Справа № 520/8746/15-к
Провадження № 1-кп/520/11/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2016 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду об`єднані кримінальні провадження: №0002789 від 08.06.2015 р., №0001637 від 09.04.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської обл., Тарутинського р-ну, с. Нове Тарутине, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 27.09.2006 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 07.02.2009 року по відбуттю покарання;

- 21.12.2011 року Київським районним судом м.Одеси, за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 19.02.2015 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період строку погашення судимості вчинив нові умисні кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

Повторно, 28.03.2015 року приблизно о 14:30 годині, ОСОБА_6 перебуваючи в гостях у ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_3 , з метою особистої наживи, маючи корисний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав ноутбук марки «Асеr Е31», вартістю 6999 гривень, який належав ОСОБА_7 , спричинив тим самим потерпілому матеріальну шкоду на суму 6999 гривень. Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Наведені навмисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Повторно, 08.06.2015 року, приблизно о 13:00 год., ОСОБА_3 , переслідуючи ціль заволодіння чужим майном з метою особистої наживи, знаходячись по АДРЕСА_4 , підійшов до ОСОБА_8 та, реалізуючи свій злочинний намір, відкрито викрав золотий ланцюжок, вартістю 2000 грн., з кулоном у вигляді хрестика, вартістю 1000 грн., загальною вартістю 3000 грн., зірвавши його шляхом ривку з шиї останньої, спричинив тим самим потерпілій матеріальну шкоду на суму 3000 гривень. Разом з тим ОСОБА_3 довести свій злочинний намір до кінця та розпорядитися викраденими прикрасами не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був затриманий випадковими особами під час переслідування безпосередньо після вчинення злочину.

Наведені навмисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Наведене обвинувачення ОСОБА_3 підтверджується наступними допустимими доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєні ним злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю та показав, що 28.03.2015 року приблизно о 14:30 годині, він був в гостях у знайомого ОСОБА_7 , в квартирі АДРЕСА_3 , з яким підтримував дружні стосунки. Оскільки він після звільнення з місць позбавлення волі не мав засобів для існування, то вирішив вкрасти ноутбук, який належав ОСОБА_7 і відкрито лежав на столі, щоб в подальшому його продати, а виручені кошти витратити для задоволення власних потреб. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_7 вийшов в іншу кімнату, він, ОСОБА_3 , поцупив ноутбук марки «Асеr Е31», з яким тихенько вийшов з квартири, а згодом передав знайомому ОСОБА_9 , щоб той реалізував його, але ОСОБА_9 , реалізувавши ноутбук ОСОБА_10 , гроші йому не повернув. Він не оспорює вартість викраденого ним ноутбука марки «Асеr Е31», яка складає 6999 гривень.

Далі ОСОБА_3 показав, що йому потрібні були гроші для існування, а тому він 08.06.2015 року, приблизно о 13:00 год., знаходячись на АДРЕСА_4 , побачивши на шиї, як йому згодом стало відомо ОСОБА_8 , золотий ланцюжок з кулоном у вигляді хрестика, вирішив викрасти їх, щоб продати, а виручені кошти витратити для задоволення власних потреб. Оскільки жінка була з коляскою, то він підійшов до ОСОБА_8 та шляхом ривку зірвав з її шиї золотий ланцюжок з кулоном у вигляді хрестика. Жінка відразу ж заголосила та стала кликати на допомогу, а він почав тікати і в цей час десь обранив прикраси. Через кілька хвилин його затримали два чоловіка, які викликали міліцію.

