Справа №460/4224/16-к
Провадження №1-кс/460/475/16
УХВАЛА
слідчої судді
08.11.2016 року м.Яворів

Слідча суддя Яворівського районного суду Львівської області- ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові скаргу ОСОБА_3 в порядку передбаченому ст.303 КПК України на постанову про відмову у визнанні потерпілим від 25 серпня 2016 року у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені у ЄРДР №0000040 від 14.01.2016р.,-

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно змісту поданої скарги вбачається, що 25 серпня 2016 року слідчим Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені у ЄРДР №0000040 від 14.01.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
В обгрунтуванні скарги скаржник покликається на те, що 04 січня 2016 року він звернувся із заявою до Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, яка 14.01.2016 року була внесена у ЄРДР №0000040.
12 серпня 016 року він звернувся до слідчого ОСОБА_4 із заявою про визнання його потерпілим, однак 25.08.2016 року слідчий виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим в даному кримінальному провадженні.
Вважає, що слідчим не вповному обсязі вжито відповідних заходів щодо обставин кримінального провадження та проведення слідчих дій для встановлення об`єктивної істини, що свідчить про упередженість, передчасного винесення незаконної та необґрунтованої із порушенням вимог ст.55, 110 КПК України постанови, яка підлягає скасуванню.
Просить постанову слідчого Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 25 серпня 2016 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені у ЄРДР №0000040 від 14.01.2016р. скасувати та зобов`язати слідчого ОСОБА_4 вручити йому пом`ятку потерпілого.
В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, просить її задовольнити, з мотивів, викладених в скарзі.
Слідча СВ Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася про причини своєї неявки слідчу суддю не повідомила хоч завчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи, однак на вимогу суду матеріали кримінального провадження скерувала.
Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КК України розгляд скарг на рішення дію чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника, слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги слідча суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.
Постановою слідчої Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 25.08.2016 року ОСОБА_3 , відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені у ЄРДР №0000040 від 14.01.2016р., з мотивів не встановлення факту заподіяння йому шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України.

Разом тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про відмову у визнанні потерпілим, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.
Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч.1,2 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Слідча в судове засідання не з"явилася, матеріали кримінального провадження на вимогу слідчої судді не представила.
Враховуючи п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
В зв`язку з цим постанову від 25 серпня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені у ЄРДР №0000040 від 14.01.2016р. слід скасувати. В решті заявлених вимог відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 376 Кримінального процесуального Кодексу України, слідча суддя,-
У Х В А Л И Л А:
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Постанову слідчого Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 25 серпня 2016 року постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені у ЄРДР №000040 від 14.01.2016р. скасувати.
Зобов"язати слідчу Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.
В решті заявлених вимог відмовити.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Слідча суддя ОСОБА_1