Кодимський районний суд Одеської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа №503/1236/16-к
Провадження №1-кп/503/82/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2016 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі Одеської області кримінальне провадження, зареєстроване 18 серпня 2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000508, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працездатного, непрацюючого, спів мешкає, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше судимого:

15 червня 2005 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

14 жовтня 2009 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до п.8 ч.1 ст.89 КК України має не зняту та непогашену судимість;

- по звинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України,

- за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим 14 жовтня 2009 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, умовно-достроково звільнившись з виправної установи 28 квітня 2012 року строком на 1 рік 2 місяці 26 днів, маючи відповідно до п.8 ч.1 ст.89 КК України не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, 06 серпня 2015 року близько 14 години, перебуваючи в яблуневому саду, розташованому за межами смт.Слобідка Кодимського району Одеської області, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна та незаконного збагачення за його рахунок, таємно для оточуючих викрав належну потерпілому ОСОБА_5 корову віком 8 років, вартістю 6000 грн., яка перебувала на прив`язі, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому майнову шкоду у розмірі вартості викраденої тварини.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 у вересні місяці 2015 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, близько 17 години, перебуваючи на АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на викрадення дитячого іграшки у вигляді мотоцикла, яка перебувала за межами домогосподарства потерпілої ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно викрав зазначену іграшку, спричинивши потерпілій майнову шкоду у розмірі 300 грн., що є вартістю викраденої іграшки, після чого з місця вчинення злочину зник.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав та пояснив, що дійсно 06 серпня 2015 року близько 14 години 00 хвилин з яблуневого садка, розташованого за смт.Слобідка Кодимського району Одеської області, він викрав корову, яку продав невідомим особам за 3000 грн.

Окрім цього, у вересні місяці 2015 року близько 17 години, перебуваючи на вулиці 40 років Жовтня в м.Кодима, викрав дитячу іграшку у вигляді мотоцикла.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про відсутність до обвинуваченого будь-яких претензій, оскільки завдані їй збитки відшкодовані. Просила розглянути вказане кримінальне провадження без її участі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив що дійсно 06 серпня 2015 року з садка за смт.Слобідка Кодимського району була викрадена належна йому корова, віком 8 років, чим йому завдані значні матеріальні збитки.

У зв`язку з цим заявлений ним позов підтримав та просив його задовольнити, стягнувши з ОСОБА_3 6000 грн. в якості відшкодування завданої йому майнової шкоди та 3000 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов визнав у повному обсязі.

Окрім визнавальних свідчень обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується:

- протоколом від 11 грудня 2015 року огляду місця події яблуневого садка за смт.Слобідка Кодимського району Одеської області, з якого була викрадена корова потерпілого ОСОБА_5 ;

- протоколом від 09 грудня 2015 року огляду місця події домогосподарства АДРЕСА_2 , звідки з прилеглої до подвір`я території була викрадена належна потерпілій ОСОБА_7 іграшка;

- протоколами слідчого експерименту від 14 грудня 2015 року, в ході якого обвинувачений ОСОБА_3 добровільно розповів та на місці вчинення злочинів показав обставини крадіжки майна потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ;

- довідками вартості викраденого майна.

Таким чином, діючи в межах пред`явленого в ході досудового розслідування звинувачення, суд визнає доведеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 за епізодом крадіжок майна потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, зокрема - таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та розмір кримінального покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень; їх тяжкість, визначену відповідно до ст.12 КК України (середня тяжкість); обставини їх вчинення; дані про його особу, зокрема його задовільну характеристику з місця проживання; схильність обвинуваченого до крадіжок; наявність попередніх неодноразових судимостей, в т.ч. і за вчинення умисних корисливих злочинів; вчинення інкримінованих йому крадіжок після звільнення з виправної установи, де він відбув покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, що у сукупності характеризує його з негативного боку, свідчить про його сформовану схильність до вчинення злочинів, його підвищену суспільну небезпеку та небажання перевиховуватись і виправлятись.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи суспільну небезпеку незаконного посягання на чуже майно, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки лише пов`язане з його ізоляцією від суспільства покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При цьому, правових підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням судом не встановлено.

Щодо вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.ст.55,56,61,128,129 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим потерпілим ОСОБА_5 під час досудового розслідування заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 7000 грн. в якості відшкодування завданої йому майнової шкоди та 3000 грн. - в якості відшкодування завданої моральної шкоди.

Заявлений потерпілим позов ОСОБА_3 визнав у повному обсязі.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

У зв`язку з цим, з огляду на доведеність провини ОСОБА_3 у вчиненні крадіжки належного потерпілому ОСОБА_5 , заявлений потерпілим цивільний позов у частині відшкодування завданих йому майнових збитків, уточнений ним в судовому засіданні, підлягає задоволенню, зокрема у розмірі вартості викраденої ОСОБА_3 корови, встановленої під час досудового розслідування, тобто у розмірі 6000 грн.

Щодо цивільного позову у частині відшкодування моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях потерпілого ОСОБА_5 , що виникли внаслідок викрадення у нього корови, яка приносила йому основну частину доходу, то суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди « від 31 березня 1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності.

Відповідно до п.9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок крадіжки належної потерпілому корови, яка мала для нього суттєве значення, позаяк приносила йому дохід, був порушений звичний ритм його життя: він змушений був вживати заходів щодо пошуку зниклої тварини, звертався до поліції по допомогу, приймав участь у розслідуванні кримінального провадження та у розгляді справи в суді.

При цьому, ці негативні наслідки стали результатом дій саме обвинуваченого ОСОБА_3 .

Окрім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вчинення злочину щодо потерпілого вже є підтвердженням завдання йому моральної шкоди (рішення від 19 жовтня 2004 року у справі «Мельниченко проти України» ).

Таким чином, з врахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його відношення до вчиненого діяння та його наслідків, поведінки до та після вчинення злочину, характеру негативних наслідків, викликаних його діями, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, а також зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану потерпілого, суд, з врахуванням визнання обвинуваченим позову в цій частині, вважає необхідним позов задовольнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

До набрання вироком законної сили, обраний відносно засудженого ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 07 липня 2016 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін, після чого скасувати.

Строк відбування ОСОБА_3 призначеного цим вироком покарання обчислювати з моменту його затримання, тобто з 04 липня 2016 року, зарахувавши до цього строку час досудового ув`язнення обвинуваченого у відповідності з ч.5 ст.72 КК України - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази, а саме - дитячу іграшку у вигляді мотоцикла, зеленого кольору, марки «Abrica Sbrint, заарештовану ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 11 грудня 2015 року, залишити у власності потерпілої ОСОБА_7 , знявши накладений на неї арешт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити: стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 6000 (шість тисяч) грн. в якості відшкодування завданої йому майнової шкоди та 3000 (три тисячі) грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 9000 (дев`ять тисяч) грн.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, -протягом того ж строку з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1