Вина ОСОБА_3 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, крім його зізнання та показань, підтверджується також іншими допустимими доказами дослідженими в судовому засіданні:
- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , згідно яких він запросив до себе до квартири АДРЕСА_3 , раніше знайомого ОСОБА_3 , з яким на той час підтримував дружні стосунки, щоб той тимчасово пожив в нього після звільнення з місць позбавлення волі, поки відшукає собі роботу та житло. ОСОБА_3 прожив в нього біля місяця. Одного дня, 28.03.2015 року, після обіду ОСОБА_3 без будь-яких пояснень зник і більше не з`являвся. Якось до нього, ОСОБА_7 , зайшла сусідка, яка попросила ноутбук. Він не побачив на звичайному місті ноутбук, який він придбав у кредит за 6999 грн., а пошуки результатів не дали. Тоді він запідозрив, що ноутбук поцупив ОСОБА_3 , який до дому не повертався та не відповідав на телефонні дзвінки більше трьох діб. Трохи почекавши, він вирішив звернутися до правоохоронних органів. Коли він прийшов із заявою на ОСОБА_3 до райвідділку міліції, то там побачив ОСОБА_3 , якого затримали за вчинення іншого злочину. ОСОБА_3 зізнався у викрадені ноутбука та повідомив, що віддав його для реалізації ОСОБА_9 ;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , згідно яких до нього звернувся ОСОБА_3 з проханням реалізувати ноутбук фірми «Асеr», оскільки йому були потрібні гроші. Про те, що ноутбук був викрадений ОСОБА_3 йому не повідомив. Зателефонувавши знайомим, він, ОСОБА_9 , знайшов ОСОБА_10 , якому продав ноутбук, за яку суму не пам`ятає, частину грошей залишив собі за послуги, а решту віддав ОСОБА_3 ;
- договором купівлі-продажу на умовах товарного кредиту, актом прийому-передавання товару та фіскальним чеком, згідно яких ОСОБА_7 придбав ноутбук марки «Асеr Е31», вартість якого складає 6999 грн.
- протоколом прийняття заяв про вчинений злочин,
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , згідно яких 08.06.2015 року, приблизно о 13:00 год., вона знаходилася на АДРЕСА_4 , з дитиною. Вона звернула увагу на молодого чоловіка, який йшов їй на зустріч, як згодом їй стало відомо ОСОБА_3 .. Коли він порівнявся з нею, він несподівано для неї вхопив рукою за золотий ланцюжок з кулоном у вигляді хрестика, який був у неї на шиї, та ривком зірвав їх та став тікати. Вона заголосила та стала кликати на допомогу та почала просуватися в бік втікача. Озираючись по сторонам вона сподівалася знайти ланцюжок та кулон, але їх ніде не було. Наздоганяти ОСОБА_3 кинувся її сусід ОСОБА_11 . У відділку міліції вона впізнала ОСОБА_3 серед пред`явлених їй осіб. Золотий ланцюжок з кулоном у вигляді хрестика їй повернули в міліції під розписку;
- протоколом пред`явлення осіб для впізнання, згідно якого потерпіла впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка викрала у неї золотий ланцюжок з кулоном у вигляді хрестика,
- показаннями свідка ОСОБА_11 , згідно яких 08.06.2015 року, приблизно о 13:00 год., він працював біля свого будинку по АДРЕСА_4 , та почув крик жінки про допомогу та побачив, як від неї тікає хлопець, як згодом стало відомо ОСОБА_3 .. Він на велосипеді наздогнав ОСОБА_3 , намагався затримати його, але ОСОБА_3 вивернувся та побіг далі. Біля шиномонтажу йому вдалося за допомогою працівника сервісу ОСОБА_12 затримати ОСОБА_3 , який перечепився та впав. ОСОБА_3 передали працівникам міліції, які прибули на їх виклик;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , згідно яких він 08.06.2015 року, приблизно о 13:00 год., біля шиномонтажу допоміг ОСОБА_11 затримати молодого чоловіка, як згодом йому стало відомо - ОСОБА_3 , який щось викрав у жінки;
- протоколами огляду предмету - золотий ланцюжок з кулоном у вигляді хрестика;
- товарним чеком, згідно якого вартість золотого ланцюжка складає 2000 грн., а кулона у вигляді хрестика 1000 грн.;
- протоколом прийняття заяви про злочин тощо.
Органи досудового розслідування кваліфікували дії ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0002789 від 08.06.2015 року, як закінчений злочин по ч.2 ст.186 КК України за ознакою повторності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 після відкритого викрадення золотого ланцюжка з кулоном у вигляді хрестика у потерпілої ОСОБА_8 , фактично не довів свій злочинний умисел на збагачення за рахунок чужого майна з причин, що не залежали від його волі, оскільки він не мав реальної можливості розпорядитися викраденим майном, тому, що відразу після вчинення злочину він перебував у стані переслідування, яке тривало кілька хвилин, після чого він був затриманий.

