Справа № 592/6073/15-к
Провадження № 1-кп/592/214/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.12.2008 р. Печерським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, 19.09.2011 р. звільнений постановою Дзержинського районного суду м. Харкова, від 01.09.2011 р., на підставі п. «б» ст. 3 Закону України «Про амністію у 2011 році», обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
14.04.2016 р. у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 повторно заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт або підписку про невиїзд. Клопотання мотивовано тим, що під час перебування в умовах СІЗО у нього погіршився стан здоров`я, виявлено ВІЛ-інфекцію IV клінічної стадії. Залишкові зміни перенесеного туберкульозу легень (2006 рік) кат. 5 ког.5.1. Проведення дослідження внутрішніх органів в умовах СІЗО для нього не є можливим відповідно до довідки медичної частини. Крім того він позитивно характеризується за час перебування в СІЗО.

Захисник ОСОБА_5 клопотання обвинуваченого підтримав і просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечила, вказала, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не змінилися.

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалою суду від 29.02.2016 р. продовжено дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до 28.04.2016 р. включно.

Як на підставу зміни запобіжного заходу у даному судовому засіданні обвинувачений посилається на Медичну довідку Сумського слідчого ізолятора, відповідно до якої 12.04.2016 р. ОСОБА_3 був консультований лікарем - інфекціоністом Сумського ОЦПБС;враховуючи скарги пацієнта та на підставі огляду, лікарем призначено обстеження швидкими тестами на наявність вірусів гепатитів «В» та «С», біохімічне дослідження крові. Проведення УЗД внутрішніх органів можливо в закладах МОЗ України в Сумській області, після надання відповідної заявки в вищевказані заклади та у порядку живої черги, або терміново за кошти родичів пацієнта приватними медичними центрами міста Суми на базі медичної частини Сумського слідчого ізолятора.

Суд не погоджується з доводами обвинуваченого про відсутність ризиків, з огляду на те, що на даній стадії судового розгляду наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду.

При оцінці наявності ризику переховування обвинуваченим від суду, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 132 рішення по справі «Бєлозоров проти Росії та України», заява № 43611/02 від 15.10.2015 р., яке на було статусу остаточного 15.01.2016 р. Зокрема, суд враховує ту обставину, що до ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід тримання під вартою ухвалою слідчого судді від 25.10.2013 р., оскільки останній переховувався від слідства, був оголошений у розшук та був затриманий на території Російської Федерації.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, два з яких є тяжкими, санкцією статей передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років та від 5 до 8 років відповідно.

За наведених підстав клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт чи інший більш м`який запобіжний захід суд вважає необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає, оскільки стороною захисту, у супереч вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що вказані ризики та обставини визначені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України на даний час, втратили свою актуальність.

Наявність захворювання та необхідність медичного обстеження, яке відповідно до медичної довідки може бути проведено в умовах слідчого ізолятора не є самостійною підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

Керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя ОСОБА_1