Справа №705/4687/16-к
1-кс/705/820/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

засудженої ОСОБА_4

представника ВК № 129 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані клопотання начальника установи начальника арештного дому Уманської виправної колонії управління ДПтСУ в Черкаській області про звільнення з-під варти згідно ст. 206 КПК України засудженої ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшло клопотання начальника установи начальника арештного дому Уманської виправної колонії управління ДПтСУ в Черкаській області про звільнення з-під варти згідно ст. 206 КПК України засудженої ОСОБА_4 , у якому зазначено про те, що вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст. 190, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна та з зарахуванням періоду перебування під вартою з 14.06.2011 року по 21.06.2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06 жовтня 2015 року вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року відносно ОСОБА_4 за ч.2, ч.3, ч.4 ст. 190 ; 70 КК України залишено без змін, а апеляцію з доповненнями засудженої без задоволення.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року набрав законної сили 06.10.2015 року, що підтверджується розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили.

28.10.2015 з Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області до Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області надійшло повідомлення, до якого додано 2 копії вироку та розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.

На виконання указаного вироку ОСОБА_4 було затримано 09.12.2015 та в подальшому доставлено в ІТТ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, що підтверджується рапортом ст. сержанта поліції Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 .

Рішенням комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі у Львівській області (протокол від 25.12.2015 №50 ), засудженій ОСОБА_4 , 1978 р.н., визначено мінімальний рівень безпеки із загальними умовами тримання.

Згідно повідомлення від 26.01.2016 першого заступника Голови ДПСУ ОСОБА_7 , засуджену ОСОБА_4 із Львівської установи виконання покарань (№19) для подальшого відбування покарання направлено до Уманської виправної колонії № 129, згідно персонального наряду ДПтСУ.

Відповідно до повідомлення від 21.03.2016 начальника Уманської виправної колонії УДПтСУ в Черкаській області (№ 129) ОСОБА_8 , згідно персонального наряду Державної пенітенціарної служби України № 2/3/1-422/25-16 від 26.01.2016, до Уманської виправної колонії УДПтСУ в Черкаській області (№ 129) із Львівської установи виконання покарань (№19) для подальшого відбування покарання 18.03.2016 прибула засуджена ОСОБА_4 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 травня 2016 року, касаційні скарги засудженої ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_9 задоволені частково; Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 06 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 скасовано, а справа направлена на новий апеляційний розгляд.

Упродовж травня-червня 2016 року адміністрація УВК-129 неодноразово зверталася до суду апеляційної та касаційної інстанцій щодо міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Згідно відповіді судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_10 , питання про зміну запобіжного заходу в касаційній інстанції не вирішувалося, оскільки не було порушено; питання, пов`язані з підготовкою справи до апеляційного розгляду, в т.ч. щодо запобіжного заходу, відповідно до п.5 ч.1 ст.358 КПК України 1960 року при попередньому розгляді покладено на апеляційний суд; подальше перебування ОСОБА_4 під вартою має вирішуватися відповідно до вимог глави 13 КПК України 1960 року.

Згідно відповіді судді Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_11 , запобіжний захід ОСОБА_4 ні касаційною інстанцією, ні апеляційною інстанцією не змінювався, а тому на даний час відносно неї діє підписка про невиїзд.

14.07.2016 до УВК-129 факсимільним зв`язком надійшло повідомлення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5-2957 км 16, в якому зазначено що «при скасуванні судом касаційної інстанції ухвали Апеляційного суду Львівської області від 06.10.2015 щодо ОСОБА_4 , правові підстави для виконання вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.12.2014 в цій частині, втратили чинність; питання, пов`язані з підготовкою справи до апеляційного розгляду, покладено на апеляційний суд».

Проте, вжитими заходами питання звільнення з-під варти засудженої вирішено не було.

Просить суд звільнити засуджену ОСОБА_4 з Уманської виправної колонії УДПтСУ в Черкаській області.

Представник установи в судовому засіданні клопотання підтримала в повному об`ємі та просить суд його задоволити.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що є достатньо підстав для задоволення клопотання та негайного звільнення з-під варти засудженої ОСОБА_4 , оскільки вирок відносно останньої скасовано, але питання про звільнення її з-під варти не вирішувалося ні апеляційною, ні касаційною інстанцією, тому, у відповідності до вимог чинного законодавства її слід негайно звільнити з-під варти.

Засуджена ОСОБА_4 в судовому засіданні просить суд розглянути клопотання начальника установи у відсутність її захисників, оскільки може свої інтереси представляти сама. Просить клопотання задоволити, оскільки на цей час перебуває під вартою незаконно.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника установи, засуджену, вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що ОСОБА_4 була засуджена вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід в виді підписки про невиїзд їй залишено до вступу вироку в законну силу. Для відбування покарання за вказаним вироком засуджена ОСОБА_4 була направлена до УВК № 129. Не погоджуючись із таким вироком останньою, разом з адвокатами було направлено апеляційну, а в подальшому касаційну скарги. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 травня 2016 року ухвалу апеляційного суду Львівської області скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Згідно відповіді апеляційного суду Львівської області від 01.07.2016 року вих. № 1306/860/12/2016, оскільки ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 травня 2016 року скасовано ухвалу колегії суддів апеляційного суду Львівської області від 06.10.2015 року, а вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.12.2014 року вважається таким, що не вступив в законну силу, запобіжний захід ОСОБА_4 ні касаційною інстанцією, ні апеляційною інстанцією не змінювався, а тому на цей час відносно неї діє запобіжний захід в виді підписки про невиїзд.

Відповідно до вимог ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Згідно статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За вказаних обставин суд вважає, клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, а ОСОБА_4 має бути негайно звільнені з-під варти із зали суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 206 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника установи начальника арештного дому Уманської виправної колонії управління ДПтСУ в Черкаській області про звільнення з-під варти згідно ст. 206 КПК України засудженої ОСОБА_4 задоволити.

Засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду.

Копію ухвали направити засудженій, прокурору, до Уманської виправної колонії № 129 УДПтСУ в Черкаській області, до відома та для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1