Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/84/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2016 Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0000716, внесеного до ЄРДР 01.02.2014 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, не заміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не маючу, не працюючу, освіта середня-спеціальна, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму вироком Подільського районного суду м. Києва від 16.03.2015 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, змінений вироком Апеляційного суду м. Києва від 30.11.2015 року, яким вирок Подільського районного суду м. Києва від 16.03.2015 року щодо ОСОБА_5 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України скасована в частині звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, вважати згідно з вказаним вироком суду засудженою ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту з призначенням на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим, остаточного покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 4 роки, вироком Св`ятошинського районного суду м. Києва від 12.10.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,
за вчиняння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
31.01.2014 у невстановлений час у ОСОБА_5 , яка перебувала по пр. Г.Гонгадзе в м. Києві, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла.
31.01.2014 ОСОБА_5 приблизно об 11 год. 30 хв., прибула до будинку АДРЕСА_3 , де зайшла до під`їзду вказаного будинку та перебуваючи на 1 поверсі помітила вхідні двері квартири АДРЕСА_4 з замками, які могла б відкрити.
Реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно о 12 год. 00 хв., впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає ОСОБА_5 , за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, які принесла із собою, зламала нижній та верхній замок вхідних дверей та проникла до вищевказаної квартири, яка належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрала гроші в сумі 3000 гривень, обручку із жовтого золота 585 проби вагою 4 грами вартістю 2400 гривень, пару сережок із жовтого золота 585 проби загально вагою 3 грами вартістю 1800 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7200 гривень.
Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй злочині передбаченому ч.3 ст. 185 КК України визнала повністю, визнала всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дала показання, що 31.01.2014 вона приблизно об 11 год. 30 хв., прибула до будинку АДРЕСА_3 , де зайшла до під`їзду вказаного будинку та перебуваючи на 1 поверсі помітила вхідні двері квартири АДРЕСА_4 з замками, які могла б відкрити. Реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно о 12 год. 00 хв., впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, вона за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, які принесла із собою, зламала нижній та верхній замок вхідних дверей та проникла до квартири, звідки викрала гроші в сумі 3000 гривень, обручку із жовтого золота пару сережок із жовтого золота, після цього, вона з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд.
ОСОБА_5 повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченій, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.3 ст.185 КК України, що даний злочин відносяться до категорії тяжких злочинів, особу винної, яка раніше судима, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.07.2010 року з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, по місцю проживання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, враховуючи особу винної, яка раніше судима, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі реально, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, на думку суду, зможе виправити ОСОБА_5 та попередити вчинення нею нових злочинів. Разом із тим, суд з огляду на особу обвинуваченої, ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та обставини вчиненого злочину вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе виключно при реальному відбутті наближеного до мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
З огляду на особу обвинуваченої, яка раніше судима підстав для застосування щодо неї ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
З урахуванням того, що ОСОБА_5 скоїла злочин до вироку Подільського районного суду м. Києва від 16.03.2015 року, який змінений вироком Апеляційного суду від 30.11.2015 року, до вироку Св`ятошинського районного суду м. Києва від 12.10.2015 року, вона підлягає засудженню із застосуванням правил ч. 4 ст. 70 КК України.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого більш суворим з урахуванням вироку Подільського районного суду м. Києва від 16.03.2015 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, змінений вироком Апеляційного суду від 30.11.2015 року, яким вирок Подільського районного суду м. Києва від 16.03.2015 року щодо ОСОБА_5 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України скасована в частині звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, вважати згідно з вказаним вироком суду засудженою ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту з призначенням на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим, остаточного покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 4 роки та вироку Св`ятошинського районного суду м. Києва від 12.10.2015 року, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін.
Початок строку відбування покарання, з урахуванням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 12.10.2015 року, рахувати з 18.07.2015 року.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання з 18.07.2015 року по 12.11.2015 року включно та з 27.11.2015 року по 30.03.2016 року включно, 243 (двісті сорок три) дні попереднього ув`язнення, як 486 (чотириста вісімдесят шість) днів позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 857 грн. 24 коп.
Речові докази: 4 сліди папілярних узорів рук, 1 слід матеріалу - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СуддяОСОБА_1