Справа №1-149/10
Провадження №б/н
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2010 Кіцманський районний суд Чернівецької області у

складі:

головуючого - судді Литвинюк І.М.

при секретарі - Константинник М.Д.

за участю прокурора - Івончі М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кіцмань справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого зав.складом № 2 ПСП „Мамаївське, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 в період з січня по квітень 2010 року, працюючи завідуючим складом 2 ПСП „Мамаївське, з яким було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, користуючись вільним доступом до ввіреного йому майна, привласник зі складу № 2 ПСП „Мамаївське ввірені йому товарно-матеріальні цінності, а саме, цукор-пісок в кількості 600 кг на загальну суму 4800 грн..

Підсудний в судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся і дав суду показання, які відповідають предявленому обвинуваченню.

Крім визнання вини підсудним, його вина у вчиненому злочині, передбаченому ст. 191 ч.1 КК України, підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

З договору про повну матеріальну відповідальність від 01 травня 2000 року (а.с. 15) видно, що між підприємством та ОСОБА_1, який працює на посаді завідуючого складом, було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

ОСОБА_2 інвентаризації товарно-матеріальних цінностей в складі № 2 ПСП „Мамаївське від 11 травня 2010 року (а.с. 17) було виявлено нестачу цукру в кількості 600 кг.

Також з ОСОБА_2 інвентаризації на складі № 2 ПСП „Мамаївське від 21 травня 2010 року (а.с. 24) видно, що недостача цукру на складі складає 119,85 кг.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії підсудного слід кваліфікувати за ст. 191 ч.1 КК України, оскільки він незаконно привласник чуже майно, яке йому було ввірене.

Визначаючи підсудному вид та міру покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. При цьому суд враховує визнання підсудним вини та щире каяття, а також запевнення про неприпустимість подібного в майбутньому, що раніше він не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, і вважає ці обставини такими, що помякшують покарання.

А тому суд приходить до висновку, що підсудному слід призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 191 КК України, це покарання у вигляді штрафу, яке на думку суду є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч.1 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 600 (шістьсот) гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити на підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15-ти діб після його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: