У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0011388 від 30.09.2016 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Із клопотання та доданих документів слідує, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0011388, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 29.09.2016 приблизно о 21.25 годині, спільно із невстановленою особою знаходячись неподалік від будинку №11 по вул. Керченська в м. Києві, вирішили здійснити напад з метою заволодіння чужим майном, вступивши в злочинну змову між собою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з невстановленою особою 29.09.2016 приблизно о 21.30 годин, помітивши раніше знайому ОСОБА_8 , яка в цей час знаходилася біля вхідних дверей до під`їзду АДРЕСА_2 вирішили заволодіти її майном. Невстановленою особа, знаходячись неподалік від входу до під`їзду та помітивши ОСОБА_8 , відразу ж направилася в сторону останньої. ОСОБА_8 , побачивши невстановлену особу почала тікати, але в цей час до неї раптово справа підбіг ОСОБА_5 , який в цей час, згідно відведеної ролі, сидів на лавочці неподалік від під`їзду та схвативши її за сумку, почав утримувати її, при цьому намагаючись відкрито заволодіти нею. В цей час невстановлена особа підбігла зі спини до ОСОБА_8 , та вчинила на неї напад, при цьому ножем, який був при ній, нанесла останній тілесне ушкодження в область поясниці, у вигляді лінійного садна - в поперековій ділянці справа, довжиною 5,5 см, вкрите фрагментами бурої кірки, що відшаровується, яке згідно висновку експерта №2621 від 17.10.2016 КМБ СМЕ спричинене гострим предметом, відносяться до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, невстановлена особа піднесла праву руку, в якій знаходився ніж, до шиї ОСОБА_8 , тобто погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, подолавши волю потерпілої до опору, лівою рукою в цей час з - під кофти, в яку вона була одягнена, заволоділа чужим майном, яке належить ОСОБА_8 , а саме: золотим ланцюжком, вартістю 10 000 гривень, на якому знаходилася ладанка з зображенням Божої матері та дитини, вартістю 10 000 гривень. ОСОБА_8 , не чинила опору, при цьому, сприймаючи загрозу застосування ножа як реальну, відпустила ручки сумки, яку ОСОБА_5 продовжував утримувати, тобто ОСОБА_5 заволодів чужим майном, а саме : сумкою, жіночою, вартістю 1500 гривень, в якій знаходився гаманець, вартістю 700 гривень, в якому знаходилися грошів в сумі 1000 російських рублів, які згідно курсу НБ України станом на 22.09.2016 становить 403 гривні, 50 євро, які згідно курсу НБ України станом на 22.09.2016 становить 1448 гривень, 3582 гривні, блок запальничок «ВІС», в кількості 50 штук, вартістю 13 гривень за 1 штуку, загальною вартістю 650 гривень, блок жувальних гумок «Дірол. Солодка м`ята» , в кількості 30 штук, вартістю 8,25 гривень за 1 штуку, загальною вартістю 247,50 гривень, дві шоколадні плитки «Корона», вартістю 18 гривень за 1 штуку, загальною вартістю 36 гривень, 3 глазурованих сирка, вартістю 7,50 гривень за 1 штуку, загальною вартістю 22,50 гривень, губна помада, вартістю 250 гривень, дзеркальце з ручкою, вартістю 75 гривень, гребінець, вартістю 37 гривень, упаковка вологих серветок, вартістю 7 гривень, мобільний телефон «Самсунг Е 1182», вартістю 700 гривень, в якому знаходилися : сім-карта оператора «Київстар», вартістю 60 гривень, на рахунку було 620 гривень, сім-карга оператора «Київстар», вартістю 25 гривень, на рахунку було 75 гривень, мобільний телефон «Самсунг Е 1202», вартістю 700 гривень, в якому знаходилися : сім-карта оператора «Лайф», вартістю 60 гривень, на рахунку було 1800 гривень, сім-карта оператора «Лайф», вартістю 60 гривень, на рахунку було 60 гривень, мобільний телефон «Нокіа », вартістю 1200 гривень, в якому знаходилися : сім-карта оператора «МТС Україна», вартістю 50 гривень, на рахунку було 100 гривень, сім-карта оператора «МТС Україна», вартістю 50 гривень, на рахунку було 1800 гривень, 3 банківські картки банку «Кредит Дніпро» та «Еіумб», які матеріальної цінності не представляють. Заволодівши майном ОСОБА_8 , невстановлена особа спільно з ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 34068 гривень.

