Єдиний унікальний номер: 378/506/16-к
Провадження № 1-кп/378/30/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2016 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 7 класу Ставищенського НВК № 1, за скоєння суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло кримінальне провадження з клопотанням відносно малолітнього ОСОБА_4 про застосування примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 03 лютого 2016 року, близько 04 години, запропонував своєму рідному братові малолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викрасти з кіоску «Преса», журнали та інше майно, на що останній погодився. Реалізуючи свій протиправний задум, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 прослідували до вищевказаного кіоску, що знаходиться в АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю власників та інших сторонніх осіб, усвідомлюючи що за їхніми діями ніхто не спостерігає, за допомогою молотка та ножа підняли металопластиковий ролет вікна вказаного кіоску, після чого ОСОБА_4 через кватирку вікна проник всередину, звідки з корисливих мотивів намагався викрасти майно, що належить ТОВ «Київоблпреса», а саме: один журнал-альбом «Чемпіонат Ліга» вартістю 75 гривень, чотири рулони паперу туалетного вартістю рулону 3 гривні 60 копійок, загальною вартістю 14 гривень 40 копійок, одну газету «По-українськи» вартістю 4 гривні, одну газету «Секретні матеріали» вартістю 9 гривень 90 копійок, один альбом «Бархатні розмальовки» вартістю 12 гривень, журнал «Круті пригоди» вартістю 25 гривень 20 копійок, дві пачки вологих серветок «Ніжність» вартістю однієї пачки 4 гривні 50 копійок та загальною вартістю 9 гривень, один набір кольорових ручок (чотири ручки) вартістю 8 гривень 50 копійок, один іграшковий набір «Ніндзя» вартістю 22 гривні, один блокнот з кільцевим з`єднанням сторінок вартістю 13 гривень, один блокнот з кільцевим з`єднанням сторінок вартістю 3 гривні, шість флаконів суперклею «ЕСОNOMIK» вартістю одного флакону 5 гривень та загальною вартістю 30 гривень, один флакон силікатного клею ємністю 200 мл вартістю 14 гривень, чотири іграшки «Улюблені собачки», вартістю однієї упаковки 39 гривень 95 копійок, загальною вартістю 159 гривень 80 копійок, 25 кулькових гелевих ручок «Навігатор», вартістю однієї ручки 5 гривень, загальною вартістю 125 гривень, чотири рулони великого липкого прозорого скотчу, вартістю одного рулону 14 гривень, загальною вартістю 56 гривень, 12 рулонів маленького липкого скотчу, вартістю одного рулону 2 гривні, загальною вартістю 24 гривні, одну колоду гральних карт (36шт) вартістю 8 гривень, один флакон клею ПВА марки «Навігатор» ємністю 10 грам, вартістю 11 гривень, один маркер синього кольору марки «Навігатор» вартістю 6 гривень 50 копійок, одна іграшка «виростайка» вартістю 2 гривні, 49 наклейок «Ліга Чемпіонів» (Чемпіонат по футболу), вартістю 13 гривень 50 копійок за штуку, загальною вартістю 661 гривня 50 копійок, тобто усього чужого майна на загальну суму 1293 гривні 50 копійок. При цьому вказане чуже майно малолітній ОСОБА_4 через кватирку передавав ОСОБА_5 , який знаходився біля вказаного кіоску.

Проте довести свій протиправний намір до кінця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вдалося з причин, що не залежали від їх волі, оскільки останні були затримані на місці події ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_4 ..

В судовому засіданні малолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і суду пояснив, що у разом з своїм меншим братом ОСОБА_5 намагалися викрасти майно з кіоску, проте не встигли, оскільки їх спіймали на місці крадіжки.

Законний представник малолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 запевнила суд про можливість нею перевиховання сина та пояснила суду, що має на нього вплив.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення.

З аналізу ст. 22 КК України вбачається, що кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років, а особи, які вчинили крадіжку, передбачену ст.. 185 КК України, у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Частиною 2 статті 97 КК України передбачено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2 статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання. Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Згідно статті 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку, до досягнення віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують: у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК; до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК ); при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК.

Пунктом 7 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст.105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 дійсно вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, на момент вчинення якого йому виповнилося лише 12 років. А кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України настає з 14 років.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що ОСОБА_4 виховується матір`ю ОСОБА_7 , яка за місцем проживання характеризується позитивно, має задовільні матеріально-побутові умови для виховання, розвитку та проживання свого сина.

З огляду на положення ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 498, 501 КПК України суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру і передати його під нагляд матері ОСОБА_7 , так як він проживає з останньою і права та обов`язки щодо виховання неповнолітнього сина покладені на неї.

Речові докази - два кухонні ножі та молоток знищити, канцелярські речі залишити власнику

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372, 498, 501 КПК України, ст.ст. 22, 97, 105 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 7 класу Ставищенського НВК № 1, примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Речові докази - два кухонні ножі та молоток знищити, канцелярські речі залишити власнику

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1