Справа № 333/2187/16-к
Пр. №1-кп/333/314/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.06.2016 р. м. Запоріжжя
-25.11.1993 року Оріхівським районим судом Запорізької області за ч. 1 ст. 145 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 6 місяців. 21.09.1994 року звільнений на підставі Указ Президента України «Про амністію» від 18.08.1994 року.
-28.10.1997 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою на 1 рік.
-08.01.2008 року Комунарським районним судом за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбування покарання з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.
-23.01.2008 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбування покарання з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.
-08.12.2008 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. З ст. 358, ч. 2 ст.190, із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.
-13.01.2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 358, ч. З ст. 358, ч. 2 ст. 190, із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2008 частково приєднано та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців. 26.03.2010 року звільнено з Запорізького СІЗО УДПтС України в Запорізькій області по відбуттю строку покарання.
-14.10.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на З роки 6 місяців, із застосуванням ст. 71 за вироком Комунарського суду м. Запоріжжя від 08.01.2008 року частково приєднано та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. 13.06.2014 року звільнений умовно-достроково з Софієвської ВК №55, не відбутий строк покарання складав 1 рік 5 місяців 9 днів, -
- за обвинуваченням за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які, в установленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв аналогічний злочин за наступних обставин.
07 квітня 2016 року приблизно о 08 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, знаходячись в приміщенні магазина «Варус», розташованого за адресою: вул. Північнокільцева,10-А в м. Запоріжжі, шляхом вільного доступу зі стелажу у торговій залі таємно викрав майно, яке належить TOB «Омега», а саме: пляшку горілки «Nemiroff Lex» ємністю 0,7 літрів у кількості 1 шт., вартістю 187 гривень 60 копійок, без ПДВ.
Вказане майно ОСОБА_4 поклав до внутрішньої кишені своєї куртки, після чого, разом з викраденим майном пройшов через касу супермаркету, не сплативши при цьому за вищевказаний товар.
У цей час, протиправні дії ОСОБА_4 були помічені працівниками служби безпеки супермаркету, які припинили і запобігли доведенню злочинного умислу до кінця.
Таким чином, останнім виконані усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину, пояснив суду про обставини вчинення злочину, у скоєному щиро покаявся.
Докази по справі судом на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися.
Суд вважає вину обвинуваченого доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше засуджений, повністю визнав вину, у скоєному щиро покаявся.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо без позбавлення волі, з призначенням покарання у вигляді штрафу.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.
- пляшку горілки «Nemiroff Lex» ємкістю 0,7 л. у кількості 1 шт., передана на відповідальне зберігання заступнику начальника охорони ВАРУС-10 ОСОБА_5 передати за належністю магазину «Варус»;
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1