Справа № 299/2957/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

25.02.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційне провадження № 11-кп/777/85/16 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.11.2015 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості відповідно до ст.ст. 89,91 КК України, засуджено за ч.3 ст.286 КК України.
Зазначеним вироком місцевого суду від 12.11.2015 ОСОБА_8 визнано винуватим та призначено покарання за ч.3 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки; запобіжний захід залишено попередній тримання під вартою; строк відбуття ОСОБА_8 основного покарання ухвалено обчислювати з дня його затримання 31.07.2015.
Цивільний позов потерпілої задоволено, з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 стягнуто 15 000 грн. майнової та 230 000 грн. моральної шкоди.
З ОСОБА_8 на користь держави стягнуто 3 670 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Вирішено долю речових доказів: автомобіль «CHRYSLER RG», реєстраційний номерний знак Угорської Республіки НОМЕР_1 ухвалено передати ОСОБА_11 ; автомобіль «Дачія Логан» д.н. НОМЕР_2 потерпілому ОСОБА_6 ; оптичний диск «TITANUM» формату DVD+R 8Х з камери відео спостереження дороги від 31.07.2015 вирішено залишити при матеріалах кримінального провадження.
Згідно вироку місцевого суду ОСОБА_12 визнано винуватим в тому, що він 31.07.2015, біля 18 год. 35 хв., керуючи в стані алкогольного сп`яніння (2,21 %) автомобілем «CHRYSLER RG», реєстраційний номерний знак Угорської Республіки НОМЕР_1 , по вул. Незалежності с. Руська Долина Виноградівського району Закарпатської області, у напрямку смт. Вилок Виноградівського району, із значно більшою за допустиму в населених пунктах (60 км/год.) швидкістю приблизно 100 км/год., перетнувши вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, розпочав обгін попутного невстановленого слідством легкового автомобіля та автомобіля марки «Кіа Сід», р.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_13 , не забезпечив безпеку дорожнього руху, грубо порушив вимоги пунктів Правил дорожнього руху України, зокрема: 1.3, 1.5, 2.9 «а», 10.1, 11.3, 12.4, 14.6, 34 (1.1), спричинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої:
- водій автомобіля «Дачія Логан», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: перелому ребер, забою внутрішніх органів, відкритого перелому нижньої щелепи, закритого перелому грудини, закритих переломів кінцівок, тупої травми голови з переломом кісток основи черепа, тупої травми черева з розривом внутрішніх органів, що супроводжувалося внутрішньою кровотечею та призвело до травматичного і гіповолемічного шоку, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті останнього в реанімаційному відділенні Виноградівської ЦРЛ;
- пасажир автомобіля «CHRYSLER RG», н.з. Угорської Республіки НОМЕР_1 , ОСОБА_14 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми черева з розривом діафрагми та брижі тонкого кишківника, субкапсулярних розривів печінки та селезінки, переломів ребер, переломів кісток тазу, переломів стегнової кістки, переломів кісток гомілки, забою легенів та головного мозку, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті останнього в реанімаційному відділенні Виноградівської ЦРЛ;
- пасажир автомобіля «CHRYSLER RG», н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_15 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритого черезацетабулярного перелому, струсу головного мозку.
Як визнав місцевий суд, невиконання водієм ОСОБА_8 вимог ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку із настанням вказаних вище наслідків ДТП.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалений щодо нього вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.11.2015 змінити, пом`якшивши йому основне покарання за ч.3 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі; застосувати положення ст.75 КК України, на підставі якої звільнити його від відбування покарання, з випробуванням протягом трирічного іспитового строку та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Вказує, що визначаючи йому вид та розмір покарання, суд першої інстанції в порушення вимог ч.2 ст.65, ст.66 КК України визнав пом`якшуючою покарання обставиною лише його щире каяття, не врахувавши такі пом`якшуючі покарання обставини: 1) активне сприяння розкриттю злочину свою вину визнав повністю та активно допомагав органу досудового розслідування встановити істину в справі; 2) добровільне часткове, в межах його матеріальних та фінансових можливостей, відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 в сумі 12 000 грн., 3) поведінку ОСОБА_8 після вчинення злочину з місця ДТП він не зник, дочекався працівників ДАІ та міліції «(з`явлення із зізнанням)», одразу намагався викликати швидку допомогу потерпілим.
Місцевим судом враховано тільки позицію потерпілого ОСОБА_6 , який просив призначити ОСОБА_8 максимальну міру покарання. Не враховано позицію інших потерпілих: ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , які просили суворо не карати обвинуваченого; дані, що характеризують його особу: ОСОБА_8 не має судимості, одружений, посередньо характеризується за місцем проживання, активно сприяє популяризації спорту серед населення, є одним із організаторів постійних змагань з міні футболу в м. Виноградів; в разі залишення вироку без змін, його сім`я втратить єдиного годувальника та опору, а в іншому разі ОСОБА_8 , який вчинив вказаний злочин з необережності, докладе зусиль для відшкодування в повному обсязі завданих потерпілим внаслідок злочину збитків.
В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.11.2015 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, посилаючись на наступне.
Вважає, що покарання обвинуваченому призначено з урахуванням вимог ст.65 КК України та обставин, на які посилається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі.
Так, ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, наслідком якого є загибель двох людей, тілесні ушкодження третьої особи і горе та переживання потерпілих від втрати близьких, втрати здоров`я, порушення звичного укладу життя.
Зазначає, що обставини, за яких відбулась сама дорожньо-транспортна пригода, свідчать про підвищену суспільну небезпеку особи, яка її спричинила: водій, керуючи транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп`яніння; рухався по дорозі в населеному пункті в селі, зі швидкістю, яка вдвічі перевищує дозволену і при цьому здійснював обгін на забороненій ділянці дороги, виїхавши на зустрічну смугу руху. Він усвідомлював можливість настання негативних наслідків від його поведінки, однак знехтував вимогами закону.
Просить апеляційний суд врахувати той факт, що ОСОБА_8 вже був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, внаслідок якого також загинула людина.
Щодо обвинуваченого судом вже було застосовано положення ст.75 КК України і звільнено від відбування покарання з випробуванням. Однак, правильних висновків для себе обвинувачений не зробив і надалі нехтує правилами дорожнього руху. Відтак адвокат вважає, що наслідки такої поведінки є надто тяжкими для оточуючих.
Посилання обвинуваченого на те, що він відшкодував завдані злочином збитки, є необґрунтованими, а потерпіла ОСОБА_10 , на яку вказує ОСОБА_8 , отримала лише відшкодування витрат на поховання.
ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, як особа він характеризується негативно, схильний до зловживання алкогольними напоями, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став.
Заслухавши доповідь судді, доводи: обвинуваченого та його захисника на обґрунтування поданої ОСОБА_8 апеляційної скарги, з її уточненням просили зменшити розмір покарання до восьми років позбавлення волі; прокурора, потерпілого та його представника, які проти апеляційної скарги заперечили та просили залишити без змін вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 , як законний та обґрунтований, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи сторін, колегія апеляційного суду визнає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.286 КК України є вірною.
Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, при викладених у вироку обставинах, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується, крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, доказами, перевіреними безпосередньо під час розгляду справи й наведеними у вироку.
Посилання обвинуваченого щодо невмотивованості судового рішення стосовно призначеного йому розміру покарання колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судом першої інстанції в повній мірі враховано усі обставини в їх сукупності, дотримано вимоги ст.65 КК України та справедливо призначено як основне покарання позбавлення волі в максимальному розмірі, так і додаткове позбавлення права керувати транспортним засобом строком на три роки, оскільки таке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів й, зокрема,- у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Так, з урахуванням обставин справи кількості загиблих, один з яких був у молодому віці (19 років), позиції батька останнього, потерпілого ОСОБА_6 , який наполягав призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в максимальних межах, оскільки не вбачає в діях ОСОБА_8 саме щирого каяття, який не відшкодував заподіяну злочином шкоду, обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку експерта середнього ступеня, т.2, а.п.48), негативної характеристики, підстав для призначення обвинуваченому покарання у мінімальних межах, визначених санкцією ч.3 ст.286 КК України п`ять років, із застосуванням положення ст.75 КК України, про що в апеляційній скарзі просить ОСОБА_8 , не було.
Суд першої інстанції обґрунтовано піддав критиці посередню характеристику за місцем проживання ОСОБА_8 (т.2, а.п.34), з якої також вбачається, що обвинувачений зловживає алкогольними напоями, оскільки, як правильно зазначив представник потерпілого в наведеному вище запереченні проти апеляційної скарги, ОСОБА_8 хоч і вважається таким, що не має судимості відповідно до ст.91 КК України, однак судимість, що достроково знята судом (т.1, а.п.105), стосується вчинення цим же обвинуваченим аналогічного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, внаслідок якого також загинули кілька осіб.
Ця позиція суду узгоджується і з встановленими попереднім вироком того ж місцевого суду обставинами стосовно виключно негативної характеристики ОСОБА_8 (т.1, а.п. 103-104, а.п. 104, абз.5), а також з іншою характеристикою ОСОБА_8 з місця його проживання, з якої також вбачається, що обвинувачений характеризується негативно, схильний до зловживання спиртними напоями та не приймає участі в громадському житті населеного пункту, що спростовує протилежні, вказані вище, доводи обвинуваченого (т.1, а.п.95).
Наявність попередніх судимостей за тяжкі злочини, одна з яких одна погашена, а одна знята (т.1, а.п. 101-102) також підтверджує висновок місцевого суду з цих підстав, оскільки ця обставина вкрай негативно характеризує особу обвинуваченого.
Активне сприяння розкриттю злочину, про що в апеляційній скарзі зазначає обвинувачений, не може полягати лише у визнанні винним своєї вини, а тому правильно не визнано місцевим судом обставиною, що пом`якшує покарання.
Апеляційний суд не приймає до уваги і доводи захисника ОСОБА_9 про те, що оскільки ОСОБА_8 визнав свою вину, то суд повинен був при призначенні винному покарання щонайменше застосувати положення ст.69-1 КК України строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу при визнанні обвинуваченим своєї вини.
Так, вказана норма кримінального закону застосовується лише у разі, якщо поряд із визнанням винним своєї вини наявні обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.66 КК України та відсутні обставини, що обтяжують покарання в даному разі останньою є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а такої пом`якшуючої обставини, як добровільне відшкодування (у повному обсязі) завданого збитку або усунення заподіяної шкоди п.2 ч.1 ст.66 КК України), матеріалами кримінального провадження не встановлено.
Посилання обвинуваченого на неврахування місцевим судом, як пом`якшуючої покарання обставини добровільне часткове відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 (відповідна розписка в т.3, а.п.57) не приймається до уваги, оскільки у кримінальному провадженні є троє потерпілих, двом з яких майнова шкода взагалі не відшкодована; відповідно до ч.2 ст.66 КК України дана обставина (саме часткове відшкодування шкоди) може бути визнана судом такою, що пом`якшує покарання, тобто це є правом, а не обов`язком суду.
Доводи обвинуваченого, що суд не врахував поведінку ОСОБА_8 після вчинення злочину він не залишив місця ДТП, дочекався працівників ДАІ та міліції, «намагався» викликати швидку допомогу потерпілим (останні доводи не підтверджено відповідними доказами) також до уваги не приймаються, оскільки такі дії згідно із законом є прямим обов`язком для будь-якого водія.
З роз`яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 вбачається, що при призначенні покарання слід додержувати вимоги п.1 ч.1 ст.65 КК України. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд визнає, що призначаючи винному покаранняв максимальних межах санкції ч.3 ст.286 КК України, яке колегія суддів вважає справедливим, суд першої інстанції врахував усі обставини справи в їх сукупності, зокрема тяжкість вчиненого злочину, особу винного, його негативну характеристику, правильно визнав поряд з ними такою, що є недостатньою для призначення менш суворого покарання єдину обставину, що його пом`якшує щире каяття (стосовно якої у потерпілого ОСОБА_6 виник сумнів).
Отже, твердження апелянта про порушення судом першої інстанції вимог ст.65 КК України є безпідставними.
Керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалений щодо нього вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.11.2015 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який перебуває під вартою в той самий строк з дня отримання ним копії даної ухвали.

Судді: