Справа № 646/3135/16-к
№ провадження 1-кс/646/1450/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2016 року м.Харків
Слідчій суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 26 лютого 2016 року про закриття кримінального провадження та на постанову старшого слідчого 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 22 лютого 2016 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000041 від 16.04.2013 року,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою, якою просить скасувати постанову старшого слідчого 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 26.02.2016 року про закриття кримінального провадження та постанову старшого слідчого 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 22.02.2016 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000041 від 16.04.2013 року, мотивуючи тим, що вважає данні постанови передчасні, так як слідчим досудове розслідування проведено не повно та не об`єктивно.

Скарга обґрунтована тим, що досудове розслідування проведено не повно, слідчим не виконано необхідних слідчих дій для повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, не виконані ухвали слідчих суддів.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Надала до канцелярії суду заяву, у якій просила скасувати оскаржувані постанови та розглянути справу без її участі.

Прокурор у призначене судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. У задоволенні скарги просив відмовити, з посилання на законність та обгрунтованість оскаржуваних постанов, та ставить питання щодо перевірки дотримання строків подачі скарги ОСОБА_3 на оскарження рішення слідчого.

Слідчий у призначене судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. У задоволенні скарги просив відмовити, з посилання на те, що постанова про закриття кримінального провадження від 26 лютого 2016 року та постанова про відмову у визнанні потерпілим від 22 лютого 2016 року є законнною та обгрунтованою. 19.04.2016 року через канцілярію суду надав матеріали кримінального провадження № 0000041 від 16.04.2013 року.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вищезазначені положення закону та враховуючи імперативно встановлені скорочені терміни розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, а також те що кожна сторона про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності була наділена судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності заявника, слідчого, прокурора та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 304 КПК України строк подання скарги починається з дня отримання особою копії постанови. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постанова про відмову у визнанні потерпілим від 22.02.2016 року відповідно до супровідного листа від 22.02.2016 року за № 17/1-182-14, відправлена 22.02.2016 року.

Постанова про закриття кримінального провадження від 26.02.2016 року відповідно до супровідного листа від 26.02.2016 року за № 17/1-182-14 відправлена 22.02.2016 року.

Відомості щодо отримання вищезазначених постанов заявником в матеріалах кримінального провадження № 0000041 від 16.04.2013 року відсутні. Заявник, щодо оскарження вищезазначених постанов звернувся 10.03.2015 року. Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчому судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченого КПК України. Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбаченим КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку щодо не пропущення заявником строку на оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілим від 22.02.2016 року та постанови про закриття кримінального провадження від 26.02.2016 року.

Достовірно встановлено, що в провадженні першого слідчого відділу прокуратури Харківської області знаходилось кримінальне провадження № 0000041 від 16 квітня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 368 КК України, за заявою ОСОБА_3 і ОСОБА_5 щодо вчинення правопорушень слідчим в ОВС СУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_6 .

За результатами досудового розслідування 26 лютого 2016 року старший слідчий першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_6 ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 368 КК України .

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Зазначені вимоги слідчим не виконані.

Скасовуючи попередню постанову про закриття цього кримінального провадження, слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова в своїй ухвалі від 20 січня 2016 року зазначив певний перелік недоліків досудового слідства та слідчий дій, на які не раз звертали увагу слідчі судді в своїх ухвалах про скасування постанов про закриття цього провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим не усунені недоліки і не виконані слідчі дії, зазначені у названій ухвалі слідчого судді.

Так, слідчий, на підставі дозволу суду, 24 липня 2015 року виніс постанову про доручення слідчим прокуратури міста Києва провести ряд слідчих дій на території, що знаходиться під їх юрисдикцією, метою яких було встановлення особи, яка використовувала мобільний телефон, з якого поступали погрози.Проте результати виконання постанови до матеріалів провадження не долучені, а відповідно і не досліджені. З матеріалів кримінального провадження вбачається лише одне нагадування слідчого щодо виконання вказаної постанови про доручення проведення слідчих дій лише 22.09.2015 року.Не перевірені доводи заявника ОСОБА_3 .

Вказані обставини свідчать про неповноту досудового розслідування.

З огляду на наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, тому підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається постанова від 22 лютого 2016 року старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про відмову заявнику ОСОБА_3 у визнанні потерпілою, яка теж оскаржується заявником.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Правилами частини 5 ст. 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язати вчинити певну дію; 4) відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілими від 22.02.2016 року, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим зроблено посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що заявнику було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявникам не було завдано шкоди.

Слідчим не наведені підстави, визначені частиною 3 ст. 55 КПК України, які виключають визнання особи потерпілою, мотиви прийняття такого рішення.

Слідчий суддя вважає, що висновок слідчого щодо відмови у визнанні заявниці потерпілою було зроблено передчасно і цей висновок не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження і не відповідає вимогам ст.ст. 55, 110 КПК України.

Вказані обставини свідчать про неповноту досудового розслідування.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та вимог ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Виходячи з викладеного, підлягають задоволенню і вимоги стосовно скасування постанови про відмову у визнанні потерпілою.

Фіксування судового засідання, згідно до ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 26 лютого 2016року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 16 квітня 2013 року - скасувати.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 22 лютого 2016 року про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілою скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури Харківської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1