[1] АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора в провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2016 року щодо ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №000030 щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст.27, ч.2 ст. 205, ч.1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою з підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні про вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст.27, ч.2 ст. 205, ч.1 ст. 358, ч. 3

ст. 358 КК України повернуто прокурору, в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Таке рішення суд мотивував тим що, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки з його змісту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні пособництва у фіктивному підприємництві, вчиненому повторно, тобто придбанні суб`єкту підприємницької діяльності з метою покриття незаконної діяльності та вказаний злочин вважається завершеним з моменту вчинення таких дій по придбанню юридичної особи, що необхідно пов`язувати з діями по реєстрації, перереєстрації в органах державної влади вказаного суб`єкта підприємницької діяльності.
Однак в обвинувальному акті в частині викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення не міститься визначення місця вчинення дій особи, які утворюють склад закінченого злочину, оскільки зазначено лише (по кожному з епізодів) про подання невстановленою особою, стосовно якої матеріали виділено в окреме провадження, до різних реєстраційних служб, найменування яких зазначені без конкретної адреси місцезнаходження цих реєстраторів та без місця вчинення конкретних дій по реєстрації, перереєстрації підприємств. При цьому, при викладенні обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення визначено лише місце вчинення дій обвинуваченої як пособника у вчиненні злочину, проте місце вчинення пособництва не можна ототожнювати з місцем вчинення дій, які утворюють склад закінченого злочину.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, направити обвинувальний акт до суду першої інстанції для проведення підготовчого судового засідання та призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому в частині викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення зазначено місце вчинення всіх епізодів вчинених злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст.27, ч.2 ст. 205, ч.1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, які є закінченими. При цьому, злочин, передбачений ст. 358 КК України вважається закінченим з моменту вчинення підроблення документів та їх збуту та збут підроблених документів ТОВ «Олеандріна Трейдінг» в останньому епізоді, - вчинений на території Шевченківського району м.Києва, біля станції метро «Лук`янівська» в м.Києві. Та зазначені обставини дозволяють суду встановити підсудність цього провадження та не дають підстав для повернення обвинувального акту.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути прокурору обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні злочину і яким завершується досудове розслідування.

Статтею 291 КПК України визначені вичерпні вимоги до обвинувального акта. Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті наводиться після викладу фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації злочину з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події злочину із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті (частини статті) Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад злочину. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст. 337 КПК України.

Однак, всупереч ст. 291 КПК України обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , як вірно вказав суд першої інстанції, взагалі не містить інформації про місце, зокрема адрес, вчинення злочинів, а також відсутня вказівка про неможливість встановлення цього місця, а також часу.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні пособництва у фіктивному підприємництві, вчиненому повторно, тобто придбанні суб`єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності. Завершеним дані злочини вважаються з моменту державної реєстрації, перереєстрації суб`єкта підприємницької діяльності.

Проте, в обвинувальному акті не зазначено місця вчинення закінченого складу злочину, що впливає на визначення підсудності даного кримінального провадження, порушення правил якого є істотним порушенням вимог КПК.

Не є переконливими доводи прокурора про необґрунтованість судового рішення в зв`язку з тим, що один із злочинів, який інкримінується ОСОБА_5 , передбачений ст. 358 КК України вважається закінченим з моменту підроблення документів та їх збуту та збут підроблених документів ТОВ «Олеандріна Трейдінг» в останньому епізоді, який вчинений на території Шевченківського району м.Києва, що на думку прокурора дозволяє суду встановити підсудність цього провадження цьому суду.
Оскільки вони суперечать викладеному в обвинувальному акті в якому зазначено, що документи, які були засвідчені ОСОБА_5 по зазначеному ТОВ невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) 27.11.2015 року подані до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві (без зазначення адреси), про що зроблено відповідний запис, про що вірно вказано в ухвалі суду.

Окрім цього, використання завідомо підробленого документа

(ч.3 ст. 358 КК) може бути вчинено одним із двох способів, зокрема пред`явлення документа та подання документа. Однак, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 йдеться лише про передачу підроблених документів невстановленій досудовим розслідуванням особі (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) та без зазначення місця (адрес) вчинення цих дій обвинуваченої (як пособника), що утворює склад закінченого злочину.

Наведе, на думку колегії суддів вказує на обґрунтованість ухвали суду про повернення обвинувального акту прокурору, з наведених в ухвалі підстав, та за вищевказаних обставин неможливість встановити його підсудність, в зв`язку з чим в задоволенні апеляційної скарги прокурора в провадженні слід відмовити.

При цьому, колегія суддів звертає увагу апелянта, що його вимога щодо надання вказівки суду першої інстанції щодо можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду, не ґрунтується на вимогах закону. Так, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та за наслідками апеляційного розгляду приймає рішення відповідно до повноважень, передбачених ст. 407 КПК України, яка не передбачає можливості прийняти рішення судом апеляційної інстанції про призначення судового розгляду за наслідками підготовчого провадження.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора в провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2016 року у кримінальному провадженні №000030 про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_5 прокурору залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1585/2016
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1