Справа № 727/3163/16-к
Провадження № 1-кс/727/1164/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі :

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на постанову слідчого від 27.04.2016 року про відмову у визнанні потерпілим та інші істотні порушення вимог кримінально-процесуального законодавства,

В С Т А Н О В И В :

05.05.2016 року заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулися до суду зі скаргою на постанову слідчого від 27.05.2016 року про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні.

В скарзі зазначили, що оскаржується постанова старшого слідчого СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000069 від 19.04.2016 року про відмову у визнання потерпілим.

Незаконність постанови полягає в тому, що заяву про злочин від 04.04.2016 року вони подавали особисто до прокуратури Чернівецької області, з боку прокуратури була відмова у внесенні заяви про злочин до ЄРДР, вони оскаржили такі дії і суд зобов`язав прокуратуру внести відомості про вчинення злочину до ЄРДР.

Вони після цього, 25.04.2016 року звернулися до прокуратури з клопотанням про виконання обов`язкових вимог передбачених ч.2 ст. 55 та ч.2 п.1 ст. 56 КПК України.

Відповідно до ст. 220 КПК України слідчий ОСОБА_6 повинен був розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання клопотання розглянути його і про результати розгляду повідомити особу, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі яка заявила клопотання.

27.04.2016 року в приміщенні прокуратури вони були у слідчого ОСОБА_6 і давали йому покази як свідки, просили надати їм рішення по результатах розгляду їхнього клопотання, однак слідчий відмовився це зробити і такі дії слідчого є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Маючи злий умисел, слідчий надіслав їм постанову від 27.04.2016 року простим листом і таким чином слідчий вкрав у них три дні процесуального строку на оскарження постанови.

Слідчий ОСОБА_6 викривляє обов`язкову процесуальну норму визначені ч.ч.1 і 2 ст. 55 КПК України.

До теперішнього часу вимоги ч.2 ст. 55 КПК України не виконані, слідчий всупереч інтересам служби виходить за межі своїх повноважень і позбавляє їх процесуальних прав.

З постанови слідчого ОСОБА_6 на їхню думку вбачається, що він не розуміє норм кримінально-процесуального права. Кримінально-процесуальний закон автоматично визнає їх потерпілими з моменту прийняття і реєстрації заяви про вчинення кримінального правопорушення.

В постанові про відмову у визнанні їх потерпілими слідчий ОСОБА_6 стверджує, що у ході досудового розслідування не встановлено фактичних даних, які можуть свідчити про те, що на даний час ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вищевказаними кримінальними правопорушеннями завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. В постанові слідчий не наводить конкретних фактів відсутності наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що їхня заява від 04.04.2016 року не стосується захисту їхніх прав власності від злочинних посягань з боку працівників ЧКОБТІ, злочинні діяння які скривають слідчий ОСОБА_7 та процесуальний прокурор ОСОБА_8 ..

Це свідчить, що їм завдано одночасно моральної та майнової шкоди.

Постанова слідчого ґрунтується виключно на надуманих, безпідставних та особистих фантазіях, які не підкріплені жодним доказом. Незаконність постанови слідчого також в тому, що є внесене до ЄРДР кримінальне провадження № 0000069 за їхньою заявою від 04.04.2016 року, але потерпілого слідчим не встановлено.

На думку слідчого ОСОБА_6 відсутня сама подія кримінального правопорушення, тому слідчий повинен був скласти постанову не про відмову у визнання потерпілим, яка зупинила дію ч.2 ст. 55 КПК України.

Просили скасувати незаконну постанову від 27.04.2016 року старшого слідчого СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000069, зобов`язати слідчого надати їм пам`ятку потерплого про процесуальні право та обов`язки і таким чином визнати їх потерпілими по закону як це гарантує ч.2 ст. 55 КПК України.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги у повному обсязі і дав свої пояснення.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що скарга є необґрунтованою, слідчий правомірно поступив відмовивши у визнанні потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , оскільки на теперішній час іде перевірка обставин викладених в заяві заявників про вчинення злочину. Підстав визнавати потерпілими заявників на теперішній час немає, оскільки не встановлено, чи було завдана слідчим чи прокурором заявникам ОСОБА_3 та ОСОБА_5 моральна, фізична чи майнова шкода саме слідчим та прокурором. Просив відмовити в скарзі.

Заслухавши учасників процесу суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 2 ст. 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що дійсно 27.04.2016 року слідчим СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 було прийнято постанову про відмову у визнанні потерпілими ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000069 від 19.04.2016 року. Підставою для відмови послужило те, що на момент вчинення перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення в заяві від 04.04.2016 року не встановлено, що заявникам ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заподіяно моральної, фізичної чи майнової шкоди.

Заява ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення була внесена до ЄРДР за ухвалою суду і таким чином згідно ч.2 ст. 55 КПК України особи, які подали заяву про вчинення кримінального правопорушення автоматично становляться заявниками або потерпілими, яким повинно бути вручено пам`ятку про їхні права та обов`язки.

Однак необхідно встановити чи заподіяно особам які звернулися з заявою про вчинення кримінального правопорушення моральну, фізичну чи майнову шкоду.

Для цього проводиться на теперішній час досудова перевірка обставин вчинення кримінального правопорушення слідчим Першотравневого ВП ОСОБА_7 та прокурором Першотравневої районної прокуратури в м. Чернівці ОСОБА_8 , підстав вважати, що їхніми діями заявникам ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заподіяно моральної, фізичної чи майнової шкоди слідчим не встановлено.

Тому суд вважає, що вимоги заявників про те, що слідчий виніс незаконну постанову від 27.04.2016 року про відмову у визнанні їх потерпілим не ґрунтуються на законі і тому підстав для зобов`язання видати заявникам пам`ятку про права та обов`язки потерпілого є передчасними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303,304,306,307 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в задоволенні скарги на постанову слідчого СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 від 27 квітня 2016 року про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст. 307 КПК України ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1