В цій частині обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в тому, що він зірвав з шиї ОСОБА_8 золотий ланцюжок з кулоном у вигляді хрестика, і що був затриманий після переслідування безпосередньо після вчинення злочину, не заперечував. Ланцюжок з кулоном він обранив під час його переслідування і під час затримання їх у нього не було. Тому він не міг розпорядитися ними з метою збагачення.

Отже на підставі наведених обставин суд перекваліфіковує умисні дії ОСОБА_3 по цьому епізоду з ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

Суд не визнає допустимим доказом письмову заяву ОСОБА_3 про, нібито, добровільну видачу ним працівникам міліції золотого ланцюжка з кулоном у вигляді хрестика, оскільки ця заява не має жодних реквізитів діловодства правоохоронного органу, а слідча дія оформлена не у відповідності з вимогами КПК України.

Більш того, як показав обвинувачений ОСОБА_3 в цій частині, цю заяву він вимушений був написати після застосування до нього фізичного насильства з боку працівників міліції. Показання ОСОБА_3 в цій частині заслуговують на увагу, оскільки згідно довідки з Одеського слідчого ізолятору ОСОБА_3 поступив в установу з гематомою в області нижнього віка правого ока, забиттям м`яких тканин в області спини. Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_11 в цій частині показали, що не наносили ударів в область спини та обличчя затриманому, чого не заперечував і обвинувачений ОСОБА_3 .

До того ж свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_11 в цій частині також показали, що вони не бачили у ОСОБА_3 під час його затримання золотого ланцюжка з хрестиком, або щоб при них він видавав їх працівникам міліції.

Суд також вважає нікчемною заяву ОСОБА_3 про, нібито, обізнаність свідка ОСОБА_9 про реалізацію ним викраденого ноутбуку, оскільки свідок ОСОБА_9 , як під час досудового розслідування, так і в суді, давав послідовні покази про те, що ОСОБА_3 приховав від нього факт викрадення ноутбуку, та спростував твердження ОСОБА_3 про це. В цій частині свідок ОСОБА_9 також показав, що він, маючи кримінальне минуле, став на шлях виправлення, і відмовився би від реалізації викраденого майна, щоб не бути притягненим до кримінальної відповідальності. Показання свідка ОСОБА_9 заслуговують на увагу, оскільки вони були послідовні та відповідають фактичним обставинам справи. Твердження ж ОСОБА_3 про обізнаність ОСОБА_9 про викрадення ноутбуку з`явилося в стадії судового розгляду. Така заява обвинуваченого суперечить встановленим обставинам справи, а сам обвинувачений під час судового розгляду неодноразово змінював показання.

З цих самих підстав, а також тому, що ОСОБА_3 поставив під сумнів показання свідка ОСОБА_9 , суд не враховує обставину, яка пом`якшує покарання, зазначену в обвинувальному акті щире каяття.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, визнання ним вини, відсутність негативної характеристики за місцем мешкання, фактичне повернення потерпілій ОСОБА_8 її майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, на підставі яких призначити йому покарання у виді:

за ч.2 ст.185 КК України - позбавлення волі на строк п`ять років,

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України - позбавлення волі на строк чотири роки.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 08.06.2015 р.

На підставі ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення в цій справі в період з 08.06.2015р. по 04.02.2016р. із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази, вказані на а.с.141, 142 т.2, після набрання вироку законної сили вважати повернутими за належністю ОСОБА_8 .

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1