АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/313/16 Справа № 192/1317/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

25 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження № 0000943 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 3 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, інваліда, зареєстрованого та проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12 червня 2014 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 12 червня 2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання, призначеного за цим вироком, покаранням, призначеним вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2015 року, остаточно призначено 5 років позбавлення волі.

На зазначений вирок обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити призначене покарання, застосувавши статтю 69 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що місцевий суд, признаючи покарання, не врахував низку обставин, які пом`якшують покарання, такі як,

Провадження № 11-кп/774/313/16 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, позитивна характеристика з місця проживання. Також, автором звертається увага на те, що він має групу інвалідності, що підтверджується відповідними медичними документами.

Вироком суду встановлено, що 19 грудня 2014 року, близько 20 години ОСОБА_7 будучи судимим за вчинення корисливого злочину, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів з метою особистої наживи, шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_8 , звідки таємно, повторно викрав металеву тачку вартістю 150 гривень, металевий маркер шириною 2 м, вартістю 80 гривень, нержавіючу ємкість з пральної машини вартістю 80 гривень, які належать ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 310 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26 березня 2015 року близько 23 години ОСОБА_7 , керуючись злочинним умислом направленим на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів з метою особистої наживи поєднане з проникненням в житло, пошкодив замок вхідних дверей та проник до будинку АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_9 , звідки таємно, повторно викрав телевізор марки «БЕКО» діагоналлю 42 дюйма, вартістю 400 гривень, металевий лист з плити опалення вартістю 200 гривень, які належать ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 600 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14 квітня 2015 року близько 1 години ОСОБА_7 , керуючись злочинним умислом направленим на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів з метою особистої наживи шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_10 , звідки таємно, повторно викрав 4 чавунні батареї по 9 секцій кожна, загальною вартістю 1800 грн., які належать ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 1800 гривень.

Вислухавши думку прокурора, який вказав на необґрунтованість апеляції обвинуваченого, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляції обвинуваченого щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та його особі через суворість, колегія суддів вважає безпідставними.

Як слідує з вироку суду, призначаючи ОСОБА_7 покарання за правилом, встановленим ч. 4 ст. 70 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, місцевий суд, врахував дані про його особу, а в якості обставин, що пом`якшують покарання, визнав те, що обвинувачений повністю підтвердив свою вину, сприяв розкриттю злочинів та щиро розкаявся у вчиненому.

Отже, при призначенні покарання суд об`єктивно врахував ті обставини, на які обвинувачений ОСОБА_7 посилається в своїй апеляційній скарзі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 реальну міру покарання у виді позбавлення волі.

Призначене покарання є справедливим, оскільки співвідноситься із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає сукупності обставин по справі, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчинених злочинів та слугували підставою для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 , на підставі ст. 69 КК України, більш м`якого покарання, ніж це передбачено законом.

Таким чином, підстави для задоволення принесеної апеляції відсутні, оскільки вирок суду був ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 3 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області