АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/488/16 Справа № 206/528/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції матеріали провадження про продовження примусових заходів медичного характеру відносно :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області.

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2016 року,

за участю прокурора: ОСОБА_7

особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру : ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_8

В с т а н о в и л а:
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2016 року задоволено письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 в психіатричної лікарні у відділенні із посиленим наглядом строком на шість місяців.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд першої інстанції посилався на висновок комісії лікарів-психіатрів № 20 від 21.01. 2016 року КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, згідно з яким ОСОБА_6 рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру в умовах відділення із посиленим наглядом, оскільки ОСОБА_6 має діагноз: шизофренія параноїдальної форми непереривної течії, параноїдальний синдром становлення ремісії «С» помірно- змішаний тип дефекту. ОСОБА_6 потребує подальшого лікування та проведення соціально- реабілітаційних заходів.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру в умовах відділення із посиленим наглядом.

В апеляції ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, як незаконну та необґрунтовану, оскільки вважає що він не потребує примусових заходів медичного характеру та кримінальну справу відносно нього було сфальсифіковано у 2007 році. ОСОБА_6 вважає що він захищався він нападників та не потребував і на теперішній час не потребує примусових заходів медичного характеру в умовах відділення із посиленим наглядом.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та прохали скасувати судове рішення та постановити рішення про припинення примусових заходів медичного характеру, вислухав пояснення лікарів психіатричного закладу : ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про психічний стан ОСОБА_6 , який на думку лікарів потребує знаходження у психіатричному відділенні із посиленим наглядом, думку прокурора, який вважав що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 95 КК України, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.

Перевіривши матеріали подання, зокрема Висновок комісії лікарів-психіатрів №20 від 21.01. 2016 року , колегією суддів встановлено, що він містить обґрунтування на підтвердження доцільності застосування раніше обраного ОСОБА_6 примусового заходу медичного характеру.

Так, згідно до висновку рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру в умовах відділення із посиленим наглядом.

Крім того, суд задовольняючи заяву медичного закладу про продовження примусових заходів медичного характеру перевірив можливості застосування іншого нагляду, а тому судовий розгляд 1 інстанції проведено повно та всебічно.

Колегія суддів не вбачає порушень норм кримінально процесуального закону при розгляді провадження, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає вимогам закону.

У судовому засіданні апеляційної інстанції у режимі відеоконференції , лікарі які приймали участь у складанні висновків комісії лікарів- психіатрів підтвердили свої висновки та обґрунтували їх , а саме що ОСОБА_6 рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру в умовах відділення із посиленим наглядом, оскільки ОСОБА_6 має діагноз: шизофренія параноїдальної форми непереривної течії, параноїдальний синдром становлення ремісії «С» помірно- змішаний тип дефекту. ОСОБА_6 потребує подальшого лікування та проведення соціально- реабілітаційних заходів. Лікування ОСОБА_6 на протязі значного часу лікарі обґрунтовують тим, що ОСОБА_6 не має бажання лікуватися, часто виражає агресію та вважаючи те, що лікування поліпшило його стан, але у стадії тільки становлення ремісії, що виключає скасування лікування та переведення його лікування на інший режим.

Лікарі зазначили доцільність лікування ОСОБА_6 у психіатричному закладі з посиленим наглядом.

Колегія суддів, дослідивши висновок лікарів, враховуючи пояснення лікарів психіатрів, які вважають що ОСОБА_6 потребує тримання у психіатричному закладі з посиленим наглядом , вважає доцільним продовжити лікування ОСОБА_6 , а тому рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.. 404, 407, 514 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 05 лютого 2016 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді апеляційного суду :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4