Справа № 1-кс/760/310/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27січня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Перший інвестиційно-будівельний» про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Перший інвестиційно-будівельний» звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту майна, а саме: житлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 та №18, накладеного ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року.

В обґрунтування клопотання зазначила, що в провадженні слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000237 від 19.02.2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, в рамках якого ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.07.2015 року, було задоволено клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , накладено арешт на майно належне ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Перший інвестиційно-будівельний» (), а саме: житлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Островського, 40, квартири №12, №18.

Зазначила, що підставою накладення даного арешту судом визначено доводи слідчого ОСОБА_4 про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до акту № 1/241 від 16.12.2011 року, згідно з листом прокуратури міста Києва від 07.12.2011 року, прокуратурою міста Києва було передано ПАТ «ХК «Київміськбуд» квартири АДРЕСА_2 та № 18 по вул. Островського, 40. Забудовником ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ» (код ЄДОПОУ 33550712), житловий будинок по вулиці Миколи Островського, 40, Солом`янського району, міста Києва було введено в експлуатацію 08.04.2014 року відповідно до Сертифікату виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, яке розміщене на офіційному сайті забудовника. У 2014 році вказаному об`єкту будівництва було присвоєно поштову адресу згідно з Розпорядження № 688 від 22.10.2014 «Про присвоєння поштової адреси новозабудованому житлово-офісному комплексу з вбудовано-прибудованими торговельними приміщеннями, закладами громадського харчування та підземною автостоянкою за адресою: вул. М. Островського, 40 (будівельна адреса)». З метою оформлення правовстановлюючих документів на майно квартири АДРЕСА_2 та № 18 по вул. М. Островського, 40, ПАТ ХК Київміськбуд звернулась до ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ» з проханням надати ряд документів, які ПАТ «ХК «Київміськбуд» має подати до Реєстраційної служби ГУЮ у місті Києві для оформлення права власності на майно.

Однак, після довготривалої переписки з забудовником житлового будинку по вул. М. Островського, 40, ПАТ «ХК «Київміськбуд» було відмовлено у наданні необхідних документів (технічних паспортів та ін.) для оформлення права власності на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . В той же час, ПАТ «ХК «Київміськбуд» стало відомо, що право власності на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 , ймовірно оформлене на забудовника ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ» (код ЄДОПОУ 33550712).

Зазначене свідчить про можливі шахрайські дії з боку забудовника щодо оформлення вказаних квартир на ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ» (код ЄДОПОУ 33550712), враховуючи той факт, що об`єкти нерухомості - квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 , передані ПАТ «ХК «Київміськбуд».

Слідчий ОСОБА_4 зазначив, що в ході слідства отримані достатні дані, які вказують на те що квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 , отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Проте перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив, що 01 червня 2007 року між Київською міською радою та ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ`було укладено договір оренди земельної ділянки, п. 8.4. якого було встановлено, що орендар зобов`язанийпередати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київради 7% (в центральній частині міста 20%) загальної площі комплексу (крім службової) на підставі пункту 36 рішення Київської міської ради від 28.12.2006 року №531/588 «Про бюджет міста Києва на 2007 рік».

З 12 березня 2011 року набрав чинності Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч.7 ст.40 якого встановлює, що органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об`єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 30 цього Закону.

Пунктом 7 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що будь-які рішення органів місцевого самоврядування про надання замовником будівництва будь-яких послуг, передачу активів у будь-якій формі (матеріальній чи нематеріальній), передачу частини (відсоткової частки) площ прийнятих в експлуатацію об єктів містобудування, крім пайової участі відповідно до цього Закону, прийняті до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із цим Законом.

24 грудня 2012 року між Київською міською радою та ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ» укладено Угоду про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки, якою пп. 8.4. вищезазначеного договору оренди земельної ділянки викладено в новій редакції, в якій серед обов`язків забудовника відсутній обов`язок передати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київради 7% (в центральній частині міста 20%) загальної площі комплексу (крім службової) на підставі пункту 36 рішення Київської міської ради від 28.12.2006 року №531/588 «Про бюджет міста Києва на 2007 рік».

