№ 5-699 км 15
ПОСТАНОВА 13 червня 2016 року м. Київ
Суддя Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 29 лютого 2016 року щодо ОСОБА_3 ,

встановила:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку зазначеного вище судового рішення у касаційному порядку.
Згідно з вимогами ч.2 ст.387 КПК України 1960 року зміст касаційних скарг повинен відповідати вимогам, зазначеним у ст.350 КПК України 1960 року.
Відповідно до ч.1 ст.398 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни касаційним судом вироку, ухвали, постанови є лише істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст.370 КПК України 1960 року), неправильне застосування кримінального закону (ст.371 КПК України 1960 року) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст.372 КПК України 1960 року), даний перелік є вичерпним.

Скаржник, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні цих рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Як вбачається з касаційної скарги, вказаних вище вимог Закону захисником не виконано, оскільки посилаючись на незаконність судового рішення захисник не наводить обґрунтування з огляду на вимоги ст.ст.370-372 КПК України 1960 року, а наводить доводи щодо неповноти та однобічності судового слідства, а також щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи що не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, з огляду на положення ч.1 ст.398 КПК України 1960 року.
Крім того, вказуючи на незаконність ухвали суду апеляційної інстанції, захисник не зазначила , яким саме доводам не надано належної оцінки та як вказані порушення процесуального закону вплинули на законність ухваленого судового рішення.
Крім того, прохальна частина касаційної скарги не узгоджується з її змістом, оскільки захисник порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції, при цьому наводить доводи і щодо незаконності вироку суду першої інстанції.
Згідно із ч.2 ст.388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст.350, ч.2 ст.383, ст.384, ч.2 ст.386, ч.1 ст.398 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Вказані вище порушення перешкоджають вирішенню питання про витребування кримінальної справи.
За таких обставин, у витребуванні кримінальної справи необхідно відмовити.
Відмова у витребуванні справи не перешкоджає витребуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійшла в межах строку, передбаченого ч.2 ст.386 КПК України, або протягом місяця з дня отримання даної постанови.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 388 КПК України в редакції 1960 року та пункту 15 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України

постановила:

Відмовити захиснику ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 для перевірки її в касаційному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1