Єдиний унікальний номер справи 185/2181/16-к
Провадження № 1-кп/185/173/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2016 року м.Павлоград Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народився в селі Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області, українця, громадянки України, освіта середня, не заміжня, не працююча, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2, ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучі раніше судимою за вчинення кримінального правопорушення проти власності, висновків для себе не зробила та на шлях виправлення не стала.

Так, 04 січня 2016 року ОСОБА_4 приблизно о 19:00 годині, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 побачила під будинком велосипед «Україна». В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке знаходиться на території вищевказаного домоволодіння.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 04 січня 2016 року о 19:00 годині, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрала велосипед «Україна» та зникла з ним у невідомому напрямку.

Дії обвинуваченої кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім того, ОСОБА_4 , 06 лютого 2016 року приблизно о 11:30 годині, проходячи повз будинок АДРЕСА_4 , побачила, що його не огороджено парканом. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне, повторне заволодіння чужим майно, яке знаходиться у вищевказаному будинку.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном і обернення його на свою користь, ОСОБА_4 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до будинку, взяла до рук цеглину, та розбила нею вікно. Після чого проникла через утворений нею отвір, звідки таємно, повторно, з корисливих мотивів викрала чавунну плиту. З місця вчинення кримінального правопорушення зникла.
Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч.3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно , поєднаного з проникненням у житло.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину в судовому засіданні визнала повністю, щиро кається у вчиненому, обставини вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень не оспорювала.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що викрадене майно йому повернуто, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, при призначенні покарання покладався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що викрадене майно йому повернуто, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, при призначенні покарання покладався на розсуд суду.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, вина обвинуваченої ОСОБА_4 окрім її власних свідчень із визнанням винуватості, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується також письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ;

- висновком №844-16 від 16.02.2016 року, відповідно до якого, вартість викраденого майна на момент вчинення злочину складала: велосипед Україна- 1106 гривень;

- висновком №842-16 від 16.02.2016 року, відповідно до якого, вартість викраденого майна на момент вчинення злочину складала:чавунна плита - 484 гривні.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом досліджені матеріали, що характеризують особу ОСОБА_4 :

- довідки, що на психіатричному та наркологічному обліку вона не перебуває ;

- копія паспортного документу на ОСОБА_4 з підтвердженням анкетних даних;

-відомості про наявність судимостей;

- характеристика з місця проживання .

Суд визнає, що зазначені докази по справі зібрані у порядку і відповідно до вимог закону, є належними, допустимими та достатніми для постановлення вироку.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати:

-за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;
- за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно , поєднана з проникненням у житло.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченій вид і розмір покарання суд, керується ст. 65 КК України. Оцінюючи суспільну небезпеку суд звертає увагу на те, що обвинувачені посягнули на одне з найцінніших соціальних благ право власності, основу стабільного функціонування правового суспільства.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 яка засуджена 22 грудня 2015 року Павлоградським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік. , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, матеріальну шкоду, завдану злочином відшкодував потерпілому повністю.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України є повне визнання вини, щире каяття обвинуваченого, повне відшкодування завданих збитків

Обставинами, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України є рецидив злочину.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України в межах санкції статтей за їх сукупністю шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 вчинила вказане кримінальне правопорушення після постановлення вироку Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року, суд вважає необхідним частково приєднати невідбуту частину покарання за вказаним вироком за правилами ст.71 ч.1 КК України.
Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів.

Цивільних позовів потерпілими не заявлено.

Обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався і підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.
Судові витрати по кримінальному провадженню у вигляді витрат на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 246,00 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі;
за ч.3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і один місяць.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили- не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу виконання вироку в частині призначення покарання у вигляді позбавлення волі.
Речові докази: велосипед «Україна» - який перебуває в потерпілого ОСОБА_6 - залишити останньому за належністю; чавунна плита яка перебуває в потепілого ОСОБА_9 - залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по кримінальному провадженню у вигляді витрат на проведення товарознавчої експертизи в сумі 256,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1