АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи: 659/542/15-к
Провадження №11-кп/791/1009/16 Головуючий у 1-й інст.:
ОСОБА_1
Категорія: ст.121 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

1 листопада 2016 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 17.08.2016р. по кримінальному провадженню №0000525 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Банілово-Підгорний Старожинецького району Чернівецької області, гр-ки України, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_8

засуджена за ст.121 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі з відбування покаранням в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Запобіжний захід не обраний. Строк покарання рахувати з моменту затримання. Відповідно до ст.72 ч.5 КК України зараховано у строк відбуття покарання період перебування під вартою в ході досудового слідства, а саме з 17.06.2015р. по 13.01.2016р.

За вироком суду вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат по справі.

За вироком суду з ОСОБА_8 стягнено на користь ОСОБА_9 5000 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

ОСОБА_8 визнана винною та засуджена за те, що вона 17.06.2015р. близько 1 год., знаходячись у кухні належного їй житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , в результаті виниклої сварки, умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень, тримаючи ніж у руці, нанесла ним один удар ОСОБА_10 , 1986р. народження, в ліву пахову ділянку живота, внаслідок чого спричинила потерпілому ОСОБА_10 проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням шлунку, ускладненого гострою крововтратою, від чого ОСОБА_10 помер на місці події. Таким чином, ОСОБА_11 заподіяла потерпілому ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя, які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує на незаконність вироку у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. На її думку, допустимі докази, які підтверджували б вину ОСОБА_8 за ст.115 ч.1 КК України чи за ст.121 ч.2 КК України, - відсутні. В суді стороною захисту було подано клопотання про визнання доказів, які надав прокурор, недопустимими. Вважає, що в діях обвинуваченої вбачається склад злочину, передбачений ст.118 КК України, оскільки остання захищалася від протиправних дій потерпілого ОСОБА_10 , які носили систематичний характер. Даний факт підтверджується характеристикою ОСОБА_8 , з якої вбачається, що між обвинуваченою та потерпілим виникали конфлікти, сварки переростали у бійки. Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в судовому засіданні зазначили, що останнім часом в сім`ї обвинуваченої дуже часто були сварки, бійки; ОСОБА_8 неодноразово викликала міліцію. Дільничний інспектор в судовому засіданні підтвердив, що з боку потерпілого дійсно було насилля щодо обвинуваченої. В судовому засіданні було встановлено, що потерпілий перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у присутності свідка ОСОБА_13 двічі вдарив обвинувачену. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа №66 від 17.06.2015р. потерпілий перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, натомість обвинувачена на час вчинення кримінального правопорушення не перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Суд безпідставно не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_12 , яка вказала, що вдень бачила обвинувачену без тілесних ушкоджень; вночі близько 23-24 год. чула як ОСОБА_17 кликала на допомогу. Факт наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_17 підтверджується висновком судово-медичної експертизи №174 від 17.06.2015р., згідно з яким у обвинуваченої було виявлено легкі тілесні ушкодження. Вважає, що покарання обвинуваченій має бути призначено з урахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, сприяла органам досудового слідства у розкритті кримінального правопорушення, після вчинення злочину намагалася допомогти потерпілому; за останній час характеризується з позитивної сторони; на обліку у нарколога не перебуває; раніше не судима; кримінальне правопорушення вчинила не в стані алкогольного сп`яніння; позов визнала повністю й має намір відшкодувати в найближчий час. Просить вирок змінити, перекваліфікувавши дії ОСОБА_8 зі ст.121 ч.2 КК України на ст.118 КК України та призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі, а в разі якщо колегія суддів не перекваліфікує дії обвинуваченої, то вирок змінити, пом`якшивши призначене покарання, із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили вирок змінити, перекваліфікувати дії обвинуваченої ОСОБА_8 на ст.118 КК України або пом`якшити призначене покарання, застосувавши ст.ст.69, 75 КК України; думку прокурора, про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, а вироку суду без змін; розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_8 вину в інкримінованому злочині визнала частково та пояснила, що 17.06.2015р. її співмешканець ОСОБА_10 разом зі знайомим ОСОБА_18 вживали спиртні напої. Вона готувала їжу, ОСОБА_19 почав вимагати їсти, декілька разів вдарив її рукою по голові, вона розвернулася та пішла спати. Біля 00 год. потерпілий розбудив її, почав знову бити її. Вона вирвалася та вибігла на вулицю, він штовхнув її в спину, вона впала, бив руками та ногами, затягнув назад до кухні. На його вимогу вона почала різати салат. В руці тримала ніж, ОСОБА_19 підійшов ззаду, декілька разів вдарив її руками по голові, не зважаючи на її прохання не заспокоювався, вона розвернувшись штовхнула його ножем в область живота. Стягін пішов до іншої кімнати, впав на підлогу, вона підійшла, він лежав на спині, крові не було, подумала, що йому стало погано, почала обливати водою, побачивши, що ОСОБА_19 не дихає, вибігла на вулицю, почала кликати на допомогу. Сусіди викликали поліцію. Вбивати не хотіла, просто захищалася.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який вона засуджена, при обставинах встановлених судом та викладених у вироку, повністю доведена та підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що є матір`ю померлого. Про смерть сина дізналася від сусідів. Син з обвинуваченою жили погано, зловживали спиртними напоями, постійно були сварки та бійки.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що в день події злочину дійсно приходив до ОСОБА_19 та ОСОБА_17 додому, небагато випив з потерпілим, прийшов ОСОБА_18 та він пішов. Наступного дня дізнався про смерть ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показала, що працює фельдшером в с.Новодмитрівка Друга. 17.06.2015р. о 1 год. 30 хв. подзвонила жителька села ОСОБА_22 , повідомила, що ОСОБА_17 зарізала Стягіна. Коли зайшла до будинку, Стягін лежав на спині, під ним все було мокрим, крові взагалі не було. Вона оглянула його, на животі була невелика рана, він був мертвий. Іванюк та Стягіна багато зловживали спиртними напоями.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показала, що є сусідкою ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , 17.06.2015р. вночі ОСОБА_17 почала стукати у вікно i кричати, що вбила Стягіна. Вона викликала поліцію, працівники поліції посадили ОСОБА_17 в автомобіль та увезли, тілесних ушкоджень на обвинуваченій не помітила. Про сім`ю ОСОБА_17 та ОСОБА_19 пояснила, що останні разом випивали, разом билися.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що в день події злочину дійсно приходив до Стягіна додому, там був сусід ОСОБА_23 , потерпілий запропонував випити, згодом ОСОБА_23 пішов. Іванюк готувала їжу, сварилася з потерпілим, останній вдарив її два рази долонею по обличчю. Біля 22 год. він пішов. Від сусідки дізнався, що обвинувачена вбила Стягіна.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №66 від 7.07.2015р. при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана в паховій області з пошкодженням шкіряних покровів, м`язового шару, шлунка та крововиливом в його порожнину, що могла виникнути від колото-ріжучого предмету, клинка ножа шириною 1,4 см, довжиною 12 см.; відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті; смерть ОСОБА_10 настала від проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням шлунку, ускладненого гострою крововтратою (а.п.130-131).

