Ухвала
іменем україни
10 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року ОСОБА_4 засуджено:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців;
- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту на строк 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Вирішено питання щодо судових витрат у провадженні.
Ухвалою Апеляційного Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
На зазначені судові рішення засуджений подав касаційну скаргу.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху з наданням п`ятнадцятиденного строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Засуджений 16 лютого 2016 року повторно звернувся з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, на таких підставах.
Відповідно до ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Зі змісту касаційної скарги засудженого від 16 лютого 2016 року вбачається, що він усунув не всі недоліки, вказані в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року.
Усупереч положеннямп. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України зі змісту повторної касаційної скарги засудженого також не вбачається в чому саме виразилися порушення, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження щодо нього, та які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України є підставами для скасування або зміни судових рішень, а також у чому полягали саме такі порушення, не наведено конкретних доводів і аргументів в обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень.
Посилання ОСОБА_4 на неповноту судового розгляду та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, враховуючи положення ч. 1 ст. 438 КПК України, не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Засудженим також не враховано, що за змістом ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Таким чином, оскільки в установлений строк засуджений ОСОБА_4 усунув не всі недоліки, які зазначені в ухвалі від 18 січня 2016 року, то його касаційна скарга підлягає поверненню.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року, а також додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3