АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5564/15-к Номер провадження 11-кп/786/312/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.1 ст.164 КК України З.Н.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Полтави від 04 лютого 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта вища, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2004 та 2013 року народження, офіційно не працює, раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.164 КК України на 1 рік обмеження волі.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що він, будучи на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави та виконавчого листа №2-1080/2009 року від 12.03.2009 року зобов`язаним сплачувати аліменти на користь потерпілої ОСОБА_8 на утримання їх спільного сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2009 року і до досягнення дитиною повноліття, в період часу з 01.01.2014 року по 01.06.2015 року умисно злісно ухилявся від виплати аліментів шляхом приховування доходів та надання до Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції неправдивих відомостей про сплату виниклої заборгованості, в результаті чого утворилась заборгованості по аліментах в розмірі 12 095, 5 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок ,яким засудити ОСОБА_7 на 1 рік 6 місяців обмеження волі, оскільки судом не враховано того, що обвинувачений матеріальну шкоду не відшкодував і надалі продовжує ухилятися від сплати аліментів, взагалі не надав будь-якої критичної оцінки власним злочинним діям. Крім того, ОСОБА_7 ніде не працює, вчинив умисний злочин, вину в скоєному визнав частково, неодноразово перебував у розшуку під час досудового розслідування та судового розгляду.
Обвинувачений в апеляційній скарзі просить вирок суду змінити, застосувавши положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки суд не врахував того, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, а відтак визначена судом міра покарання зумовить неможливість належним чином їх утримувати. В діях ОСОБА_7 не вбачається факту злісного ухилення від сплати аліментів, а мають місце особисті неприязні відносини потерпілої та обвинуваченого. Окрім того, обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, а на день подання апеляційної скарги здійснив часткове погашення заборгованості по сплаті та зобов`язується в найближчий час погасити виниклу заборгованість.
Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Потерпіла ОСОБА_8 подала письмові заперечення, в яких прохає апеляційну скаргу залишити без задоволення, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, прохав звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі положень ст.75 КК України, додатково надавши колегії суддів докази на підтвердження погашення суми заборгованості по аліментам, прокурора, який не підтримав подану ним апеляційну скаргу та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційних скаргах прокурора та обвинуваченого висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України не оспорюються. Суд першої інстанції правильно визнав його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, вина ОСОБА_7 підтверджена допустимими, належними, та достатніми доказами, перевіреними в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку.

Відповідає вимогам ст. 65 КК України і призначене ОСОБА_7 покарання, яке обране з урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого злочину та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Саме призначене ОСОБА_7 судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для скасування вироку та призначення йому більш суворого покарання, про що вказує в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, є слушними доводи апеляційної скарги обвинуваченого.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 вину в скоєному фактично визнав, не погодившись лише з сумою заборгованості, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем роботи, частково відшкодував потерпілій суму заборгованості по аліментам та продовжує її відшкодовувати. Колегія суддів також враховує молодий вік обвинуваченого та те, що до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 притягується вперше.

Оцінюючи як тяжкість кримінального правопорушення, так і особу винного та конкретні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, в зв`язку з чим вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від його відбування з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області залишити без задоволення, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Київського районного суду м.Полтави від 04 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити.

На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

В іншій частині вирок Київського районного суду м.Полтави від 04 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4