Справа № 357/3855/16-к
1-кп/357/391/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2016року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 28.03.2016 року у кримінальному провадженні № 0005410 від 27.12.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білої Церкви, Київської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, вдова, пенсіонерки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
27.12.2015 близько 12 години 55 хвилин ОСОБА_5 прийшла до магазину «Продукти - 625» ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого по вул. Ярмаркова 37-А, м. Біла Церква Київської області, щоб придбати продукти харчування. Проте, перебуваючи у торгівельному залі вказаного магазину ОСОБА_5 таємно від оточуючих, умисно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, із полиць вітрин магазину взяла сьомгу «Своя лінія» слабосолоної філе-шматок зі шкірою 1 гатунок вагою 240 грам вартістю 64 гривні 96 копійок та ікру «МІГ-95 Лососева зерниста» вагою 130 грам вартістю 86 гривень 63 копійок, на загальну суму 151 гривня 59 копійок та поклала в кишеню, пронесла повз касу та направилася до виходу із магазину, однак злочин ОСОБА_5 не було доведено до кінця з причин, які не залежала від її волі, так як при виході з магазину «Продукти - 625» ТОВ «А`ГБ- Маркет» її було зупинено працівниками охорони магазину.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), так як злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування, 28.03.2016року між представником потерпілих ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваною ОСОБА_5 з іншого боку на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачена визнає свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, збитки злочином потерпілим не завдано, сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинений злочин у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачена ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на

судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання нею угоди - бути притягнутою до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, взяла на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України та погодилась на призначення їй за цією статтею покарання у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн..

Представник потерпілих ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за назване кримінальне правопорушення і заявляти вимоги про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для

неї буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, не заперечила щодо затвердження угоди.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, обвинувачений вину у вчиненому кримінальному злочині визнає повністю, матеріальні збитки потерпілим не завдані, так як злочин не закінчений, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1ст. 185 КК України як умисні дії, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), так як злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних злочинів невеликої чи середньої тяжкості, у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 ч.2 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для примирення наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в межах санкції ст.185 ч.1 КК України та узгоджене між сторонами угоди про примирення.

Речові докази по справі, судові витрати відсутні, запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,474,475 КПК України , суд -

судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання нею угоди - бути притягнутою до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, взяла на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України та погодилась на призначення їй за цією статтею покарання у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн..Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, обвинувачений вину у вчиненому кримінальному злочині визнає повністю, матеріальні збитки потерпілим не завдані, так як злочин не закінчений, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 28.03.2016 року, укладену у кримінальному провадженні №0005410 від 27.12.2015 року між представником потерпілих ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити їй узгоджене між сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1