Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/7597/16-к
Провадження № 1-кп/523/440/16
І м е н е м У к р а ї н и
18.07.2016 року м. Одеса
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Долинське Ананьївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні якого перебуває непрацездатна мати, працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
Близько 01 години 00 хвилин 29 грудня 2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи у дворі домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів особистої неприязні, що виникла на ґрунті тривалих неприязних відносин, а також із прямим умислом на нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , декілька ударів кухонним ножем в область обличчя та живота, внаслідок чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, із спричиненням короткочасного розладу здоров`я, у вигляді різаних ран обличчя, сліпого колотого поранення передньої черевної стінки, з крововиливом в м`які тканини (проявлені синцем).
Після цього ОСОБА_5 та його родич ОСОБА_8 намагалися силою забрати ніж у ОСОБА_7 , під час чого потерпілий та обвинувачений впали на землю, що спричинило отримання ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень у вигляді саден обличчя та кистей.
Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні фактично не визнав та показав про наступне.
В даному домоволодінні він прожив 23 роки та в основному мав нормальні стосунки з іншими співмешканцями, які були родичами його дружини. Близько 2,5 років тому він розлучився і з того часу стосунки з колишніми родичами, яким є ОСОБА_5 , суттєво погіршилися, наслідком чого стало судове провадження з його примусового виселення.
Після 23 години 28 грудня 2015 року він почув неприязні вислови потерпілого на його адресу, після чого випадково перестрінув останнього у дворі домоволодіння і при цьому він тримав в руці свій кухонний ніж, який взяв для відрізу шматка сала, що зберігалося в гаражі.
Він звернувся до ОСОБА_5 з вимогою пояснити причини його образливих висловлювань, після чого, будучи невдоволеним відповіддю, схопив того рукою за одяг та між ними розпочалася боротьба. Під час виниклого конфлікту ніж перебував в його руці, але ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , який вибіг з будинку на шум від цієї події, почали силоміць виривати ніж з його руки, через що він та потерпілий отримали тілесні ушкодження.
Обвинувачений категорично заперечує наявність умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, а також безпосереднє здійснення будь-яких ударів останньому.
Незважаючи на отримані показання вина ОСОБА_7 у вчиненому підтверджується сукупністю наступних, досліджених в судовому засіданні доказів.
Потерпілий ОСОБА_5 в суді показав, що в нічний час 29 грудня 2015 року ОСОБА_7 розбудив його стуком у вікно та нецензурною лайкою, з погрозами вбивства, викликав його у двір. Оскільки такі випадки були непоодинокими та істотних негативних наслідків зазвичай не мали, то він вийшов з будинку.
Несподівано він отримав від обвинуваченого сильний удар, як йому здалося, кулаком руки, що був спрямований зверху до низу та прийшовся в область його голови, після якого ОСОБА_7 наніс йому інший удар в область живота. В момент нанесення ударів він ножа в руці обвинуваченого не розгледів.
Слідом за ним на подвір`я вискочила дружина, а згодом і зять - ОСОБА_9 , і при цьому останній допоміг йому повалити ОСОБА_7 на землю, де після нетривалої боротьби відібрав ніж з рук обвинуваченого.
Допитана в суді в якості свідка ОСОБА_10 щодо відомих їй обставин розглядуваної події показала, що вискочила на подвір`я не з самого початку бійки, проте зуміла розгледіти кров на її чоловікові, а також ОСОБА_7 , який стояв навпроти потерпілого та тримав в руці належний тому кухонний ніж. Вона вигукнула: «ніж!», на що з будинку вибіг зять та допоміг повалити обвинуваченого на землю, прижати його руку та вибити з неї ніж.
Як вбачається з показань допитаного в суді свідка ОСОБА_8 коли він вибіг на подвір`я, то побачив, як потерпілий стоїть та намагається відштовхнути руками від себе обвинуваченого. В свою чергу ОСОБА_7 однією рукою схопив потерпілого за одяг, а іншою рукою наніс тому декілька ударів в область обличчя та передньої частини тулубу, після чого свідок кинувся їх розбороняти. В наступному свідок розгледів в руці ОСОБА_7 ніж, у зв`язку із чим він з потерпілим повалили обвинуваченого на землю та відібрали цей ніж. Після завершення бійки ОСОБА_7 погрожував ОСОБА_5 вбивством.
