Єдиний унікальний номер справи 185/27/16-к
Провадження № 1-кп/185/90/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження № 0003060 від 18 листопада 2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітнього сина 2005 року народження, постійного місця проживання та реєстрації не має, раніше судимого:
- 25 лютого 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, 69 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано не відбутий строк 9 місяців по вироку Павлоградського міськрайонного суду від 25 червня 2014 року та призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 03 квітня 2015 року із Дніпропетровської виправної колонії згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 26 березня 2015 року ст. 81 КК України, не відбутий умовно-достроковий строк - 7 місяців 14 діб,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
15 листопада 2015 року, приблизно о 08.30 год., ОСОБА_11 , знаходився поблизу будинку № 90 по вул. Інтернаціональній м. Павлограда Дніпропетровської області, де побачив неповнолітнього ОСОБА_8 , який тримав у руці мобільний телефон. ОСОБА_11 , попросив у ОСОБА_12 мобільний телефон «ACER Liguid EI Duai Sim U360» для здійснення дзвінка, після чого, телефон ОСОБА_8 не повернув , незважаючи на вимоги ОСОБА_8 віддати телефон, направився в сторону першої поліклініки і на вул. Радяснській м. Павлограда умисно, повторно відкрито, викрав чуже майно, а саме належний на праві приватної власності громадянину ОСОБА_8 , мобільний телефон «ACER Liguid EI Duai Sim U360» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім карта мобільного оператору МТС НОМЕР_3 , чим спричинив матеріальну шкоду, згідно висновку № 43/15 про оцінку вартості рухомого майна від 23 листопада 2015 року на загальну суму 1872 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_11 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_11 вину в судовому засіданні визнав частково, пояснив, що вважає свої дії шахрайством, так як підійшовши до потерпілого ОСОБА_8 , попросив телефон у останнього, щоб подзвонити, але після того телефоном заволодів шахрайським шляхом, а не викрав із застосування ривку, як вказано у обвинуваченні. Вказаний телефон він згодом продав ОСОБА_13 .

Суд вважає, що винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні.

Як пояснив суду потерпілий ОСОБА_8 , 15 листопада 2015 року, приблизно о 08.00 год., на вул. Інтернаціональній м. Павлограда до нього підійшов ОСОБА_11 і попросив телефон, щоб подзвонити. Він передав ОСОБА_11 свій мобільний телефон марки " ACER" і останній здійснивши дзвінок, повернув телефон. Приблизно через 5 хвилин ОСОБА_11 наздогнав його , в цей час телефон задзвонив , ОСОБА_11 взяв з його рук телефон і з кимось поговорив. Після чого, він не віддав телефон і пішов в сторону поліклініки через вул. Радянську. Він, потерпілий, пішов слідом і просив повернути телефон. ОСОБА_11 став вимагати гроші,казав ,що через деякий час поверне телефон. Він став кричати : "Мужик, верни телефон", намагався забрати телефон, але ОСОБА_11 держав телефон високо в руці і він не міг до нього дотягнутися. ОСОБА_11 потягнувся рукою до карману, а він злякався і втік, бо думав, що в кармані міг бути ніж.

Законний представник потерпілого ОСОБА_9 , засвідчив, що 15 листопада 2015 року його неповнолітній син - ОСОБА_8 розказав про те, як незнайомий чоловік забрав у нього мобільний телефон. В цей же день вони звернулися з цього приводу до поліції.

Викриваючи обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, свідок дала суду наступні свідчення.

ОСОБА_13 суду пояснила, що вона була на ринку, до неї в цей час підійшов чоловік та запропонував купити телефон за 300 грн. Перевіривши телефон, не знаючи, що він крадений, купила його за 200 грн. Після чого працівники міліції забрали у неї телефон, про що свідчить розписка останньої /а.к.п.19/.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_11 підтверджується письмовими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 18 листопада 2015 року в присутності ОСОБА_8 Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській області було прийнято заяву від ОСОБА_9 /а.к.п.33/.

