ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2013 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Цішковського В.А.

при секретарі Васічевій О.В.

з участю:

прокурора Сурника Р.П.

захисників ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Старокостянтинові справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

за ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 19 жовтня 2010 року біля 13 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, під приводом отримання грошового боргу за раніше виконану ним побутову роботу, через відчинені вхідні двері зайшов в будинок громадянки ОСОБА_3, який розташований в с. Великий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області по вул. Миру,10, де на той час знаходилась його власниця.

Помітивши у своєму будинку ОСОБА_2, який був у нетверезому стані, ОСОБА_3 попросила його вийти з будинку, і почала виштовхувати з кімнати в коридор, від чого ОСОБА_2 спотикнувся та присів на підлогу на коліно. Обурившись поведінкою господарки, ОСОБА_2 піднявшись на ноги, деревяним поліном, яке знаходилось на підлозі вказаної кімнати, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою вбивства ОСОБА_3, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, умисно наніс два удари в область задньої частини голови потерпілої, в результаті чого ОСОБА_3 втратила свідомість і впала на підлогу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_3, ОСОБА_2 перетягнув останню з кімнати в коридор будинку, де невстановленим слідством металевим предметом наніс багаточисленні, цілеспрямовані удари в область голови ОСОБА_3, від яких потерпіла померла на місці події.

Таким чином, ОСОБА_2 умисно спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді вдавленого 3-х уламкового перелому склепіння черепа в правій тімяно-потиличній ділянці, субдуральної гематоми в правій тімяно-потиличній ділянці з точками прикладання забійна рана в тімяно-потиличній ділянці голови справа, крововилив під мякі тканини голови в проекції рани в тімяно-потиличній ділянці справа, відкритої черепно-мозкової травми, багатоуламкового вдавленого перелому лобної кістки справа з переходом на праву орбіту, праву виличну кістку, з переходом на праву передню черепну ямку,

багатоуламкового перелому кісток носа та решітчастої кістки, вдавленого багатоуламкового перелому нижнього краю лівої орбіти, пошкодження твердої мозкової оболонки в проекції перелому правої лобної кістки, розміщення речовини головного мозку в правій лобній частці, з точками прикладання забійні рани в лобній ділянці голови справа, в надочній ділянці справа, крововилив в лобній ділянці голови справа з переходом на праву очницю і праву щоку, крововиливи в лобній ділянці зліва, в лівій навколоочній ділянці, крововиливи під мякі тканини голови в проекції ран в лобній ділянці справа з переходом на праву щоку, в лобній ділянці зліва, які знаходяться в прямому причинному звязку з настанням смерті потерпілої і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та інші тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень і в причинному звязку із настанням смерті потерпілої не перебувають.

Тобто, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_2 у звязку з тим, що по справі наявні три психіатричні експертизи, висновки яких різняться між собою.

Захисник ОСОБА_1 та підсудній ОСОБА_2 заперечили проти клопотання прокурора та вважають, що призначення такої експертизи є недоцільним.

Як встановлено судом, проведена у ході досудового слідства у Хмельницькій обласній психіатричній лікарні №1 первинна стаціонарна судово-психіатрична експертиза №257 від 24 грудня 2010 року (т.2, а.с.124-125) прийшла до висновку, що ОСОБА_2 психічним захворюванням не страждав і не страждає, а виявляв та виявляє легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, тобто міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому відносно вчиненого є осудним. На період вчиненого в стані тимчасового розладу душевної діяльності чи іншого хворобливого розладу психіки, у стані фізіологічного та патологічного афекту не знаходився, примусових заході медичного характеру не потребував.

Як вбачається з висновків, проведеної тим же складом експертів 18 лютого 2011 року додаткової стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 27 (т.2, а.с.166-168) ОСОБА_2 страждає пфропфшизофренією, страждав такою і на період інкримінованого йому злочину, внаслідок чого не міг та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто є неосудним. На період учиненого в стані тимчасового розладу душевної діяльності чи стані фізіологічного афекту не знаходився, потребує застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні з суворим режимом нагляду.

Як вбачається з проведеної в ході судового слідства у Львівській обласній клінічній психіатричній лікарні повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи №189 від 16 серпня 2011 року (т.3, а.с.30-33), що ОСОБА_2 психічним захворюванням не страждає, виявляє ознаки олігофренії в степені легкої дебільності з вираженими емоційно-вольовими розладами обтяжену алкоголізацією, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_2 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності чи іншим хворобливим станом психіки не страждав, також виявляв ознаки олігофренії в степені легкої дебільності з вираженими емоційно-вольовими розладами обтяжену алкоголізацією. Наявні у нього психічні порушення мали значний вплив в період інкримінованих йому дій на адекватну оцінку ситуації, усвідомлення власного місця і ролі в цій ситуації, призвели до зниження контролю над своєю поведінкою та здатності її регулювати. Тому ОСОБА_2 в період інкримінованих йому дій не повною мірою був здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період слідства переніс дисоціативний розлад з якого повністю вийшов. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, а також за таких даних у справі, що свідчать про непослідовність та суперечливість висновків судово-психіатричних експертиз, за наявності обґрунтованих сумнівів у правильності висновків експертиз, що повязані з їх недостатньою обґрунтованістю і з тим, що висновки експертиз є суперечливими між собою та суперечать іншим матеріалам справи, суд приходить до висновку про призначення у справі повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Керуючись ст.75-77, 273 312, КПК України,суд

П О С Т А Н О В И В :

Призначити по справі повторну стаціонарну судово-психіатричну експертиза на вирішення якої покласти наступні питання:

1) Чи страждав ОСОБА_2 на момент вчинення інкримінованих йому дій та чи страждає на даний час психічним захворюванням?

2) Чи міг він у період інкримінованих йому дій та на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

3) Чи потребує застосування до нього заходів медичного характеру?

Проведення експертизи доручити експертам комунального закладу Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні (м. Львів, вул. Кульпарківська, 95), яких попередити про кримінальну відповідальність за ст.ст.384 та 385 КК України.

Помістити обвинуваченого ОСОБА_2 до судового відділення комунального закладу Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні на час проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

У розпорядження експертам надати матеріали кримінальної справи.

На час проведення експертизи у справі оголосити перерву.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Цішковський В.А.