Справа № 367/4488/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1128/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 06.09.2016

УХВАЛА
Іменем України
06 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого - судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_10

потерпілого - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 липня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000001116 за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 за ч. 2 ст.187 КК України, а також обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000001351 за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 304 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків,
В С Т А Н О В И Л А:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000001116 за обвинуваченнями ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 за ч. 2 ст.187 КК України, а також обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000001351 за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 304 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 липня 2016 року обвинувальні акти у кримінальному провадженні за № 000001116 від 02.04.2016 та за № 000001351 від 19.04.2016 року щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 повернуто прокурору.
Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт по кримінальному провадженні №000001116 по обвинуваченню ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 за ч.2 ст. 187 КК України не відповідає вимогам закону, оскільки не містить у собі належним чином сформульованого, зрозумілого обвинувачення щодо кожного з обвинувачених. Натомість, у формулювання обвинувачення кожного з обвинувачених повністю скопійовано загальний виклад фактичних обставин кримінального провадження, без конкретизації дій, у вчиненні яких кожен з них обвинувачується.
Також, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000001351 по обвинуваченню ОСОБА_12 за ч.1 ст. 304 КК України, не відповідає вимогам закону, оскільки він містить у собі не зрозумілий та суперечливий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та не містить у собі належним чином сформульованого, зрозумілого обвинувачення.
Так, в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та обвинувачення зазначено, що ОСОБА_12 , втягнув у злочинну діяльність неповнолітнього ОСОБА_9 , але при цьому не вказано, чи є вирок суду, що набрав законної сили, який би підтверджував вчинення останнім злочину, у який його втягнув ОСОБА_12 .
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 липня 2016 року скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і ухвалити нову ухвалу, якою обвинувальні акти по кримінальних провадженнях за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 повернути на новий розгляд до суду першої інстанції.
Вважає, що висновки суду про відсутність належним чином сформульованого обвинувачення та відсутності конкретизації дій в обвинувальних актах є надуманими, оскільки вимоги до обвинувального акту, передбачені ст. 291 КПК України дотримані, у обвинувальних актах у кримінальних провадженнях 000001116 від 02.04.2016 року та № 000001351 від 19.04.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено належним чином сформульоване обвинувачення.
В обвинувальних актах по кримінальним провадженням міститься формулювання обвинувачення, з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважав встановленими і які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України. Більше того, в обвинувальних актах формулювання обвинувачення складається з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення, правову кваліфікацію дій, обставини, які впливають на кваліфікацію вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, та обставин, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення. В формулюванні обвинувачення конкретизовано, які саме дії вчинив кожний із обвинувачених. Посилання в формулюванні обвинувачення кожного з обвинувачених на дії, які вчинили інші обвинувачені є необхідним, оскільки саме в такий спосіб передано узгодженість дій обвинувачених, їх спільний умисел на вчинення нападу, що і свідчить про вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, суд не вправі наперед вирішувати питання про формулювання й обсяг обвинувачення, його доведеність, кваліфікацію вчиненого, а тому не може посилатись на відсутність вироку суду відносно ОСОБА_9 , що набрав законної сили, який би підтверджував вчинення останнім злочину по кримінальному провадженню № 000001351 від 19.04.2016 року.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, думку потерпілого, який при вирішенні вимог апеляційної скарги прокурора поклався на думку суду, захисників, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та його законного представника, які також заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 п.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, є обвинувальний акт. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, якими серед іншого є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі, і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що порушує право особи на захист.
На думку колегії суддів суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність обвинувальних актів у кримінальному провадженні № 000001116 за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 за ч. 2 ст.187 КК України, та у кримінальному провадженні № 000003151 за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 304 КК України вимогам ст. 291 КПК України.
Так, зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні № 000001116 щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 вбачається, що обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення щодо кожного з обвинувачених, а саме, не містить викладення обставин, які свідчать про наявність доведених даних про форму вини, мотив та мету вчинення злочину щодо кожного з обвинувачених, а містить лише викладення фактичних обставин, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та правову кваліфікацію дій вказаних осіб, що унеможливлює якісно та в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення і перешкоджає призначенню справи до судового розгляду.

Зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні № 000003151 за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 304 КК України також вбачається, що обвинувальний акт не містить належного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України, які прокурор вважає встановленими, не містить належним чином сформульованого обвинувачення, а саме, не містить викладення обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив та мету вчинення злочину.
В той же час посилання суду на те, що в обвинувальному акті не зазначено про наявність вироку суду, що набрав законної сили, який би підтверджував вчинення ОСОБА_9 злочину, в який його втягнув ОСОБА_12 є безпідставним, оскільки вказані обставини не свідчать про недотримання прокурором вимог ст. 291 КПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 26 липня 2016 року є законною, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 липня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 000001116 за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 за ч. 2 ст.187 КК України, а також обвинувального акта у кримінальному провадженні № 000003151 за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 304 КК України залишити без змін.
Судді:
______________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3