Справа № 748/3481/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/250/2016
Категорія - ст.185ч.3КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000589 від 16 липня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, освіта професійно технічна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 14 січня 2008 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, 07 грудня 2011 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, 03 червня 2015 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 13 днів, тимчасово зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання,-

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним по ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано частково невідбуту ОСОБА_6 частину покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2011 року і остаточно визначено йому до відбування покарання у виді трьох років трьох днів позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 залишено тримання під вартою, зарахувавши в строк відбування покарання тримання ОСОБА_6 під вартою, застосованого до нього як запобіжний захід з моменту фактичного затримання 24 листопада 2015 року 12 год.25 хв. до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст.72 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 користь держави 799 грн. 02 коп. витрат за проведення експертиз.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, 13 липня 2015 року, о 00 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в Пльохівському будинку культури, що розташований за адресою: с. Пльохів, вул. Центральна, 36 Чернігівського району та області, таємно викрав мультимедійний програвач марки Mystery, моделі MVD-729U з кабелем живлення, вартістю 447,20 грн. та пасивний міксерний пульт марки ALTO professional, моделі ZMX862 з кабелем живлення, вартістю 2056,80 грн., згідно висновку експерта № 2172-2174/15-24 від 18.08.2015, що належності Пльохівській сільській раді.

Діючи з єдиним умислом на таємне викрадення майна Пльохівської сільської ради, 14 липня 2015 року о 02 год. 00 хв. ОСОБА_6 через вікно, проник до Пльохівського будинку культури, що розташований за адресою : с. Пльохів, вул. Центральна, 36 Чернігівського району та області, звідки таємно викрав підсилювач марки SOUNDKING, моделі AA600J з кабелем живлення, вартістю 2780,40 грн., згідно висновку експерта № 2172-2174/15-24 від 18.08.2015, що належить Пльохівській сільській раді.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що суд першої інстанції не врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме: його поведінку на досудовому слідстві і в суді, відношення до скоєного, відсутність цивільного позову та претензій від потерпілої сторони, тяжке матеріальне становище обвинуваченого, оскільки офіційно не був працевлаштований, а працював у приватному підприємстві на пилорамі, тяжкий стан здоров`я, який не був досліджений при досудовому слідстві. На думку апелянта, призначене судом 1 інстанції покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу, внаслідок тяжкості призначеного покарання.

Просить призначити більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, про залишення вироку районного суду без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглянувши кримінальне провадження в межах поданої апеляційної скарги, в якій не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого, встановлено, що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказах, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, і яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що у повному обсязі підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, які учасниками кримінального провадження не оскаржуються.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував вимоги статей 50, 65 КК України, щодо яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання правильно визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки останній з самого початку давав визнавальні показання, приймав участь у проведенні слідчої дії та добровільно видав викрадене майно.

Обставиною, що обтяжує покарання судом не встановлено.

З урахуванням наведених обставин, в тому числі і тих, на які в апеляційній скарзі посилається обвинувачений, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, так як такий вид покарання в повному обсязі буде сприяти виправленню, перевихованню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, обґрунтувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Оскільки судом першої інстанції встановлено лише дві обставини, які пом`якшують покарання та з урахуванням особи ОСОБА_6 , який вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, що вказує на те, що ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив та не став на шлях виправлення, колегія суддів не вбачає правових підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно не врахування при призначенні покарання судом першої інстанції обставин, які на думку обвинуваченого є пом`якшуючими, а саме: його відношення до скоєного, поведінку на досудовому слідстві та в суді, відсутність цивільного позову та претензій під потерпілих, тяжке матеріальне становище, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки обставини на які посилається обвинувачений враховані районним судом при призначенні ОСОБА_6 покарання, що підтверджується вироком суду, а тому воно є виваженим, обґрунтованим та відповідає цілям покарання.

Колегія суддів не може врахувати обставину, яку зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , а саме посилання на тяжкий стан здоров`я, оскільки це не підтверджено медичними документами, а тому вона є безпідставною і такою, що жодним чином не може вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо призначення обвинуваченому покарання.

При цьому, з урахуванням вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення в період іспитового строку, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо необхідності призначення остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України.

Також слід зазначити, що судом першої інстанції, відповідно до положень ст. 71 КК України, визначено мінімальний строк покарання, яке слід відбувати ОСОБА_6 , а саме у виді позбавлення волі строком на три роки три дні.

Таким чином, колегія суддів визнає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 такою, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства, а тому вирок місцевого суду від 30.12.2015 року щодо нього, залишає без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3