Донька потерпілого - свідок ОСОБА_11 в суді показала, що вибігла до подвір`я останньою та була очевидцем лише того, як обвинувачений утримував її батька за одяг, після чого той та її чоловік силоміць забрали у ОСОБА_7 ніж. Свідок особисто викликала швидку допомогу та поліцію.
Як вбачається з показань в суді свідка ОСОБА_12 (тещі обвинуваченого) про подію вона дізналася із слів родичів, після чого вийшла до подвір`я. Через незначний проміжок часу вона випадково перестріла ОСОБА_7 , який залишав територію домоволодіння, та почула від нього погрози: «Я тут усіх переріжу та вб`ю».
Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29 грудня 2015 року ОСОБА_5 повідомив орган внутрішніх справ про отримання близько 1 години 00 хвилин цієї ж доби тілесних ушкоджень від дій ОСОБА_7 .
Як вбачається із висновку судово-медичної експертизи від 25 січня 2016 року №3214 у ОСОБА_5 було виявлено наступні тілесні ушкодження: різані рани та садна обличчя, сліпе колоте поранення передньої черевної стінки з крововиливом в м`які тканини (проявлене синцем), садна кистей.
Наявні ушкодження виникли незадовго до звернення гр. ОСОБА_5 до лікувального закладу, а також судячи з морфологічних властивостей видимих ушкоджень (синець - багрово-синюшного кольору; садна - покриті підсохлими кірочками, вище рівня навколишньої шкіри, темно-червоного кольору), вони утворилися в термін від 1 до 2-3 діб до моменту огляду експертом, тобто могли бути заподіяні 29 грудня 2015 року.
Різані рани та садна обличчя, садна кистей (з урахуванням їх характеру) утворилися від дії ріжучого предмета яким могло бути лезо ножа. Колоте поранення передньої черевної стінки з крововиливом в м`які тканини (проявлене синцем) утворилося від дії колючого предмету яким могло бути вістря ножа.
Різані рани обличчя, сліпе колоте поранення передньої черевної стінки з крововиливом в м`які тканини (проявлене синцем), як в сукупності, так і окремо, викликають розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Садна обличчя, кистей, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
За кількістю наявних ушкоджень можна судити, що дія травмуючої сили на тіло ОСОБА_5 була не менш 7 разів. Положення тіла гр. ОСОБА_5 в момент отримання ним тілесних ушкоджень могло бути самим різним і в процесі заподіяння ушкоджень могло змінюватися. На підставі наявних даних встановити точне взаєморозташування потерпілого і особи, яка заподіяла ушкодження, не є можливим.
Враховуючи характер і різну локалізацію всіх ушкоджень можна виключити можливість їх утворення в результаті падіння. Локалізація ушкоджень доступна для дії як власної, так і сторонньої руки. Проте дані ушкодження не характерні для самоспричинення.
В обґрунтування виправдувальних доводів сторона захисту послалася на відсутність показань потерпілого та очевидців про нанесення обвинуваченим ударів саме ножем, про можливий зговір допитаних потерпілого та свідків, з метою примусити того залишити своє помешкання, про незначний характер отриманих потерпілим поранень, що розцінюється як доказ відсутності умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, про наявність у обвинуваченого поранення на пальці руки, а також про порушення органом досудового розслідування процедури долучення до провадження кухонного ножа.
Аналізуючи доводи сторони захисту та сукупність досліджених обвинувальних доказів суд дійшов наступного.
Всі вище перелічені обвинувальні докази прямо вказують на існування конфлікту, що супроводжувався застосуванням фізичного насильства, який розпочався між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в нічний час 29 грудня 2015 року на території домоволодіння за місцем їх проживання, до якого на стороні першої особи приєднався ОСОБА_8 . Внаслідок даного конфлікту ОСОБА_7 було отримано легкі тілесні ушкодження, частина з яких спричинила короткочасний розлад здоров`я.