Висновком судово-медичної експертизи №22/66 від 10.08.2015р. встановлено, що утворення тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_10 відповідно до механізму показаному ОСОБА_11 та даних, встановлених в ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 від 9.08.2015р., не виключається (а.п.166).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №79-МК від 26.06.2015р. пошкодження шкіряного лоску є колото-різаним та виникло від дії колото-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав лезо та обух з нечітко вираженими ребрами, з найбільшою шириною 14мм (а.п.135-139).

З висновку судово-токсикологічної експертизи №1546 від 18.06.2015р. вбачається, що в крові трупу ОСОБА_10 виявлено етиловий алкоголь в кількості 2,86 проміле, що відповідає сильному алкогольному сп`янінню (а.п.134).

Протоколом огляду місця події та ілюстративними таблицями до нього від 17.06.2015р. зафіксовано, що за письмовою згодою ОСОБА_11 (а.п.118) був проведений огляд домоволодіння та прилеглої території, розташованого по АДРЕСА_2 , де на дворі виявлено та вилучено кухонний ніж, довжина клинка 13,5 см, в будинку - труп ОСОБА_10 з колото-різаним пораненням, а також інші речові докази (а.п.119-127).

Протоколом огляду вилученого ножа під час огляду місця події від 8.08.2015р., довжиною клинка 13,5 см, шириною 1,3-2,2 см, що відповідає висновкам судово-медичної експертизи №66 (а.п.128-129).

З протоколу слідчого експерименту та ілюстративних таблиць до нього від 19.06.2015р., 9.08.2015р., вбачається, що під час слідчого експерименту, проведеного за участю підозрюваної ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_24 , понятих, обвинувачена на місці події продемонструвала як вона в ході виниклої сварки нанесла ОСОБА_10 кухонним ножем удар в область живота (а.п.150-159).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №360 від 2.07.2015р. ОСОБА_11 хронічними психічними захворюваннями не страждала та не страждає. В період часу, яке цікавить слідство, у неї не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, вона розуміла значення своїх дій та могла керувати ними. Застосування заходів медичного характеру не потребує, у стані фізіологічного афекту не перебувала (а.п.161-165).

Суд правильно не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_25 , на яких наголошує апелянт, про те, що ОСОБА_10 постійно вчиняв насильство в сім`ї, вчиняв сварки та бив ОСОБА_11 , оскільки вони спростовуються показами інших свідків, зокрема показами свідка ОСОБА_26 , який на той час працював дільничним інспектором Нижньосірогозького РВ УМВС України в Херсонській області, який в судовому засіданні пояснив, що постійно виїжджав на виклики ОСОБА_8 з приводу сварок зі Стягіним, сварки та бійки були взаємними, зловживали алкогольними напоями обидва, то ОСОБА_11 побита, то Стягін весь порізаний та подряпаний. Крім того, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що її загиблий син з обвинуваченою жили погано, зловживали спиртними напоями, у них постійно були сварки та бійки.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що дії обвинуваченої слід кваліфікувати за ст.118 КК України, оскільки остання захищалася від протиправних дій потерпілого ОСОБА_10 , який бив її по тулубу і голові є необґрунтованими. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №174 від 17.06.2015р. (а.п.177) у ОСОБА_11 виявлені лише легкі тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя. Про обставини заподіяння Стягіним вищевказаних тілесних ушкоджень на обличчі обвинуваченої пояснив свідок ОСОБА_13 , з показань якого випливає, що задовго до вчинення злочину (більш ніж за 3 години) в ході обопільної сварки Стягін двічі вдарив по обличчю ОСОБА_17 . Саме на обличчі обвинуваченої і були виявлені синці в ході судово-медичної експертизи. Інших тілесних ушкоджень у обвинуваченої не виявлено. При таких обставинах, суд обґрунтовано відкинув показання ОСОБА_11 про те, що Стягін почав бити її руками та ногами по тулубу і голові, а вона захищаючись вдарила його ножем. Отже, обвинувачена перед вчиненням злочину не зазнала такого суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого, яке було реальним, що давало б їй підстави побоюватися за своє здоров`я та життя.

Посилання апеляційної скарги на перебування Стягіна в стані алкогольного сп`яніння, тоді як обвинувачена в такому стані не перебувала, не спростовує вину останньої у вчиненні інкримінованого злочину.

Посилання апелянта на показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , які в судовому засіданні зазначили, що останнім часом в сім`ї обвинуваченої дуже часто були сварки, бійки, - є безґрунтовним, оскільки ці показання також не спростовують вину обвинуваченої, але підтверджують те що злочин вчинений в результаті виниклої сварки.

Таким чином, вказані докази, які були судом досліджені, перевірені та оцінені у сукупності, повністю підтверджують вину ОСОБА_11 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Дії ОСОБА_11 за ст.121 ч.2 КК України кваліфіковані правильно.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни вироку, - не встановлено.

Вирок суду належним чином мотивований, має однозначні судження і не має припущень, його висновки конкретні і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безпідставними.

Призначаючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких; врахував дані про особу винної та обставини, в тому числі й ті, на які вказує апелянт, зокрема: те, що обвинувачена за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.181), на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває (а.п.184), раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась (а.п.179-180); врахував обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому обґрунтовано призначив покарання по мінімуму санкції статті кримінального закону.

Посилання апеляційної скарги захисника про необхідність призначення ОСОБА_11 покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України є немотивованим. Так, на думку колегії суддів наявні обставини, що пом`якшують покарання, суттєво не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому підстави для призначення обвинуваченій покарання із застосуванням положень ст.69 КК України відсутні. Стаття 75 КК України може застосовуватися при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, проте санкція ст.121 ч.2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а підстав для призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Основної частини Кримінального Кодексу за інкримінований обвинуваченій злочин, - немає. За таких обставин, обвинувачена не може бути звільнена від відбування покарання з випробуванням.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_11 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, воно є справедливе, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, а тому підстав для пом`якшення покарання, про що просить апелянт, - немає.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду має бути залишений без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишите без задоволення, а вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 17.08.2016р. щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судді :