Справа № 214/569/16-к
1-кп/214/266/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0003282 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, з базовою загальною середньою освітою, раніше судимої: 16.08.1995 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 17 ч.2, 141 ч.2, 144 ч.2, 140 ч.2, 42 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 20.01.1998 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 196-1 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 13.08.2001 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 17 ч.2, 143 ч.2, 143 ч.2, 140 ч.2, 42 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 12.12.2001 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 140 ч.2, 143 ч.2, 42 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України приєднано невідбутий строк покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.08.2001 року, до відбуття призначено 4 роки позбавлення волі; 05.06.2002 року Тернівським районного суду м. Кривого Рогу за ст. 190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі; 14.06.2005 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 190 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 18.02.2008 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 190 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.1, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 28.05.2008 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч.3, 70ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 17.02.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 190 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі; 08.11.2012 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі; 17.10.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 02.04.2013 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч.3, 395, 70 ч.1, 70 ч.4, 72 КК України до 5 років позбавлення волі; 09.01.2013 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі; 14.08.2013 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі; 24.12.2013 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 190 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі; 17.02.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 190 ч.2, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнена 20.01.2015 року на підставі ст. 84 КК України; 12.02.2016 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 190 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.2, 190 ч.2 КК

України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В перших числах травня місяця 2015 року (точної дати досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим), ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно з корисливих мотивів та переслідуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, зловживання довірою та обернення його на власну користь, приїхала до квартири АДРЕСА_2 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, переслідуючи корисливу мету, вступила у розмову з громадянкою ОСОБА_6 та під приводом того, що необхідно грошові кошти у розмірі 450 грн., для ремонту автомобіля на котрому вона ніби то везла для неї продукти харчування від родичів з Росії, на що ОСОБА_6 погодилась та передала ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 450 гривень, тим самим обманюючи ОСОБА_6 , заволоділа вище зазначеними грошовими коштами у сумі 450 гривень. Привласнивши викрадені грошові кошти, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ними за власним розсудом, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_6 майнового збитку на суму 450 гривень.

Крім того, в 20-х числах серпня місяця 2015 року (точної дати досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим), ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно з корисливих мотивів та переслідуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, зловживання довірою та обернення його на власну користь, приїхала до квартири АДРЕСА_3 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, переслідуючи корисливу мету, вступила у розмову з громадянкою ОСОБА_7 та під приводом того, що необхідно грошові кошти у розмірі 1500 грн., для ремонту автомобіля на котрому вона ніби то везла для неї продукти харчування від родичів з м. Кіровограду, на що ОСОБА_7 погодилась та передала ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 1500 гривень, тим самим обманюючи ОСОБА_7 , заволоділа вище зазначеними грошовими коштами у сумі 1500 гривень. Привласнивши викрадені грошові кошти, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ними за власним розсудом, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_7 майнового збитку на суму 1500 гривень.

Крім того, 18 листопада 2015 приблизно о 16:00 год., ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно з корисливих мотивів та переслідуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, зловживання довірою та обернення його на власну користь, приїхала до квартири АДРЕСА_4 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, переслідуючи корисливу мету, вступила у розмову з громадянкою ОСОБА_8 та під приводом обміну грошей на аркуш паперу, який зовні схожий на 100 доларів США на українську державну грошову одиницю, на що ОСОБА_8 погодилась та передала ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 32000 гривень, тим самим обманюючи ОСОБА_8 , заволоділа вище зазначеними грошовими коштами у сумі 32000 гривень. Привласнивши викрадені грошові кошти. ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ними за власним розсудом, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_8 майнового збитку на суму 32000 гривень.

Також, 18 листопада 2015 приблизно о 16:00 год., ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно з корисливих мотивів та переслідуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, приїхала до квартири АДРЕСА_4 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, переслідуючи корисливу мету, вступила у розмову з громадянкою ОСОБА_8 та відволікши увагу потерпілої, таємно з спального приміщення викрала мобільний телефон марки «Nokia 1280» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 193 грн., мобільний телефон марки «LG KP 105» IMEI: НОМЕР_2 вартістю 120 грн. Привласнивши викрадені мобільні телефони, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ними за власним розсудом, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_8 майнового збитку на суму 313 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 належить кваліфікувати : за ст. 185 ч. 2 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно; за ст. 190 ч.2 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Так з показань обвинуваченої вбачається, що вона в період з травня по листопад 2015 року скоїла крадіжку, а також шахрайство. Обставини справи, вартість викраденого, які-небудь докази по справі не оспорює, у скоєному щиро кається.

В силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченої, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченої вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачена вчинила крадіжку чужого майна та шахрайство.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченої містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вважає щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, враховує обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої, яка раніше судима, не працює, не заміжня, страждає тяжким хронічним захворюванням, та з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що мірою покарання, необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів є позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі належить : три сувенірні купюри належить знищити; мобільний телефон марки «Nokia 1280» - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.2, 190 ч.2 КК України.

ОСОБА_10 призначити покарання за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді ДВОХ (2) років позбавлення волі; за ст. 190 ч.2 КК України у вигляді ОДНОГО (1) року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, остаточне покарання ОСОБА_10 призначити шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді ДВОХ (2) років ТРЬОХ (3) місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду Дніпропетровської областівід 17 лютого 2014 року, та на підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, з покаранням призначеним за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2016 року, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді ТРЬОХ (3) років ЧОТИРЬОХ (4) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 8 грудня 2015 року.

Після вступу вироку до законної сили речові докази по справі: три сувенірні купюри належить знищити; мобільний телефон марки «Nokia 1280» - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч.6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1