УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії,-
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 зазначила, що 11 жовтня 2016 року слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за її місцем мешкання, було проведено обшук, під час якого було вилучене її особисте майно, в тому числі грошові кошти в сумі 7 850 грн. та 100 доларів США.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримала доводи, викладені у скарзі та просила скаргу задовольнити у повному обсязі.
Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти вимог скарги і просив у задоволенні скарги відмовити. Зазначив, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на вилучене під час проведення обшуку 11 жовтня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно накладено арешт, а тому доводи скарги є безпідставними.
Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2016 року, надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчиненого кримінального правопорушення, відшукання предмету кримінального правопорушення, документальних та електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, чорнових записів, що можуть містити в собі відомості, які необхідні для всебічного повного і неупередженого розслідування кримінального правопорушення, засобів зв`язку, за допомогою яких спілкувалася ОСОБА_3 , а також інших речей і документів, що можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.
Як вбачається із ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2016 року, слідчим суддею накладено арешт на майно вилучене під час обшуку квартири АДРЕСА_2 , а саме на: флеш носій інформації «Toshiba» в корпусі білого кольору, об`ємом 8 GB; флеш носій інформації «Good Drive» в корпусі зеленого кольору, об`ємом 4 Gb; флеш носій інформації «Good Drive» в корпусі червоного кольору, об`ємом 8 Gb; грошові кошти у сумі 7850 гривень та 100 доларів США. Арешт накладався з метою збереження речових доказів.
Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Враховуючи те, що на тимчасово вилучене під час обшуку квартири АДРЕСА_2 майно накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2016 року, твердження заявника про неправомірну бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна є безпідставним.
Як передбачено ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобовязання припинити дію; 3) зобовязання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
З огляду на зазначені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна, є такою, що задоволенню не підлягає.
Водночас, роз`яснюю, що заявник має право звернутись до суду із клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1