У Х В А Л А
30 листопада 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів Сумської області, громадянина України, освіта вища, розлученого, ФОП « ОСОБА_7 », не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт, покладені обов`язків

У С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт, покладенні обов`язків.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28 листопада 2016 року близько 10 год. 00 хв. поблизу будинку №52 по вул. В.Стуса (Славіна) в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 на автомобілі «Тойота Секвоя» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 наздогнали раніше знайомого їм ОСОБА_9 , з метою залякування останнього для того щоб змусити його безкоштовно працювати на станції шиномонтажу, яка належить ОСОБА_8 .

Далі ОСОБА_10 , діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_8 , із застосуванням сили та долаючи опір ОСОБА_9 підвели його до автомобіля «Тойота Секвоя» реєстраційний номер НОМЕР_1 та помістили на заднє сидіння вказаного автомобіля, всупереч його бажанням, чим позбавили волі останнього. Причому для подолання опору ОСОБА_9 та унеможливлення його втечі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 тримали ОСОБА_9 за руки та тулуб.

Після того як ОСОБА_5 та ОСОБА_8 помістили ОСОБА_9 до салону вказаного автомобіля, то ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_8 на заднє сидіння автомобіля щоб контролювати дії ОСОБА_9 , та поїхали до виїзду з м. Біла Церква Київської області, в напрямку м. Узин Білоцерківського району Київської області.

Дорогою ОСОБА_5 зупинив автомобіль, пересів на заднє пасажирське сидіння автомобіля та з метою демонстрування своєї фізичної та моральної переваги над ОСОБА_9 , завдання фізичних страждань та залякування останнього намагаючись завдати фізичного болю ОСОБА_9 , а також заподіяти тілесні ушкодження, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , наніс декілька ударів дерев`яною палицею, намагаючись наносити удари по голові та в обличчя, проте у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 закрив голову руками, то ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_9 по правій руці, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синця на правому передпліччі, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_5 повернувся за кермо автомобіля та рушив в напрямку виїзду з міста. Проїжджаючи повз магазин «Новоселець» по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_5 зупинив автомобіль неподалік магазину, де придбав клейку стрічку типу «скотч», якою в салоні автомобіля, з метою демонстрування своєї фізичної та моральної переваги над ОСОБА_9 , завдання фізичних страждань та залякування останнього, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , та спільно із ним зв`язали руки внаслідок чого заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді синців та правому та лівому променезап`ясткових суглобах та синця на правому передпліччі, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Протиправні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_8 були припинені працівниками правоохоронного органу.

28.11.2016 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано у поряду ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

28.11.2016 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Глухів Сумської області, українцю, громадянину України, одруженому, фізичній особі-підприємцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України - у викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Вина ОСОБА_5 у інкримінованому йому діянні підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1) Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 28.11.2016, який показав що 28.11.2016 ОСОБА_8 та ОСОБА_5 проти нього було вчинено злочин.

2) Висновком експерта № 386 від 28.11.2016, відповідно до якого на тілі потерпілого ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження.

3) Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.11.2016, відповідно до якого остання показала що була очевидцем того, як 28 листопада 2016 року три невідомі їй особи по вул. Славіна бігли за невідомим хлопцем, після чого із застосуванням фізичної сили посадили останнього до автомобіля «Тойота» та повезли в невідомому напрямку.

4) Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 показав обставини вчинення проти нього злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

5) Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.11.2016, відповідно до якого відомо, що вказаним свідком 28.11.2016 були припинені злочинні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Запобіжні заходи це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України злочину середньої тяжкості відповідно до ст.12 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні умисного злочину, пов`язаного із застосуванням фізичного насильства, а також той факт, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 був вчинений у громадському місці, за попередньою змовою групою осіб, вищеперелічене в сукупності дає слідству всі підстави вважати, що без обмеження у пересуванні ОСОБА_13 може: 1) уникати від прибуття за викликом до слідчого, прокурора, суду або ж переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення; а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_13 не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, захисника, які заперечують проти задоволення клопотання, дослідивши документи надані слідчим разом із клопотанням, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 194, 181, 132 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Під час розгляду клопотання про застосування слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя відзначає, що при розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст. 146 ч.2 КК України. Вказане доводиться доказами, наданими разом із клопотанням, та які досліджені слідчим суддею.

Слідчий суддя відзначає, що прокурором не доведено обставини, передбачені пунктами 2,3 частини 1 ст. 194 КПК України, а саме п.2 ч.1 ст. 194 КПК України - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор. При цьому у клопотанні зазначено, що відносно ОСОБА_5 існує 2 ризики, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що із документів наданих разом із клопотанням вбачається, що ОСОБА_5 на пропозицію працівника Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області 28 листопада 2016 р. прибути до поліції, через нетривалий час 28 листопада 2016 р. прибув до поліції, де був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

ОСОБА_5 не судимий, є ФОП « ОСОБА_7 », тобто має постійне місце роботи. має постійне місце проживання у м. Біла Церква, з його слів має пристарілих батьків. Будь-які дані, які б свідчили про його намір вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існування відносно нього такого ризику, прокурором не надані.

Слідчий суддя зазначає, що слідчим, прокурором всупереч ст. 132 КПК України не подані слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, а саме існування відносно ОСОБА_5 ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя відзначає, що прокурором не доведена обставина, передбачена п.3 ч.1 ст. 194 КПК України враховуючи, що прокурором не доведено існування ризиків, які вказані у клопотанні, а саме передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 194 ч.3 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

За таких обставин слідчий суддя не знаходить законних підстав для задоволення клопотання прокурора.

Слідчий суддя вважає необхідним ОСОБА_5 зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження у визначені ними місце, день та час.

Слідчий суддя зазначає, що в ході розгляду даного клопотання відносно ОСОБА_5 прокурором, слідчим не надане судове рішення, яке набрало законної сили щодо законності його тримання під вартою, тобто застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи перебування ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя вважає він підлягає звільненню з під варти в залі суду негайно.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п.1,5,193,194,206 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Зобов`язати ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ст. 146 ч.2 КК України прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження у визначені ними місце, день та час.

Звільнити ОСОБА_5 з під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали вручити ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області