Справа № 414/860/16-к
Провадження № 11-кп/782/205/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 31 травня 2016 року, яким засуджений

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кремінна Луганської області, громадянин України, з базовою середньою освітою, не одружений, раніше судимий:
31 серпня 2011 року Кремінським районним судом Луганською області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 60 годин громадських робіт;
12 січня 2012 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 1 місяці арешту, звільнений 03 лютого 2012 року за відбуттям строку покарання;
11 квітня 2012 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.3 ст.185, 75 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, даних про звільнення не має;
01 вересня 2014 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
27 листопада 2014 року Кремінським районним судом Луганської області за ст.309 ч.1, 71, 72 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22.04.2016 року за відбуттям строку покарання,
не працюючий, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1
за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк покарання обчислено з 31.05.2016 року.
Зараховано у строк покарання термін знаходження під вартою з 19 по 30 травня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчих та дактилоскопічних експертиз у розмірі 2 001 гривня 79 коп.
Доля речових доказів по справі вирішена.
З вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що:
02 травня 2016 року, приблизно о 13 годині, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння у будинку АДРЕСА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зі спальної кімнати таємно викрав гроші в сумі 600 гривень та мобільний телефон «Nokia 225» вартістю 915 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду у вказаному розмірі;
11 травня 2016 року, приблизно о 02 годині, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, через незачинену хвіртку проник на огорожену територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де з-під вкритого шифером навісу таємно викрав мотоблок Zirka вартістю 12 600 гривень, який викотив з подвір`я та розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.
В апеляційних скаргах:
захисник ОСОБА_6 просить вирок змінити, призначивши ОСОБА_7 більш м`яке покарання, оскільки призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочинів та особі засудженого.
Вважає, що суд допустив однобічність та неповноту судового слідства, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості злочинів та особі засудженого.
Засуджений під час досудового та судового слідства вину у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав та здійснив щире каяття, активно сприяв розкриттю злочину, хоча і був раніше засудженим, але відразу ж після відбуття покарання намагався знайти роботу та працював за наймом шляхом тимчасових заробітків та отримував дохід, проживав з двома неповнолітніми дітьми, дружиною та матір`ю інвалідом 1-ої групи, які знаходяться на його утриманні, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг стосовно нього до правоохоронних органів не надходило, веде звичайний спосіб життя, і його засудження позбавить сім`ю його допомоги. На обліку у лікаря психіатра та нарколога ОСОБА_7 не перебуває. З урахуванням всіх вищеназваних обставин вважає, що він здатний до виправлення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а покарання, призначене ОСОБА_7 є надто суворим.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Крім того, у відповідності до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При таких обставинах, ОСОБА_7 може бути призначено покарання без позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, із застосуванням ст.75 КК України, оскільки він усвідомлює суспільно-небезпечність діянь та стає на шлях виправлення та просить суд з зрозумінням поставитись до нього;
обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що не згоден з вироком, оскільки судом не взято до уваги, що потерпіла за ч.2 ст.185 КК України не з`явилася в судове засідання.

Також суд не врахував, що у нього на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, та мати, яка є інвалідом 1 групи, чим показав своє упереджене ставлення до нього.

Просить призначити більш м`яке покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив вирок залишити без змін та відмовити в задоволенні апеляційних скарг, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а вирок зміні на підставі ст.404 КПК України з наступних підстав.

Винність обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень повністю доказана сукупністю зібраних по справі доказів, яким суд дав належну оцінку.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ст.185 ч.2, 3 КК України.

Доказанність вини та правильність кваліфікації дій не заперечується і в апеляційних скаргах.

При призначенні покарання, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з яких відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України, відноситься до тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який за місцем мешкання характеризується незадовільно, скоїв злочин через 10 днів після звільнення з місць позбавлення волі, обставину, яка пом`якшує покарання, а саме визнання своєї провини, обставину, яка обтяжує покарання, вчинення 02.05.2016 року злочину в стані алкогольного сп`яніння і рецидив злочинів та призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому доводи апеляційних скарг про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочинів та особі засудженого через суворість, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Потерпіла ОСОБА_8 звернулась до суду з заявою (а.с. 14), в якій просила розглянути зазначене кримінальне провадження без її участі, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині є необгрунтованими.

Згідно ч.1 та 2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, лише якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Як слідує з вимоги про судимість, повідомлення про звільнення та копії вироку від 11.04.2012 року ОСОБА_7 був засуджений Кремінським районним судом Луганської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнений 30.05.2014 року на підставі ст.4 п.«б» Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.
Разом з тим, у вступній частині вироку суд зазначив, що ОСОБА_7 був засуджений 11 квітня 2012 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.3 ст.185, 75 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, даних про звільнення не має.
З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 підлягає зміні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.408 КПК України, оскільки у вступній частині невірно зазначені дані про його судимість за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 11.04.2012 року.
Згідно ч.5 ст.72 КК України (зі змінами внесеними Законом України від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, у строк відбування покарання ОСОБА_7 необхідно додатково зарахувати строк попереднього ув`язнення з 31 травня по 28 вересня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Кремінського районного суду Луганської області від 31 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 на підставі ст.404 КПК України змінити, зазначивши у вступній частині: 11.04.2012 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнений 30.05.2014 року на підставі ст.4 п.«б» Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання додатково зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 31 травня по 28 вересня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно та на неї можуть бути подані касаційні скарги учасниками судового провадження безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: