Справа №601/1744/16
Провадження № 1-кп/601/202/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 30.08.2016 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні четверо малолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора- ОСОБА_4 ,
представника потерпілого- ОСОБА_5 ,
обвинуваченого- ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
29 серпня 2016 року у після обідню пору у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, у вище вказаний час ОСОБА_3 шляхом вільного доступу зайшов на територію розсадника в урочищі Шпиколоси, що знаходиться на території Горинської сільської ради, квартал №72, виділ 1, що належить ДП «Кременецьке лісове господарство», переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, з корисливою метою, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, переслідуючи корисливі мотиви, шляхом вільного доступу, таємно, умисно викрав 8 (вісім) металевих частин конструкцій теплиці. Надалі ОСОБА_3 завантажив вищевказані металеві конструкції на причеп автомобіля, який перебуває у його користуванні та покинув територію розсадника, таким чином маючи реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ДП «Кременецьке лісове господарство» матеріальну шкоду на загальну суму 783 (сімсот вісімдесят три) гривні.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
За даним фактом 30 серпня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за №0000515 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
29 вересня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та повністю відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода обвинуваченого ОСОБА_3 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 29 вересня 2016 року і призначити узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.
Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки завдана матеріальна шкода потерпілому повністю відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 немає.
Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення з врахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиросердечно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, представник потерпілого претензій матеріального та морального характеру не має.
Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений за ч.1 ст.185 КК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 29 вересня 2016 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 30.08.2016 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Речові докази: металеві частини конструкцій теплиці які передані під розписку на зберігання ДП « Кременецьке лісове господарство», повернути ДП « Кременецьке лісове господарство».
Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 вересня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_5 , який діє на підставі доручення ДП «Кременецький лісгосп» від 29.09.2016 року та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 30.08.2016 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 вересня 2016 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Речові докази: металеві частини конструкцій теплиці які передані під розписку на зберігання ДП « Кременецьке лісове господарство», повернути ДП « Кременецьке лісове господарство».
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий: