Справа № 1-29
Провадження №385
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2010 року м. Вінниця

колегія суддів судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Петришина І.П.

суддів Рупака А.А., Сілакова С.М.

з участю прокурора Фінца Д.Г.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за апеляціями прокурора, який брав участь в розгляді справи помічника прокурора міста Вінниці ОСОБА_2 зі змінами, засудженого ОСОБА_1 на вирок Староміського районного суду міста Вінниці від 10 лютого 2010 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 та області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, вдівця, пенсіонера, не судимого;

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на 3 (три) роки.

Стягнуто з засудженого на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Вінницькій області 450 (чотириста пятдесят) гривень 72 копійки судових витрат за проведення експертизи.

Позов представника потерпілого ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_1 10 серпня 2009 року біля 13 години 00 хвилин в місті Вінниці, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Островського в напрямку Немирівського шосе, наближаючись до регульованого пішохідного переходу в районі тролейбусної зупинки «Нансена», в порушення правил дорожнього руху продовжив рух на заборонений червоний сигнал світлофору та допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_4, який перетинав проїзну частину дороги справа наліво по руху автомобіля. Внаслідок ДТП потерпілий отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки на межі середньої та верхньої третин зі зміщенням, закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, підапоневротичної гематоми потиличної ділянки справа, саден на верхніх кінцівках.

В апеляціях прокурора та засудженого ставиться питання про зміну вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості. Також просять вирішити питання речових доказів. Окрім цього засуджений ставить питання про зменшення суми стягнутих судових витрат, які на його думку стягнуто в надмірній кількості.

Заслухавши доповідача, прокурора Фінца Д.Г. та засудженого ОСОБА_5, які підтримали апеляції, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що апеляцію прокурора слід задовольнити повністю, а апеляція засудженого підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.365 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції. Суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого злочину. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляціях не заперечуються.

Доводи апеляцій прокурора та засудженого в частині суворості призначеного покарання є обґрунтованими, оскільки обираючи вид покарання суд не врахував положення ст.50 КК України про те, що покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів. Також при призначенні покарання суд не врахував особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Зокрема слід було врахувати вік підсудного, якому на момент розгляду справи виповнилось понад 65 років, що він проживає один в умовах сільської місцевості. Тому з урахуванням даних обставин, а також позитивної характеристики, на думку колегії суддів достатнім покаранням може бути штраф. Крім цього суд не обґрунтував призначення додаткового покарання на максимальний строк, тому на думку колегії суддів додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами слід зменшити до мінімального терміну.

Також обґрунтовані доводи апеляцій учасників процесу в частині необхідності вирішення питання про речові докази, оскільки з матеріалів справи вбачається, що органами досудового слідства автомобіль НОМЕР_1 був оглянутий в якості речового доказу та приєднаний о матеріалів справи шляхом постановлення на штрафний майданчик ВДАІ міста Вінниці (а.с.48-49), проте доля речових доказів вироком не вирішена. Зважаючи, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу КХС №818742 зазначений автомобіль належить ОСОБА_6, яка проживає в місті Вінниці, Хмельницьке шосе 85, кв.49 (а.с.36), речові докази слід передати власнику транспортного засобу.

Проте доводи апеляції засудженого в частині надмірного стягнення судових витрат є необґрунтованими, оскільки зазначена у вироку сума в 450,72 грн підтверджена матеріалами справи. Зокрема вартість автотехнічного дослідження визначена в розмірі 225,36 грн (а.с.24), така ж вартість проведення автотехнічної експертизи (а.с.80).

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи помічника прокурора міста Вінниці ОСОБА_2 зі змінами задовольнити повністю, апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Староміського районного суду міста Вінниці від 10 лютого 2010 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.286 КК України змінити, вважати його засудженим за цим законом до покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400 (трьох тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Речові докази автомобіль НОМЕР_1, який знаходиться на штрафному майданчику ВДАІ міста Вінниці (а.с.49), передати власнику ОСОБА_6, яка проживає в місті Вінниці, Хмельницьке шосе 85, кв.49 (а.с.36).

В решті вирок залишити без змін.

Судді:

З оригіналом вірно: