Справа № 159/2157/16-к
Провадження № 1-кп/159/138/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000801 від 24 квітня 2016 року з угодою про визнання винуватості у цьому ж кримінальному провадженні, укладеною між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 213 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Ковель Волинської області, громадянином України, неодруженим, з середньою спеціальною освітою, тимчасово безробітним, мешканцем АДРЕСА_1 , такого, що має судимість за вироком Ковельського міськрайонного суду від 31 березня 2015 року (засуджено за ч.1 ст. 213 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин), що надійшли з Ковельської місцевої прокуратури Волинської області,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_5 , будучи судимий за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, у період часу з початку червня 2015 року по 13 травня 2016 року, не будучи суб`єктом підприємницької діяльності, включеним до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, не маючи права займатися прийомом металобрухту від населення, переслідуючи умисел на систематичне здійснення діяльності по прийому лому чорних металів, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, з порушенням вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року, на частині самовільно захопленої земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка відноситься до земель Ковельської міської ради, використовуючи для встановлення маси металобрухту механічну вагу, організував незаконний пункт прийому та схову брухту чорних металів з метою подальшого його збуту за більш високими цінами.

Так, 14 березня 2016 року, здійснюючи свою незаконну діяльність обвинувачений ОСОБА_5 на частині самовільно захопленої земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка відноситься до земель Ковельської міської ради, незаконно купив у громадянина ОСОБА_6 47 кілограмів брухту чорного металу, сплативши йому готівкою грошові кошти в сумі 93 гривні.

Продовжуючи незаконну діяльність, обвинувачений ОСОБА_5 17 березня 2016 року на частині самовільно захопленої земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка відноситься до земель Ковельської міської ради, незаконно купив у громадянина ОСОБА_7 35 кілограмів брухту чорного металу, сплативши йому готівкою грошові кошти в сумі 70 гривень.

Крім того, під час проведення 13 травня 2016 року санкціонованого слідчим суддею Ковельського міськрайонного суду Волинської області обшуку на частині самовільно захопленої земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка відноситься до земель Ковельської міської ради, у обвинуваченого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено 180 кілограм брухту чорного металу, якого обвинувачений зберігав з метою подальшого збуту.

Своїми умисними діями, що виразились в організації незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, у здійсненні прийому брухту чорних металів фізичною особою, відомості щодо якої не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, які вчинені особою, яка раніше судима за злочин, передбачений ст. 213 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 213 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000801 від 24 квітня 2016 року та обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 213 КК України ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , 30 травня 2016 року укладена угода про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 213 КК України.

Сторонами угоди погоджена кваліфікація інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.2 ст. 213 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому ОСОБА_5 , з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, буде призначене покарання: за ч.2 ст. 213 КК України у виді 2 (років) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , віднесене до злочину середньої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.2 ст. 213 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом витребувані матеріали кримінального провадження №0000801 від 24 квітня 2016 року, на предмет наявності скарг підозрюваного, поданих ним під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 30 травня 2016 року між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000801 від 24 квітня 2016 року та обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 213 КК України ОСОБА_5 .

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.. 373,374, 475 КПК України, суд

з а с у д и в :

Угоду про визнання винуватості від 30 травня 2016 року у кримінальному провадженні №0000801 від 24 квітня 2016 року, між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000801 від 24 квітня 2016 року та обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 213 КК України ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 213 КК України, призначивши узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: два металеві гайкові ключі, одні металеві кусачки, одну електричну болгарку, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинскій області та брухт чорних металів, загальною вагою 180 кг. передані на зберігання ФОП ОСОБА_8 конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1