Таким чином, посилаючись на зазначені обставини, слідчий вказує, що виходячи із зібраних досудовим слідством доказів, на даному етапі досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 своїми умисними діяннями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчій обґрунтовує метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, посилаючись на наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий звертає увагу на тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 , а саме те, що за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна, а також особу підозрюваного, зокрема на те, що він не має джерела доходу, раніше неодноразово судимий, останній раз - 19.03.2012 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнився з Личаківської ВК №30 Львівської області 12.02.2016 по відбуттю покарання, має не зняту та не погашену в встановленому порядку судимість.

Прокурор в судовому засіданні просила задовольнити клопотання, посилаючись на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти клопотання слідчого. Підозрюваний вказував на те, що інкримінованих кримінальних правопорушень не вчиняв. Захисник посилалася на те, що прокурором не доведено обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень. Крім того, вказував, що клопотання слідчого не відповідає вимогам КПК, оскільки містить посилання на докази, які до матеріалів клопотання не долучені, натомість слідчим надані протоколи слідчих дій, які датовані іншим числом ніж вказано в клопотанні Разом з цим, не заперечували проти обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, думку прокурора, вивчивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює право кожного на свободу та особисту недоторканність.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У частині 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У частині 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

При цьому відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В силу ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено слідчим суддею, 12.11.2016 об 11.00 год. ОСОБА_5 затриманий у порядку ст.ст. 208-209 КПК України.

12.11.2016 у строк до 24 годин з моменту затримання ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 12.11.2016 о 21.45 год.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В якості письмових доказів підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України стороною обвинувачення надано наступні письмові докази, зокрема: протокол заяву ОСОБА_8 про скоєння відносно неї вищевказаного кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 , в ході якого остання розповіла про обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення; протокол пред`явлення осіб для впізнання, в ході якого ОСОБА_8 серед пред`явлених осіб впізнала ОСОБА_5 ; висновок експерта КМБ СМЕ від 17.10.2016; протоколом обшуку житла ОСОБА_5 від 12.11.2016 протокол пред`явлення для впізнання предметів ножів, в ході якого ОСОБА_8 впізнала ніж, вилученого в житлі ОСОБА_5 , в ході проведення обшуку.

Оцінюючи наведені письмові докази за правилами ст. 94 КПК України, слідчий суддя вважає, що наявні у даних матеріалах фактичні дані об`єктивно підтверджують існування достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 своїми умисними діяннями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, чинений за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Докази щодо вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення представлені стороною обвинувачення слідчий суддя визнає вагомими.

Окрім того, фактичні обставини справи та представлені слідчому судді докази дають підстави вважати, що на даний час існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі, слідчим суддею визнаються доведеними з боку сторони обвинувачення достатність підстав вважати, що ОСОБА_9 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, наявні визначені законом підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу передбаченого КПК України.

Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, майновий стан, особу ОСОБА_5 , зокрема те, що він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, а також власності особи, раніше неодноразово судимий, ніде не працює, не має джерела доходу.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду даного клопотання.

При цьому слідчий суддя, з огляду на фактичні дані, які містяться в матеріалах даної справи, виходить з того, що у даному випадку застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Доводи захисника про недоведеність прокурором обґрунтованості підозри та ризиків, зазначених у клопотанні, спростовуються доказами, які надані стороною обвинувачення.

Щодо доводів захисника про те, що органом досудового розслідування допущені процесуальні порушення, а саме, як свідчать матеріали клопотання, в клопотанні слідчого допущені помилки при зазначенні реквізитів щодо дати протоколів слідчих дій, то ці доводи є формальними, нівелюються у даному випадку наявністю правових підстав для позбавлення особи свободи, а також тим, що на підставі наявних матеріалів у клопотанні слідчий суддя безпосередньо дослідив протоколи слідчих дій, які представлені стороною обвинувачення, в тому числі і щодо часу їх проведення та прийшов до висновку, що наявні у клопотанні помилки правового значення для прийняття процесуального рішення щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу не мають.

З огляду на наведене, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, враховуючи характер кримінального правопорушення у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , а також підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого - запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі №13 строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 11.00 год. 12 листопада 2016 року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується об 11.00 год. 10 січня 2017 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 9.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: