ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0003130 від 18.06.2014р. стосовно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Степанівка, Ємільчинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта 9 класів, не працюючою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.10.2009р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.3 ст.296, ч.1 ст.122, ч.3 ст.185,70КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

-06.06.2013р. Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.125КК України до 240 годин громадських робіт;

-14.04.2014р. Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.389КК України на 1 місяць арешту;

-27.05.2014р. Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185, 395,70КК України на 3 місяці арешту;

-22.12.2014р. Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185КК України на 3 місяці арешту;

-20.03.2015р. Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185,69,71КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

за ч.2 ст.186 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 05 червня 2014 року близько 23 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився в будинку АДРЕСА_2 де у нього виник злочинний умисел направлений на викрадення ноутбуку торгівельної марки «Dell» серійний номер «1252» вартістю 1000грн, саббуфера торгівельної марки «F8D» серійний номер «А11Є131500154» вартістю 295грн, що належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, в той же час та місці, ОСОБА_4 висловив до ОСОБА_8 , у користуванні якого перебувало вищевказане майно, вимогу передати йому дане майно, на що останній відмовився.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою відкритого повторного викрадення чужого майна, в цей же день, час та місці підійшов до ОСОБА_8 та відштовхнув потерпілого, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В свою чергу у потерпілого ОСОБА_8 склалося враження, що якщо він протидіятиме ОСОБА_4 або не виконає його вимог, то останній заподіє йому тілесні ушкодження.

Подолавши таким чином волю потерпілого до опору, ОСОБА_4 не припиняючи свої злочинні дії, в цей же день, час та місці взяв ноутбук торгівельної марки «Dell» серійний номер «1252» вартістю 1000грн, саббуфера торгівельної марки «F8D» серійний номер «А11Є131500154» вартістю 295грн, що належить ОСОБА_10 , після чого, утримуючи вказане майно при собі, переніс його до автомобіля таксі марки «Шевроле» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився поблизу будинку №132 по вулиці Шелушкова в м.Житомирі. Після цього, близько 23 години 10 хвилин 05.06.2014року ОСОБА_4 не вищевказаному автомобілі місце вчинення злочину залишив.

Таким чином ОСОБА_4 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_10 , на загальну суму 1295грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і пояснив, що біля 17 години 05.06.2014року разом із знайомим ОСОБА_11 вживали пиво. Згодом біля 22 години він приїхав до останнього на квартиру по АДРЕСА_2 . Попросив ОСОБА_8 дати йому в користування ноутбук та саббуфер, які обіцяв повернути через тиждень. Распутній повідомив, що це майно не його, а ОСОБА_12 , тому не хотів зразу його давати. Тоді відштовхнув Разпутнього, після чого останній навіть допоміг йому винести ноутбук до автомобіля таксі на якому він приїхав, а він заніс та поклав в автомобіль саббуфер. З цим майном поїхав на таксі до себе додому в Ємільчинський район. По дорозі заїхав до знайомої ОСОБА_13 , яка проживає в Володарсько-Волинському районі, залишив їй ноутбук та саббуфер, які взяв у ОСОБА_8 та попросив її повернути це майно ОСОБА_14 , оскільки припускав, що останній з приводу взятого майна може звернутися в міліцію. В послідуючому ОСОБА_13 , яка також знайома із ОСОБА_11 повернула останньому ноутбук та саббуфер про що повідомила його ( ОСОБА_15 ) по телефону. У вчиненому розкаявся.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина знайшла своє підтвердження дослідженими доказами під час судового розгляду, а саме показаннями потерпілого та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що вдень 05.06.2014року разом із знайомим ОСОБА_4 вживав пиво. Коли ввечері знаходився за місцем проживання, а саме в будинку АДРЕСА_2 , де винаймав квартиру, до нього на автомобілі таксі приїхав ОСОБА_4 , який був в стані сп`яніння та став просити дати йому в користування ноутбук та саббуфер, які обіцяв повернути. Відповів обвинуваченому, що це майно належить не йому, а ОСОБА_10 , тому дати таке не може. Тоді ОСОБА_4 відштовхнув його на ліжко. Оскільки боявся останнього, думав, що ОСОБА_15 буде його бити, тому не перешкоджав йому забрати ноутбук та саббуфера. Через день зателефонував знайомій ОСОБА_16 , яка повідомила, що ноутбук та сабуффер ОСОБА_15 залишив у неї та це майно йому буде повернуто. Солоп по телефону висловлював йому погрози, просив, щоб не звертався в міліцію, але він через декілька днів звернувся із заявою в правоохоронні органи.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.06.2014р. згідно якого слідчим СВ Житомирського МВ ОСОБА_17 було прийнято заяву від ОСОБА_8 про викрадення майна (а.с.42-43).

Відповідно до даних протоколу пред`явлення особи на впізнання за фотознімками від 07.07.2014р. свідок ОСОБА_18 серед пред`явлених йому на фотознімках осіб під №2 впізнав ОСОБА_4 , як особу на ім`я ОСОБА_19 , який 05.06.2014р. близько 23 години на його автомобілі перевозив речі, які виніс з приміщення будинку АДРЕСА_2 (а.с.49-50).

Згідно протоколу огляду місця події від 17.07.2014р. в кабінеті №38 слідчого відділу Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області були оглянуті саббуфер з двома колонками, ноутбук. Присутній при огляді потерпілий ОСОБА_20 пояснив, що вказані речі належать йому та їх в нього 05.06.2014р. з приміщення квартири по АДРЕСА_2 відкрито викрав ОСОБА_4 (а.с.55-56).
Відповідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 28.07.2014р. ОСОБА_4 розповів про події, що відбувалися 05.06.2014р. в будинку АДРЕСА_2 , а саме як відкрито заволодів ноутбуком, сабуффером з колонками, що належать потерпілому ОСОБА_20 та показав на статисту як наносив потерпілому удар в область грудної клітини, показав де стояв автомобіль в який погрузив викрадене майно (а.с.89-93).

Згідно висновку судово-наркологічної експертизи Д-211 від 15.07.2014р. у ОСОБА_4 наркологічної патології не виявлено. Виявлено епізодичне вживання алкогольних напоїв (а.с.51).

Згідно висновку судово-психіатричної комісійної амбулаторної експертизи №297-2014 від 23.07.2014р. ОСОБА_4 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними в даний час. В період часу до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_4 протиправні вчинки, останній не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 в період часу до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час (а.с.52-54).
Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ч.2 ст.186КК України, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна(грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненими повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 як особа негативно характеризується по місцю проживання, не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, збитки потерпілому відшкодував, дає критичну оцінку своїм діям, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням пом`якшуючих обставин покарання та наведених мотивів, суд вважає при призначенні ОСОБА_4 покарання застосувати ст.69КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією ч.2 ст.186КК України у виді позбавлення волі.

Також суд застосовує до обвинуваченого вимоги ч.4 ст.70КК України, оскільки злочин за вчинення якого він визнається винуватим ОСОБА_4 вчинив до постановлення щодо нього вироку Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20.03.2015року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у строк покарання, оскільки останній 23.02.2015року відповідно до п.12 ст.537КПК України був переведений в установу попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді даного кримінального провадження.

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання за цим законом із застосуванням ст.69КК України 2 (два) роки 2 місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70КК України шляхом часткового складання покарань, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20.03.2015року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 2 (два) роки 3 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 обрати тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 17 лютого 2016року.

Відповідно до ч.5 ст.72КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.02.2015року по день набрання вироком законної сили.

Речові докази: сабуффер, дві колонки, ноутбук, мобільний телефон марки Нокіа, паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_21 , що передані потерпілому ОСОБА_21 залишити останньому як власнику та користувачу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1