На причетність ОСОБА_7 до застосування фізичного насильства до ОСОБА_5 прямо вказують в суді потерпілий та очевидці - свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Окремі неточності в їх показаннях щодо конкретних обставин події об`єктивно пояснюються фактором спливу значного проміжку часу від часу настання цієї події, темним часом доби, а також емоційним станом від несподіваності побаченого, що не викликає у суду жодного сумніву у цілковитій правдивості отриманих від цих осіб показань.
Обвинувачений, потерпілий та вищезазначені свідки узгоджено показали, що кухонний ніж спочатку знаходився у руці ОСОБА_7 , а потім його силоміць вибили з його руки.
Відповідно до експертного висновку потерпілий зазнав декілька різаних та колоте поранення різних частин тіла, а відтак нанести їх йому було можливо внаслідок неодноразового застосування травмуючих дій.
Таким чином, з урахуванням викладеного та показань потерпілого, а також свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_12 про висловлені обвинуваченим погрози вбивством, слід дійти висновку, що ОСОБА_7 діяв в конфлікті умисно, саме з наміром нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
На переконання суду такому висновку сприяє і те, що ОСОБА_7 вже допускав 20 березня 2015 року вчинення хуліганських дій по відношенню до ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , що підтверджено відповідними висновками дільничного інспектора міліції.
Крім того, долучений під час судового розгляду примірник судового рішення в цивільній справі №523/8368/15-ц (за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , та виселення з нього) доводить, що позивач та інші родичі, серед яких є і ОСОБА_5 , в даному питанні діють виключно правовим шляхом, а також те, що обвинувачений мав мотив неприязні до потерпілого.
Із сукупності цих же висновків та підстав суд критично оцінює протилежні показання обвинуваченого та вважає, що вони були ним дані з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.
Суд погоджується з доводами сторони захисту про неможливість визнати допустимим доказом добровільно виданий потерпілим слідчому кухонний ніж, оскільки:
- дата прийняття заяви від ОСОБА_5 (17 березня 2016 року) не відповідає показанням самого потерпілого про те, що це фактично відбулося на початку січня 2016 року;
- постанова слідчого про визнання даного ножа в якості речового доказу має виправлення в частині дати її складення (з 13 березня на 17 березня 2016 року);
- всупереч вимог ст.357 КПК України безпосередньо в суд даний ніж для огляду прокурор не представив.
Разом з тим, дана обставина не спричинює виправдання обвинуваченого у вміненому йому діянні чи не доведенні механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_7 близько 01 години 00 хвилин 29 грудня 2015 року, перебуваючи у дворі домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів особистої неприязні, що виникла на ґрунті тривалих неприязних відносин, а також із прямим умислом на нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 декілька ударів кухонним ножем в область обличчя та живота, внаслідок чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, із спричиненням короткочасного розладу здоров`я, а також це спричинило дії потерпілого та очевидця, а саме: вирвати з його руки ніж, що призвело до отримання ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, то вчинене обвинуваченим діяння суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд констатує про відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували призначене йому покарання.
Суд також враховує дані про ОСОБА_7 , як про особу, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, є офіційно працевлаштованою особою в якості водія автотранспортних засобів служби механізації і транспорту ПАТ «Енергетична компанія «Одесаобленерго», з обов`язком утримання матері похилого віку, має позитивну виробничу характеристику, але не визнала своєї вини та надала суду неправдиві показання.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим призначити ОСОБА_13 такий вид покарання як виправні роботи.
Після набрання вироком законної сили визнаний в якості речового доказу кухонний ніж слід знищити встановленим порядком.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді виправних робіт на строк 10 (десять) місяців, з відрахуванням щомісячно із суми заробітку в доход держави десяти відсотків.
Строк відбуття покарання встановити з дня видання наказу керівника ПАТ «Енергетична компанія «Одесаобленерго», з яким перебуває в трудових відносинах ОСОБА_7 , та початку здійснення відрахувань із заробітку засудженого в порядку, передбаченому ст.ст.41-46 Кримінально-виконавчого кодексу України.
Після набрання вироком законної сили визнаний в якості речового доказу кухонний ніж знищити встановленим порядком.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1