Дата документу Справа № 314/3858/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/398/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 0824/4991/12 Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 29 грудня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 29 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні подання Токмацького МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Відмовляючи в задоволенні подання Токмацького МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області, суд у своїй ухвалі зазначив, що за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 26.12.2012 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та на нього покладені обов`язків, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання.

06.02.2013 року ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком і умовами відбування призначеного покарання, йому роз`яснені правові наслідки ухилення від виконання покладених судом обов`язків, а також винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію під його підпис.

Як вбачається з листка реєстрації, який міститься в матеріалах особової справи, за час іспитового строку ОСОБА_7 , починаючи з 05.03.2013 року, жодного разу не пропустив явку на реєстрацію до КВІ Токмацького району Запорізької області /аркуші особової справи 19, 68/.

27.02.2014 року постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП, а саме за те, що 04.02.2014 року при проведенні обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 було вилучено наркотичну речовину канабіс, яку останній зберігав для власного використання, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Штраф сплачено в повному обсязі.

01.04.2014 року ОСОБА_7 винесено попередження про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція може направити до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням /аркуш особової справи 65/.

19.08.2014 року постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за те, що 12.08.2014 року за місцем мешкання висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. Штраф сплачено в повному обсязі.

26.08.2014 року постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області ОСОБА_7 знову притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП, а саме за те, що 24.07.2014 року при проведенні обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 було вилучено наркотичну речовину канабіс, яку останній зберігав для власного використання, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 450 грн. Штраф сплачено у повному обсязі.

Як свідчать вище перелічені постанови ОСОБА_7 повністю визнавав свою вину у вчинених правопорушеннях, розкаювався, а також сплачував накладені на нього адміністративні стягнення у виді штрафу в строк, встановлений ст. 307 КУпАП, що не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, ОСОБА_7 в добровільному порядку звернувся за медичною допомогою до лікувального закладу і перебуває на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою № 133 від 29 грудня 2014 року і свідчить про бажання стати на шлях виправлення.

Доводи представника Токмацького МРВ КВІ про негативну характеристику ОСОБА_7 за час відбування покарання з випробуванням спростовуються матеріалами особової справи.

В матеріалах особової справи містяться 6 позитивних характеристик з місця проживання засудженого ОСОБА_7 від 06.02.2013 р., 03.06.2013 р., 01.10.2013 р., 03.02.2014 р., 19.03.2014 р., 19.08.2014 р. /а.с. 24, 31, 43, 52, 62, 70, 79/.

Крім того, в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_7 містяться довідки ДІМ Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області, складених на ім`я начальника ВКВІ Токмацького району Запорізької області, з яких також вбачається, що ОСОБА_7 характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, з сусідами підтримує дружні стосунки, в побуті веде нормальний спосіб життя /аркуші особової справи 26, 33,40, 47, 83/.

В матеріалах особової справи також наявна довідка-характеристика від 18.02.2014 року за № 599 за якою ст. інспектор КВІ Токмацького району охарактеризував ОСОБА_7 з позитивної сторони /аркуш особової справи 56/.

Суд не прийняв до уваги одну негативну довідку оперуповноваженого Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області /аркуш особової справи 74/, оскільки вона спростовується, як попередніми, так і наступними довідками, що містяться у справі.

Також суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_8 /аркуш особової справи 75) від 10.06.2014 р., в яких вона негативно характеризує ОСОБА_7 , так як протягом майже двох років вона надавала йому позитивні характеристики, і 19.09.2014 р. надала знову ж таки позитивну характеристику /аркуш особової справи 79/.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

ОСОБА_7 без порушень виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду, жодного разу не пропустив явку на реєстрацію до ВКВІ Токмацького району Запорізької області, позитивно характеризується за місцем проживання.

ОСОБА_7 вчинив три адміністративні правопорушення, за які на нього було накладено адміністративне стягнення, проте вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнавав, щиро розкаювався, вчинене не потягло негативних наслідків, сплатив всі накладені на нього адміністративні стягнення.

Відповідно до положень ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Правопорушення, які вчинив ОСОБА_7 , є неоднорідними, вчинені не поспіль, а на протязі близько півроку, тому їх вчинення не свідчить про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.

Два з трьох вчинених ОСОБА_7 адміністративних правопорушення (за ст. 44 КУпАП) були направлені не на порушення громадського порядку, а порушували встановлений порядок обігу наркотичних засобів.

ОСОБА_7 в добровільному порядку звернувся за медичною допомогою до лікувального закладу і перебуває на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою № 133 від 29 грудня 2014 року і свідчить про бажання стати на шлях виправлення.

Крім того встановлено, що 26 грудня 2014 року закінчився іспитовий термін в 2 роки, встановлений йому вироком Токмацького районного суду Запорізької області, у зв`язку з чим, суд першої інстанції клопотання Токмацького МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області залишив без задоволення.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у провадженні, просить ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 29.12.2014 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Токмацького МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 26.12.2012 року, скасувати як незаконну та необґрунтовану, внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Винести свою ухвалу, якою задовольнити подання начальника Токмацького МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення до місць позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 26.12.2012 року.

Вказує, що з матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення: вчиняє психологічне насильство в сім`ї, зловживає наркотичними засобами, за що притягався до адміністративної відповідальності, чим не виправдав довіру суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до положень ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 26.12.2012 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання /а.п. 4/.

06.02.2013 року ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком і умовами відбування призначеного покарання, йому роз`яснені правові наслідки ухилення від виконання покладених судом обов`язків, а також винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію під його підпис /а.п. 5/.

Проте, за час відбування покарання у Токмацькому РП КВІ України в Запорізькій області, ОСОБА_9 має незадовільну характеристику, у зв`язку з систематичним вчиненням ним адміністративних правопорушень та притягненням до адміністративної відповідальності.

Так, 27.02.2014 року постановою судді Токмацького районного суду ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що, що 04.02.2014 року при проведенні обшуку за місцем його мешкання було вилучено наркотичну речовину канабіс, яку останній зберігав для власного використання /а.п. 6/.

01.04.2014 року інспектором КВІ Токмацького району ОСОБА_7 було винесено попередження про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція може направити до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням /а.п. 8/.

Не дивлячись на це, 12.08.2014 року ОСОБА_7 за місцем мешкання висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки, за що постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 19.08.2015 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. /а.п. 9/.

Не зупинившись на цьому, ОСОБА_7 знов вчинив адміністративне правопорушення, а саме, 24.07.2014 року при проведенні обшуку за місцем його мешкання було вилучено наркотичну речовину канабіс, яку останній зберігав для власного використання, у зв`язку з чим 26.08.2014 року постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області ОСОБА_7 знову був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 450 грн. /а.п. 10/.

Також, в матеріалах особової справи засудженого містяться пояснення ОСОБА_8 квартальної 13-ї дільниці, де проживає засуджений, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_7 за місцем мешкання характеризується негативно, оскільки зловживає алкогольними напоями та застосовує фізичне насильство до своєї співмешканки /аркуш особової справи 75/.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим він підлягає направленню для відбування призначеного покарання.

Крім того, колегія суддів вважає неспроможним довід ухвали суду першої інстанції, покладений в обґрунтування можливості подальшого відбування ОСОБА_7 покарання з випробуванням, про те, що 26 грудня 2014 року закінчився іспитовий строк в 2 роки, встановлений засудженому вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 26.12.2012 року, оскільки матеріали провадження та особової справи засудженого не містять даних про те, що ця судимість була погашена у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні, задовольнити.

Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 26 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 скасувати, та ухвалити нову ухвалу, якою направити ОСОБА_7 до місць позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 26.12.2012 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СуддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4