АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/927/16 Справа № 191/1166/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року щодо нього,

встановила:

За змістом апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 просить переглянути ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року, оскільки вважає таке судове рішення неправильним.

Свою скаргу ОСОБА_7 мотивує тим, що суд першої інстанції не зарахував йому строк попереднього ув`язнення за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 липня 2014 року, а також період його тримання під вартою в період з 23 червня 2012 р. по 18 вересня 2013 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі положень ч.5 ст.72 КК України.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк покарання за вироком суду від 18 червня 2014 року термін його попереднього ув`язнення з 12 червня 2014 року по 17 липня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України № 838-19 від 26 листопада 2015 р. «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, а тому просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Виходячи із змісту ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-19 від 26 листопада 2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення в разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України ухвала суду повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.409 КПК України підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК України істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Проте під час розгляду даного провадження щодо засудженого ОСОБА_7 суд належним чином не виконав наведених вимог кримінального процесуального закону.

Як убачається з матеріалів провадження, суд розглянув клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України за відсутності учасників процесу, при цьому не дослідив усіх наявних доказів провадження, в результаті чого деякі обставини, що мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, залишилися недослідженими.

За змістом заяви до суду ОСОБА_7 просив зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: термін з 23 червня 2012 р. по 18 вересня 2013 р., а також з 12 червня по 27 серпня 2014 р.

Під час розгляду клопотання засудженого суд дійшов висновку, як це зазначено в ухвалі, що заява ОСОБА_7 підлягає задоволенню. Проте в резолютивній частині ухвали суд, задовольняючи клопотання ОСОБА_7 , разом з тим зарахував йому строк попереднього ув`язнення не в межах кримінального провадження, у межах якого до нього було застосовано попереднє ув`язнення, тобто за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 липня 2014 р., що на момент звернення засудженого виконується в Синельниківській ВК-94, як про це просив ОСОБА_7 в клопотанні, а за попереднім кримінальним провадженням, за яким його було засуджено вироком того самого суду від 18 червня 2014 р.

Крім того, як видно з ухвали, судом не прийнято будь-якого рішення і щодо заяви ОСОБА_8 відносно зарахування йому строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 23 червня 2012 р. по 18 вересня 2013 р.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які повинні брати участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів провадження відповідно до ст.107 КПК України не здійснювалося.

Як убачається з матеріалів провадження, журнал судового засідання, в якому згідно зі ст.108 КПК України має бути повно й об`єктивно відображений увесь перебіг судового провадження, не містить даних про з`ясування судом обставин, на підставі яких суд дійшов висновку про задоволення клопотання засудженого. Зокрема, в журналі не викладено, які докази досліджувалися судом.

Усупереч вимогам ст.370 КПК України в ухвалі суду також не зазначено, на підставі яких об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України, суд обґрунтував свої висновки.

За таких обставин судове рішення щодо засудженого ОСОБА_7 не можна визнати обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції не має права встановлювати й доказувати факти, які не були встановлені та не доведені судом першої інстанції.

Виходячи з того, що суд першої інстанції визначив обсяг досліджених ним доказів з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законне і обгрунтоване судове рішення, апеляційний суд не вправі постановити свою ухвалу, в якій вирішити питання, які зазначені в клопотанні ОСОБА_7 і про що просить засуджений в своїй апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого ОСОБА_7 .

Тому колегія суддів дійшла висновку, що допущені судом першої інстанції порушення кримінального процесуального закону відповідно до вимог статей 409, 412 і 415 КПК України є підставою для скасування ухвали і повернення справи на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для даного провадження, в тому числі перевірити доводи засудженого ОСОБА_7 , викладені в його клопотанні про застосування положень ч.5 ст.72 КК України і апеляційній скарзі, та ухвалити судове рішення, що відповідає положенням ст.370 КПК України.

Оскільки ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, подану апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 415 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 частково задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в тому самому суді в іншому складі.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4