Згідно протоколу огляду предмета від 19 листопада 2015 року було оглянуто мобільний телефон «ASER Liguid EI Duai Sim U360» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 /а.к.п.37-38/, який було вилучено у ОСОБА_13 та відповідно до постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 19 листопада 2015 року, вищезазначений телефон визнано речовим доказом та повернуто під розписку неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 /а.к.п.40-41/.

Згідно висновку № 43/15 від 23 листопада 2015 року, за станом ринку на 23 листопада 2015 року, ринкова вартість мобільного телефону становила 1872 грн. /а.к.п.81/.

Дані докази сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, , оскільки у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Разом з тим, суд вважає слідчий експеримент за участю ОСОБА_11 , запис якого суд переглянув під час судового розгляду, недопустимим доказом. Як вбачається зі змісту слідчого експерименту, на досудовому слідстві його проведено без участі захисника, а сам ОСОБА_11 заявив про психологічний тиск з боку працівників міліції. Суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні " Олег Колесник поти України" від 19 лютого 2010 року в п.35 зазначив, що право на захист буде , в принципі, непоправно порушено, якщо при засудженні особи судом будуть використані викривальні свідчення, які отримані під час допиту за відсутності захисника. Тому суд не застосовує як доказ пояснення ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту, а навпаки, приймає до уваги докази, які отримані під час судового розгляду . Суд вважає, що отриманими в судовому засіданні доказами встановлена наявність вини ОСОБА_11 у скоєнні відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно.
Стосовно свідчення потерпілого ОСОБА_8 , суд не находить підстав вважати його покази стосовно обставин вчиненого кримінального правопорушення неналежними. Йому повних 17 років, він послідовно і впевнено викладає обставини, добре орієнтований в подіях і часі. Припущення сторони захисту ,що неповнолітній потерпілий може викривляти події і обставини кримінального правопорушення об`єктивно не доведені, тому не можуть бути взяті до уваги.
Натомість, доводи обвинуваченого ОСОБА_11 про те,що він вчинив шахрайство, тобто заволодів телефоном потерпілого шляхом обману, судом не можуть братися до уваги, оскільки ці доводи , крім показань обвинуваченого будь-якими іншими доказами фактично не підтверджуються. Зокрема , потерпілий ОСОБА_8 пояснив суду, що про злочинні наміри ОСОБА_11 заволодіти його мобільним телефоном здогадався і вимагав у останнього повернення телефона негайно. Тобто, в даному випадку відсутній принцип зловживання довірою та введення потерпілого в оману, що є особливістю шахрайства. Обман ОСОБА_11 та зловживання ним довірою неповнолітнього потерпілого були лише способом отримання доступу до майна - мобільного телефону, а вже саме вилучення майна відбувалося відкрито.

Таким чином, суд вину обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, обставиною , що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, є повне відшкодування шкоди потерпілому, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_11 та передбачена ст. 67 КК України, визнано рецидив злочину, тому суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього індивідуального майна.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_11 вчинив вищевказане кримінальне правопорушення у період умовно-дострокового звільнення від покарання на строк позбавлення волі на 7 місяців 14 діб , суд вважає необхідним приєднати до призначеного покарання не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду від 25 лютого 2015 року .
Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.
Витрати на залучення експерта відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року та призначити ОСОБА_11 покарання, за сукупністю вироків, у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією всього індивідуального майна.
Строк покарання засудженому ОСОБА_11 рахувати з моменту затримання 19 листопада 2015 року.

Зарахувати ОСОБА_11 в строк відбування покарання, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, час попереднього ув`язнення з 19 листопада 2015 року до набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_11 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної чинності.

Речові докази: мобільний телефон «ASER Liguid EI Duai Sim U360» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім карта мобільного оператору МТС НОМЕР_3 , переданий під розписку ОСОБА_8 залишити за належністю.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1