Адвокат зазначила, що вищезазначеними рішенням та нормами законодавства передбачено обов`язок забудовника до моменту здачі будинку в експлуатації здійснити (сплатити) пайову участь, проте обов`язок щодо передачі органу місцевого самоврядування 7% площ збудованих комплексів навіть до моменту прийняття Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виникав у забудовників лише після введення будинку в експлуатацію, оскільки рішеннями Київської міської ради передбачалася передача 7% площ комплексів, проте до здачі в експлуатацію та до закінчення будівництва таких площ та відповідних квартир не існує, тому передавати їх забудовник не має змоги, що підтверджується судовою практикою (постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.06.2014 року у справі №826/5097/14).

Будівництво комплексу, в якому знаходяться житлові приміщення, на які було накладено арешт, закінчено ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ» 08 квітня 2014 року, з моменту отримання сертифікату серії ІУ №99.

Право власності на вищезазначене майно було зареєстроване ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ» 16.01.2015 року, таким чином 16 січня 2015 року у ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ» виникло право власності та право розпорядження житловими приміщеннями, на які було накладено арешт.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 1952-ІV права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Таким чином, моментом виникнення права власності на новостворене нерухоме майно є державна реєстрація, розпоряджатися нерухомим майном можливо з моменту реєстрації.

03.02.2015 року між ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Перший інвестиційно-будівельний» та ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ» укладено договори купівлі-продажу, відповідно до якихПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Перший інвестиційно-будівельний» придбав квартири №12, №18, що знаходяться за адресою: місто Київ, вул. Островського, 40, та зареєстрував право власності на них.

Адвокат зауважила, що відповідно до ч.2 ст.719 ЦК України договір щодо безоплатної передачі нерухомого майна підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що між ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ» та Головним управлінням житлового забезпечення укладалися будь-які договори стосовно передачі від ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ» вищезазначеного майна, тому акт від 05.12.2011 року створювати правові наслідки не міг.

Станом на 05.12.2011 року та на 16.12.2011 року, коли було підписано акт №1/241, не існувало самого майна квартир, а тому вони не могли бути передані як об`єкт майнового права.

Право власності на квартири у забудовника виникли з моменту державної реєстрації нерухомого майна, тому до моменту такої реєстрації, тобто до моменту виникнення самого нерухомого майна їх передача жодним чином відбутися не могла.

Як наслідок, акт від 05.12.2011 року №271 та акт від 16.12.2011 року №1/241 не мають правових наслідків, та не породжують право власності будь-яких осіб на вищезазначене майно.

Суд приходить до висновку, що ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Перший інвестиційно-будівельний» правомірно придбав вищезазначене майно у забудовника.

Крім того адвокат зазначила, що власник майна не є стороною кримінального провадження №0000237, щодо посадових осіб власника майна не здійснюється кримінальне провадження.

Підозри або обвинувачення посадовим особам власника майна або його засновникам оголошено не було.

Посадових осіб власника майна жодного разу не було допитано в якості свідків з питань обставин придбання вищевказаного майна.

Відомості про подання цивільного позову до власника майна відсутні, отже, ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Перший інвестиційно-будівельний» не є особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Перший інвестиційно-будівельний» є добросовісним набувачем вищезазначеного майна та правомірно набуло права власності на вищезазначене майно.

Відповідно до пункту 2 розділу 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року «арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру. »

Вважає, що арешт на житлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 було накладено необґрунтовано, без з`ясування достатньої правової підстави для накладення арешту та без дотримання вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 доводи клопотання підтримала та просила його задовольнити. Крім того зазначила, що матеріали кримінального провадження та клопотання слідчого про арешт майна не містять жодних доказів того, що квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 отримані ПАТ«Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Перший інвестиційно-будівельний» в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь - якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно до вимог ст.174 КПК Українипідозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що існує необхідність у скасуванні арешту майна, накладеного на житлові приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , якіналежать на праві приватної власності ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Перший інвестиційно-будівельний», оскільки арешт було накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.167,170,174,235,237 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.07.2015 року на житлові приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , які належать на праві приватної власності ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Перший інвестиційно-будівельний» - скасувати.

Копію ухвали надіслати зацікавленим особам.

Виконання ухвали про скасування арешту майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1