Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/439/16
Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001918, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 - вказана у судовому рішенні тимчасова споруда є транспортним засобом (загальний причіп, ПР- легковий) д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є його мати ОСОБА_8 . По змісту у клопотанні старшого слідчого, погодженого з прокурором взагалі не вказано підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, що є порушенням пункту 1 частини 2 статті 171 КПК України, також в даному клопотанні не зазначено документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, що є порушенням пункту 3 частини 2 статті 171 КПК України.

Також апелянт вказує, що розмір шкоди завданий даним кримінальним правопорушенням є явно неспіврозмірним розміру конфіскації майна, також слідчим взагалі не вказано правову підставу для арешту майна, що є порушенням норм чинного КПК України.

Тому апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про накладення арешту на майно.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; апелянта, який просив апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 і в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001918, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, накладено арешт на майно, вилучене при проведенні 20 липня 2016 року обшуку кіоску білого кольору, який знаходиться біля будинку № 13 по вулиці Запорізькій в м. Запоріжжі, а саме на тимчасову споруду, на якій було прикріплено номер державної реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 .

Згідно зі змістом судового рішення, старший слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001918, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 червня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, яке погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 21.06.2016 року до Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП надійшов лист з районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про те, що при обстеженні території району виявлено незаконно встановлені тимчасові споруди, зокрема біля будинку АДРЕСА_1 з такої споруди ведеться торгівля продовольчими товарами.

В ході відпрацювання території, співробітниками Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області було встановлено, що зазначена споруда уявляє собою торгівельний кіоск. Торгівельну діяльність в цьому кіоску без додержання вимог чинного законодавства здійснює фізична особа - підприємець ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району в межах повноважень неодноразово вживалися заходи з приводу припинення порушень ОСОБА_7 , проте позитивного результату досягнуто не було.

За результатами проведення спільних рейдів з відповідними службами міста ОСОБА_7 , протягом 2015-2016 років неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ст. 152 КУпАП, але незважаючи на це, продовжує здійснювати свою діяльність всупереч вимогам чинного законодавства та відмовляється звільнити об`єкт благоустрою від незаконно встановленого кіоску.

З цього приводу до районної адміністрації постійно звертаються мешканці міста за телефоном та на Інтернет портал «Відкрите місто» зі скаргами на антисанітарні умови, що виникають унаслідок такої незаконної торгівлі. Громадяни обурені тим, що зазначена торгівля здійснюється на значній частині тротуару, що заважає пішохідному руху.

20.07.2016р. на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2016 p., було проведено обшук в зазначеній тимчасовій споруді, незаконно встановленій біля будинку за адресою АДРЕСА_1 .

В ході обшуку в споруді були виявлені предмети торгівлі, а саме: овочі, різноманітна тара тощо, а також сам ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто факти, викладені в листі районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району знайшли своє підтвердження.

Окрім того, в ході обшуку зазначена тимчасова споруда, на якій було прикріплено номер державної реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 , була вилучена та переміщена на відповідальне зберігання на охоронювану територію МКП «Водоканал» за адресою м. Запоріжжя, вул. Артема, 61 для тимчасового зберігання до прийняття рішення по суті.

Слідчий суддя задовольнив клопотання, посилаючись на те, що мета та підстави арешту переліченого в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 2, 3 ст. 170 КПК України. Не накладення арешту на це майно може призвести до можливих його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, що, в свою чергу, унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню. Накладення арешту на вказане майно не несе негативних наслідків для його володільця, оскільки майно не несе інформації та не є річчю, яка б унеможливлювала життєдіяльність його володільця. Обмеження права власності володільця на вказані предмети є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених апеляційному суду матеріалів, старшим слідчим СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001918, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Старший слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 , звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна по цьому кримінальному провадженню. В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що 21.06.2016 року до Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП надійшов лист з районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про те, що при обстеженні території району виявлено незаконно встановлені тимчасові споруди, зокрема біля будинку АДРЕСА_1 , з такої споруди ведеться торгівля продовольчими товарами.

20.07.2016 р. на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2016 p., було проведено обшук у зазначеній тимчасовій споруді, незаконно встановленій біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку в споруді були виявлені предмети торгівлі, а саме: овочі, різноманітна тара тощо, а також сам ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто факти, викладені в листі районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району знайшли своє підтвердження. Окрім того, в ході обшуку зазначена тимчасова споруда, на якій було прикріплено номер державної реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 , була вилучена та переміщена на відповідальне зберігання на охоронювану територію МКП «Водоканал» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Артема, 61, для тимчасового зберігання до прийняття рішення по суті.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , слідчий суддя правильно встановив, що мета та підстави арешту переліченого в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 2, 3 ст. 170 КПК України. Не накладення арешту на це майно може призвести до можливого його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, що, в свою чергу, унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню. Накладення арешту на вказане майно не несе негативних наслідків для його володільця, оскільки майно не несе інформації та не є річчю, яка б унеможливлювала життєдіяльність його володільця. Обмеження права власності володільця на вказані предмети є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

З огляду на вищевказане та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання старшого слідчого та накладення арешту на майно зазначене в ухвалі слідчого судді.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Тому слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 167, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, вилучене при проведенні 20 липня 2016 року обшуку кіоску білого кольору, який знаходиться біля будинку № 13 по вулиці Запорізькій в м. Запоріжжі, а саме на тимчасову споруду, на якій було прикріплено номер державної реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 .

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.

Доводи апелянта про те, що у клопотанні старшого слідчого взагалі не вказано підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, що є порушенням пункту 1 частини 2 статті 171 КПК України, є необґрунтованим, оскільки відповідно до вимог ст. 170 КПК України, слідчий вказує про те, що ця тимчасова споруда, на якій було прикріплено номер державної реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 , використовувалася як засіб вчинення кримінального правопорушення, а тому арешт його здійснюється з метою збереження як речового доказу.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає безпідставними також доводи апелянта і про те, в даному клопотанні не зазначено документів, що підтверджують право власності на майно його матері ОСОБА_8 , що є порушенням пункту 3 частини 2 статті 171 КПК України, оскільки в цьому пункті статті альтернативно вказані інші обставини, які вказані в клопотанні «конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном».

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , і в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001918, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, накладено арешт на майно, вилучене при проведенні 20 липня 2016 року обшуку кіоску білого кольору, який знаходиться біля будинку № 13 по вулиці Запорізькій в м. Запоріжжі, а саме на тимчасову споруду, на якій було прикріплено номер державної реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 , без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: