та необґрунтованість вироку не можуть бути визнані обґрунтованими.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими і доводи апеляційних скарг потерпілих та прокурора про м?якість призначеного Зацарному покарання, оскільки покарання призначено останньому в межах санкції ст.115 ч.1 КК України, а вид і розмір покарання, призначити яке пропонується в їх апеляційних скаргах істотно не відрізняється від покарання, призначеного судом.

Судом першої інстанції наведені у вироку мотиви визначеного судом розміру відшкодування потерпілим моральної шкоди, через що доводи скарги потерпілих про неправильність рішення суду в цій частині також не можуть бути визнані обґрунтованими.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.404, 407, 418 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 12 вересня 2015 року по 4 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На судові рішення сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення цієї ухвали, а засудженим, який тримається під вартою, у цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: