Справа № 645/3831/14-к
Провадження № 1-кп/645/26/16
У Х В А Л А
іменем України

25 жовтня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:
У провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходяться вищезазначені кримінальні провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що спливає строк тримання під вартою обвинуваченого, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на теперішній час не зменшились.

ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення вказаного клопотання заперечували, посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів вини обвинуваченого, крім того, ОСОБА_8 вже тривалий час тримається під вартою, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, тому просили змінити запобіжний захід ОСОБА_8 на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що прокурором не підтверджені ризики, на які він посилається у клопотанні, а ОСОБА_9 визнає свою вину скоєнні злочинів, заінтересований у встановленні істини у справі, тому не буде переховуватися від суду, крім того, вже тривалий строк тримається під вартою, має постійне місце проживання, тому вважають доцільним змінити запобіжний захід ОСОБА_9 на домашній арешт.

Заслухавши думку присутніх учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України для застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою судом не встановлено. Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, виключає можливість ухилення обвинувачених від суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження, а відтак існує реальна необхідність у продовженні строку тримання під вартою.
Саму по собі наявність зареєстрованого місця проживання обвинувачених неможна вважати достатнім правовим обґрунтуванням для зміни запобіжного заходу на домашній арешт чи особисте зобов`язання, оскільки на момент вчинення інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушеннь вказані обставини вже існували.
Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини "Летельє проти Франції", у зв`язку з чим суд вважає виправданим тримання обвинувачених під вартою.
Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд, продовжуючи обвинуваченим запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є умовою sine qua non (обов`язковою, неодмінною умовою) законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§§73, 74 рішення ЄСПЛ від 08.06.2006 року у справі "Корчуганова проти Росії", §§66, 67 рішень ЄСПЛ від 07.04.2005г. у справі "Рохлина проти Росії", §§73, 74 рішення ЄСПЛ від 01.06.2008г. у справі "Мамедова проти Росії", §79 рішень ЄСПЧ від 10.02.2011 року. по справі "Харченка проти України", §§40-42 рішення ЄСПЧ від 02.03.2006 року у справі "Долгова проти Росії").
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченими і його захисниками на їх користь, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених і виконання процесуальних рішень по справі.
З урахуванням вищенаведеного, у суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, а тому є необхідним продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою. Суд вважає, що наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який.
Керуючись ч. 1 ст. 31, ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд

постановив:
У задоволенні клопотаннь захисників про зміну обвинуваченим запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23 грудня 2016 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23 грудня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя -
Судді: