Справа № 356/378/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/522/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 11.05.2016

УХВАЛА
Іменем України
11 травня 2016 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю: прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 15 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання в порядку ч.5 ст. 72 КК України, яке мотивував тим, що він був засуджений вироком Тетіївського районного суду Київської області від 31.08.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України та під час досудового розслідування перебував в СІЗО.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 15.03.2016 року провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 закрито.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 01.02.2016 року, яка набрала законної сили 09.02.2016 року ОСОБА_7 зараховано строк перебування під вартою з 14.10.2014 року по 15.10.2014 рік та з 17.03.2015 року по 18.03.2015 рік в строк відбування покарання за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 29.10.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. ОСОБА_7 з таким судовим рішенням погодився і не оскаржував його. Отже, питання про зарахування строку попереднього ув`язнення відносно ОСОБА_7 вже вирішено судом.

В апеляційній скарзі засуджений посилається на те, що він звернувся до Березанського міського суду Київської області з клопотанням про зарахування у строк покарання строку перебування його в СІЗО в період з 30.08.2015 року по 26.12.2015 року, однак суд не розглянув цього клопотання та неправомірно закрив провадження у справі. В зв`язку з чим засуджений просить розглянути його скаргу та перерахувати строк.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який апеляційну скаргу засудженого підтримав частково, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати а матеріали клопотання направити на новий розгляд, перевіривши матеріали клопотання та кримінального провадження № 0000115 від 08.04.2015 року, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, прередбачених цим кодексом.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону при розгляді клопотання ОСОБА_7 не дотримався, що призвело до прийняття рішення, яке не відповідає вимогам ст.370 КПК України щодо його законності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вироком Тетіївського районного суду Київської області від 29.10.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. В силу ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області за ч.2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 31.08.2015 року (а.с. 69-70 матеріалів кримінального провадження № 0000115).

15.01.2016 року до Тетіївського районного суду Київської області звернувся начальник ВКВСР Березанської ВК (№ 95) з питанням уточнення зарахування в строк відбування покарання для ОСОБА_7 періоду його перебування під вартою з 14.10.2014 року по 15.10.2014 рік та з 17.03.2015 року по 18.03.2015 рік, всього 2 дні (а.с. 88 матеріалів кримінального провадження № 0000115).

Оскільки під час винесення вироку Тетіївського районного суду Київської області від 29.10.2015 року судом не було вирішено питання про зарахування ОСОБА_7 строку перебування під вартою з 14.10.2014 року по 15.10.2014 рік та з 17.03.2015 року по 18.03.2015 рік, всього 2 дні, в строк відбування покарання як визначено вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 31.08.2015 року, ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 01.02.2016 року було задоволено клопотання ВКВСР Березанської виправної колонії УДПтСУ в м. Києві та Київській області (№95) та з застосуванням ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 строк перебування під вартою з 14.10.2014 року по 15.10.2014 року та з 17.03.2015 року по 18.03.2015 року в строк відбування покарання, призначеного вироком Тетіївського районного суду Київської області від 29.10.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, і всього зараховано 4 (чотири) дні (а.с. 95 матеріалів кримінального провадження № 0000115).

27.01.2016 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Березанського міського суду Київської області з клопотанням про зарахування строку його попереднього ув`язнення в період з 30.08.2015 року по 26.12.2015 рік у строк покарання в порядку ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с. 1).

Закриваючи провадження за вказаним клопотанням ОСОБА_7 суд першої інстанції послався на те, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення відносно ОСОБА_7 вже вирішено судом, оскільки ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 01.02.2016 року, ОСОБА_7 зараховано строк перебування під вартою з 14.10.2014 року по 15.10.2014 рік та з 17.03.2015 року по 18.03.2015 рік в строк відбування покарання за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 29.10.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. ОСОБА_7 з таким судовим рішенням погодився і не оскаржував його.

Однак, з даним рішенням суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000115 за ч.3 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_7 вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 31.08.2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України. Даним вироком ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання засудженому рахується з 31.08.2015 року. Зараховано засудженому ОСОБА_7 період його перебування під вартою з 14.10.2014 року по 15.10.2014 року та з 17.03.2015 року по 18.03.2015 року, всього 2 дні (а.с. 45-46 матеріалів кримінального провадження № 0000115).

Згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

П. ґ ч.5 ст. 72 КК України передбачає, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно п.2 Прикінцевих положень вказаного закону, цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до вимог ст. 532 КПК України, вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, а у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадженняухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 01.02.2016 року вирішувалося питання щодо зарахування ОСОБА_7 строку перебування під вартою з 14.10.2014 року по 15.10.2014 рік та з 17.03.2015 року по 18.03.2015 рік у строк відбування покарання за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 29.10.2015 року, так як під час винесення зазначеного вироку судом не було вирішено питання про зарахування зазначеного строку перебування під вартою (всього 2 дні), в строк відбування покарання, як визначено вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 31.08.2015 року, то колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції взагалі не розглядалося питання про зарахування у строк покарання ОСОБА_7 призначеного вироком Тетіївського районного суду Київської області від 29.10.2015 року строку його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, за період з 31.08.2015 року та прийнято неправомірне рішення про закриття провадження за клопотанням засудженого.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали клопотання підлягають поверненню до суду першої інстанції для розгляду по суті, оскільки судом першої інстанції клопотання ОСОБА_7 не розглядалося, а колегія суддів позбавлена можливості постановити ухвалу про зарахування строку, оскільки в матеріалах клопотання та кримінального провадження відсутні дані про те коли вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 31.08.2015 року набрав законної сили, а також дані, де тримався ОСОБА_7 в період з 31.08.2015 року.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Ухвалу Березанського міського суду Київськоїобласті від 15.03.2016 року, якою провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 закрито скасувати.

Клопотання засудженого ОСОБА_7 направити до Березанського міського суду Київської області для його розгляду по суті.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4