Справа № 638/6351/16-к
1-кс/638/1605/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сабірабад Азербайджан, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, з середньою освітою, призваного на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 12.04.2013 року, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, кулеметника 1 відділення 1 стрілецького взводу роти охорони стрілецького батальйону, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,
Установив:
Перший заступник військового прокурора прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою його приводу до залу судових засідань Дзержинського районного суду міста Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням установлено, що 12 квітня 2013 року Ленінським РВК Луганської області ОСОБА_4 призваний на строкову військову службу та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18 квітня 2013 року №83 останній зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду кулеметника 1 відділення 1 стрілецького взводу роти охорони стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Згідно розпорядження начальника управління Східного ОТО від 10.06.2014 року №6/2-434 військова частина НОМЕР_1 разом з усім особовим складом передислокована у м. Харків та, у строк до 12 червня 2014 року всі військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути для подальшого проходження військової служби в АДРЕСА_2 .
Згідно вимог ст.ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен непорушно додержуватись Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовими до виконання завдань, пов`язаних із захистом вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватись правил військової поведінки, беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків явно злочинного наказу.
Однак, солдат ОСОБА_4 , порушуючи вищевказані вимоги чинного законодавства України та накази командування, діючи умисно 12 червня 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та не прибув до місця служби.
Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в порушення ст.ст. 11, 16, 128, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 12 червня 2014 року (точний час не встановлений), маючи реальну можливість та за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у разі переведення, а вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
У зв`язку із цим, 23 грудня 2014 року, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України невчасне з`явлення на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Враховуючи, що під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, 23 грудня 2014 року слідчим оголошено останнього у розшук.
Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню на підставі наступного.
Відповідно до ч.1 ст.207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Однак, в матеріалах доданих до клопотання міститься повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч.2 ст.408 КК України. В клопотанні прокурор вказує на вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України.
Доказів про перекваліфікацію дій ОСОБА_4 суду не надано.
Також, відсутні докази про вручення підозри ОСОБА_4 за ч.2 ст.408 КК України або ч.3 ст.407 КК України, тобто на теперішній час неможливо однозначно визначити статус останнього по кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість даного клопотання та про відмову в його задоволенні.
Керуючись ст.ст.188,189 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя