печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2016 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

та слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України підполковника юстиції ОСОБА_4 , яке погоджене зі прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України капітаном юстиції ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остров Псковської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, працюючого уповноваженим представником Президента Російської Федерації у Північно-Кавказькому федеральному окрузі, місце проходження державної служби: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України підполковник юстиції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України капітаном юстиції ОСОБА_3 вніс зазначене клопотання.

У судовому засіданні слідчий та прокурор внесене клопотання підтримали з викладених у ньому підстав.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Мотивуючи клопотання слідчий вказав, що слідчим відділом управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001594 від 14.06.2016 за фактами планування, підготовки та ведення агресивної війни проти України невстановленими представниками Збройних Сил Російської Федерації та представниками влади Російської Федерації за попередньою змовою з командуючим Чорноморським флотом РФ ОСОБА_6 (кримінальне провадження стосовно якого скеровано до суду), вчинення ними умисних дій з метою зміни меж території або державного кордону України, підбурювання ними українських військовослужбовців до вчинення державної зради, організації вчинення військовослужбовцями ЗС РФ диверсій, захоплення державних або громадських будівель чи споруд, блокування транспортних комунікацій, викрадення вогнепальної зброї та бойових припасів, незаконного переправлення осіб через державний кордон України, замаху на захоплення морського судна, умисного вбивства двох і більше осіб, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 28 ч. 2, ст. 437 ч. 1; ст. 28 ч. 2, ст. 437 ч. 2; ст.110 ч. 3; ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 111; ст. 27 ч. 3, ст. 113; ст. 113; ст. 341; ч. 1 ст. 279; ч. 3 ст. 262; ч. 2 ст. 332; ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 278; п. 1 ч. 2 ст. 115; ст. 261 КК України.

08.08.2016 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110; ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 111; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України.

У клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням встановлено наступні обставини.

Із 05.03.2014 по 19.03.2014 ОСОБА_5 , перебуваючи на території Командування Військово-Морських Сил ЗС України, дислокованого за адресою: АДРЕСА_2 , видаючи себе за представника влади уповноваженого представника Президента РФ, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з Міністром оборони РФ ОСОБА_7 , начальником Генерального штабу ЗС РФ першим заступником Міністра оборони РФ ОСОБА_8 , командуючим Чорноморського флоту РФ ОСОБА_6 та іншими представниками влади та службовими особами Збройних Сил Російської Федерації, виконуючи відведену йому роль пособника у реалізації спільного умислу, усвідомлюючи явну злочинність власних дій, та передбачаючи можливість у результаті їх вчинення настання тяжких наслідків, розуміючи, що Україна є суверенною і незалежною державою та що АР Крим і м. Севастополь є її невід`ємною складовою частиною, а також те, що він сприяє порушенню іншими співучасниками злочину встановленого Декларацією про державний суверенітет України від 16.07.1990 і ст.ст. 1-3, 73, 132-134 Конституції України державного ладу та порядку, посяганню на суверенітет і територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та поширення впливу Російської Федерації на адміністративно-територіальній одиниці України, переслідуючи особистий корисливий мотив, що полягав у бажанні бути призначеним на керівні посади у вищих органах державної влади РФ на захопленій території півострову Крим і отримувати за це заробітну плату, та з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, всупереч вимог п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, також сприяє порушенню принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975, вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), ст.ст. 1-3, 68 Конституції України, шляхом усунення перешкод у спосіб схиляння військовослужбовців з числа вищих офіцерів Командування ВМС ЗС України до невиконання наказів командування ЗС України, не вжиття ними жодних заходів щодо відсічі збройної агресії РФ, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, та погрожуючи можливістю застосування зброї ЗС РФ, чим подолав їх волю до спротиву, тим самим сприяв безперешкодному вторгненню військовослужбовців ЗС РФ для здійснення військової окупації території півострова Крим, захопленню ними адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури, котрі мають важливе оборонне і стратегічне значення, що призвело до тяжких наслідків у вигляді порушення територіальної цілісності України та заподіяння збитків у вигляді втрати об`єктів державної власності на загальну суму 1 080 352 000 000 грн., тобто вчинив пособництво у вчиненні умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених особою, яка є представником влади, за попередньою змовою групою осіб, які призвели до тяжких наслідків, чим вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України.

Він же, за наведених вище обставин, у період з 05.03.2014 по 19.03.2014, перебуваючи на території Командування ВМС ЗС України, дислокованого за адресою: АДРЕСА_2 , видаючи себе за представника влади уповноваженого представника Президента РФ, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з Міністром оборони РФ ОСОБА_7 , начальником Генерального штабу ЗС РФ першим заступником Міністра оборони РФ ОСОБА_8 , командуючим Чорноморського флоту РФ ОСОБА_6 та іншими представниками влади та службовими особами Збройних Сил Російської Федерації, виконуючи відведену йому роль пособника у реалізації злочинного умислу, усвідомлюючи явну злочинність власних дій, та передбачаючи можливість у результаті їх вчинення настання тяжких наслідків, розуміючи, що він сприяє порушенню іншими співучасниками злочину встановленого Декларацією про державний суверенітет України від 16.07.1990 і ст.ст. 1-3, 73, 132-134 Конституції України державного ладу та порядку, посяганню на суверенітет і територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та поширення впливу держави, у якій він проходить державну службу, на адміністративно-територіальній одиниці України, переслідуючи особистий корисливий мотив, що полягав у бажанні бути призначеним на керівні посади у вищих органах державної влади РФ на захопленій території півострову Крим і отримувати за це заробітну плату, та з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, всупереч вимог п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, також сприяє порушенню принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975, вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), ст.ст. 1-3, 68 Конституції України, шляхом усунення перешкод у спосіб схиляння військовослужбовців з числа вищих офіцерів Командування ВМС ЗС України до невиконання наказів командування ЗС України, не вжиття ними жодних заходів щодо відсічі збройної агресії РФ, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, та погрожуючи можливістю застосуванням зброї ЗС РФ, чим подолав їх волю до спротиву, тим самим забезпечив здійснення підрозділами ЗС РФ блокування у взаємодії з військовими козацькими товариствами під виглядом місцевого населення півострова Крим та представниками так званої «самооборони», військових частин ЗС України, ДПС України, ВВ МВС України для перешкоджання їх законній діяльності щодо відсічі збройної агресії РФ, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості; блокування транспортних комунікацій з метою порушення нормальної роботи морського та повітряного військового транспорту; пошкодження об`єктів, які мають важливе оборонне значення для забезпечення військової окупації ЗС РФ території півострова Крим та захоплення будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі, тобто вчинив пособництво у веденні агресивної війни за попередньою змовою групою осіб, чим скоїв злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України.

Він же, в один із днів у період з 05.03.2014 по 19.03.2014, перебуваючи на території Командування ВМС ЗС України, дислокованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу РФ, переслідуючи особистий корисливий мотив, що полягав у бажанні бути призначеним на керівні посади у вищих органах державної влади РФ на захопленій території півострову Крим і отримувати за це заробітну плату, та з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, виконуючи відведену йому роль пособника у реалізації злочинного умислу, шляхом умовлянь, підкупу обіцянками подальшого проходження військової служби на нових кораблях ЧФ РФ, збереженням отриманих військових звань та рівнозначних посад, підвищенням розміру грошового забезпечення, іншими соціальними гарантіями на рівні військовослужбовців ЗС РФ, та погрозами застосування військовослужбовцями ЗС РФ фізичного насильства та зброї у випадку відмови виконувати висунуті вимоги, особисто схиляв українських офіцерів, зокрема, командувача ВМС ЗС України віце-адмірала ОСОБА_9 , заступника командувача ВМС ЗС України капітана 2 рангу ОСОБА_10 та інших, до вчинення державної зради, тобто діянь на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, а саме до переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто здійснив підбурювання до вчинення державної зради, чим скоїв злочин, передбачений ч. 4 с. 27, ч. 1 ст. 111 КК України.

10.08.2016 о 16 год. 32 хв. за допомогою кур`єрської служби міжнародної доставки АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» письмове повідомлення про підозру разом із повістками щодо необхідності з`явлення ОСОБА_5 15.08.2016 та 22.08.2016 до Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України доставлено до Адміністрації Президента Російської Федерації за адресою: Російська Федерація, м. Москва, вул. Ільїнка, 23 (за місцем проходження ним державної служби).

Окрім того, повістки про виклик ОСОБА_5 надіслано 11.08.2016 електронною поштою на адресу Адміністрації Президента Російської Федерації через її офіційний сайт та 12.08.2016 на адресу уповноваженого представника Президента Російської Федерації у Північно-Кавказькому федеральному окрузі через його офіційний сайт.

15.08.2016 та 22.08.2016 ОСОБА_5 до органу досудового розслідування Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України відповідно до вищевказаних повісток безпідставно не з`явився.

22.08.2016 у зв`язку з переховуванням ОСОБА_5 від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого оголошено розшук підозрюваного, проведення якого доручено Департаменту контррозвідки Служби безпеки України.

Слідчий ОСОБА_4 зазначає, що до даного часу місцеперебування ОСОБА_5 не встановлено, що перешкоджає завершенню досудового розслідування, злочини, які інкриміновано ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких.

Клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внесене одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України.

Слідчим ОСОБА_4 у клопотанні та доданих до нього документів, а також прокурором ОСОБА_3 у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110; ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 111; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України.

Окрім цього, наведені доводи в клопотанні та докази в долучених до клопотання документах дають достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування.

З огляду на викладене, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остров Псковської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, працюючого уповноваженим представником Президента Російської Федерації у Північно-Кавказькому федеральному окрузі, місце проходження державної служби: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі слідчого судді особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала втрачає законну силу 22 лютого 2017 року, або до вказаної дати з моменту приводу підозрюваного чи відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_11