Справа № 145/1137/15-к
Провадження №11-кп/772/594/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 25.02.2016 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.06.2006 Тиврівським райсудом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано 3 роки 6 місяців за вироком Тиврівського районного суду від 01.11.2005 та призначено остаточне покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі;
- 21.05.2010 Тиврівським районним судом за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2, 187 ч. 1, 152 ч.1, 70 КК України до 6 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано 6 місяців за вироком Тиврівського районного суду від 01.11.2008 і призначено остаточне покарання 6 років 6 місяців позбавлення волі, 26.02.2015 звільнений умовно-достроково ухвалою Вінницького міського суду, невідбутий термін 1 рік 4 місяці 8 днів,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_6 покарання 4 роки 8 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднано частково невідбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду від 21.05.2010 р. і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) в строк відбуття покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення - з 09 липня 2015 року по день набрання даним вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.
За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, 05.05.2015 року близько 16:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на автошляху «Гнівань - Ворошилівка» на повороті до порохових складів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, підійшовши до ОСОБА_9 , який на той час спав в лісопосадці, непомітно для нього, повторно викрав велосипед марки «Україна». Після цього з місця події на викраденому велосипеді зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 557 від 11.06.2015 року, дійсна залишкова вартість на момент вчинення крадіжки велосипеда марки «Україна», що належить ОСОБА_9 , становить 1264,50 гривень, внаслідок чого потерпілому було заподіяно майнову шкоду на вказану суму.
20.06.2015 року біля 21:00 год. в с. Маянів Тиврівського району ОСОБА_6 , маючи намір на крадіжку чужого майна, зайшов на територію дачного господарства по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , із подвір`я вказаного господарства шляхом вільного доступу навмисно, таємно, повторно викрав металобрухт загальною вагою 72 кг, який належить останньому, вартість якого згідно довідки, виданої ТОВ «ПРОМ-МЕТ» м. Гнівань, станом на 20.06.2015 року, становить 3 грн. за 1 кг, а всього на загальну суму 216 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, 21.06.2015 року біля 19:00 год. ОСОБА_6 , маючи намір на крадіжку чужого майна, шляхом вільного доступу проник в приміщення літньої кухні, яка розташована по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_11 , звідки навмисно, таємно, повторно викрав металобрухт, який належить останньому загальною вагою 65 кг, вартість якого згідно довідки, виданої ТОВ «ПРОМ-МЕТ» м. Гнівань, станом на 21.06.2015 року становить 3 грн. за 1 кг, а всього на загальну суму 195 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.
25.06.2015 року біля 21:00 год. ОСОБА_6 , маючи намір на крадіжку чужого майна, шляхом вільного доступу проник в приміщення будинку, який розташований по АДРЕСА_4 , та належить ОСОБА_12 , звідки навмисно, таємно, повторно викрав металобрухт вагою 85 кг, який належить останній, вартість якого згідно довідки, виданої ТОВ «ПРОМ-МЕТ» м. Гнівань, станом на 25.06.2015 року становить 3 грн. за 1 кг, а всього на загальну суму 255 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на вказану суму.
04.07.2015 року біля 23:00 год. ОСОБА_6 , маючи намір на крадіжку чужого майна, зайшов на територію городньої бригади, яка розташована неподалік с. Маянів Тиврівського району та належить ДП «Маянівське», ВАТ «Гніванський гранітний кар`єр», звідки шляхом вільного доступу навмисно, таємно, повторно викрав часник загальною вагою 28 кг, вартість якого згідно довідки, виданої ДП «Маянівське» с. Маянів, станом на 04.07.2015 року, становить 40 грн. за 1 кг, а всього на загальну суму 1120 грн.
В діях обвинуваченого ОСОБА_6 міститься склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуюча ознака якої - поєднана з проникненням в житло, інше приміщення, та ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є вчинення повторно.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, який призначити покарання ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років 3 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тиврівського райсуду від 21.05.2010р. і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 6 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.
Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду та повернути кримінальне провадження на новий судовий розгляд, у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду, оскільки вважає кримінальну справу сфабрикованою, з порушенням його права на захист, так як жодного злочину він не вчиняв, потерпілі не мають до нього жодних претензій та суд не вірно оцінив його дії та наявність його вини, оскільки не допитав свідків у судовому засіданні, не взяв до уваги його покази і керувався лише власним розсудом.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просить скасувати вирок, оскільки він не вчинив крадіжки, за виключенням велосипеда, в апеляційному суді зазначив, що на час скоєння крадіжок відбував адмінстягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб з 19.06.16р., тобто не скоював крадіжки з 19.06. по 29.06.16р., проте не повідомляв про це в суді першої інстанції, бо йому сказали не озвучувати дану інформацію і в нього все буде добре, також просив викликати для допиту всіх потерпілих і свідків, які не мають до нього претензій, захисника ОСОБА_8 , який також вважає, що вина ОСОБА_6 не є доведеною, а зібрані докази не є беззаперечним доказом вини, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу із-за м`якості призначеного покарання, зважаючи на особу обвинуваченого, а також заперечує проти апеляційної скарги обвинуваченого та обставини на які він посилається, оскільки ОСОБА_6 не відбував адмінстягнення після постанови суду від 19.06.15р. через те, що вона не набула законної сили, а пізніше ОСОБА_6 був затриманий по даному кримінальному провадженні, потерпілі про розгляд повідомлялись, але не з`являлись, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та з доводами апеляційних скарг, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.
Апеляційним судом перевірено пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 щодо того, що він просив про виклик потерпілих в судове засідання суду першої інстанції, але йому відмовили.
Проте ці пояснення не знайшли підтвердження про що свідчить технічний запис судового процесу, а тому немає підстав для задоволення клопотання про виклик потерпілих до апеляційного суду.
Судом першої інстанції не було допущено порушень при розгляді без потерпілих, оскільки потерпілі були повідомлені про судові засідання та написали з цього приводу заяви.
Також не підлягають виклику і свідки, зазначені обвинуваченим, оскільки з цього приводу клопотання не розглядалися в суді першої інстанції.
В апеляційному судді була долучена захисником ОСОБА_8 постанова Тиврівського райсуду від 19.06.15р. згідно якої на ОСОБА_6 накладено адмінстягнення у виді адмінарешту сроком на 10 діб, за ст. 185 КпАП України.
Проте покази ОСОБА_6 про те, що він відбував дане адмінстягнення спростовуються листом т.в.о. начальника Гніванського ВП Жмеринського ВП у Вінницькій області від 10.06.16р., де зазначено, що постанова Тиврівського райсуду від 19.06.15р. щодо ОСОБА_6 з 19.06.15р. до Гніванського ВП на виконання через секретаріат не надходила, тобто, фактично постанова суду не була виконана.
Крім того, ці пояснення ОСОБА_6 спростовують допитана свідок ОСОБА_13 , яка в суді пояснювала, що зустріла ОСОБА_6 з тачкою металобрухту та в цей день дізналася, що в її брата ОСОБА_11 викрали металобрухт, а також протоколами слідчих експериментів за участю ОСОБА_6 , який показував звідки він саме викрав металобрухт.
Також в матеріалах є заява від ОСОБА_6 написана ним власноручно, де він видав металобрухт (а.с. 34, 50, 54).
Разом з тим апеляційний суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_14 , оскільки вони були оголошені в судовому засіданні, що не ставить під сумнів доведеність вини ОСОБА_6 , за наявності інших доказів, наведених у вироку, які є допустимими.
В ході розгляду кримінального провадження не було допущено порушення права на захист ОСОБА_6 , якому після заяви про забезпечення йому захисту, було призначено захисника.
Також, зважаючи на розмір викраденого, який не є значним, відсутність претензій від потерпілих щодо матеріальної шкоди, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_6 із-за м`ягкості призначеного покарання лише, зважаючи на те, що останній є неодноразово судимим, про що просив прокурор в апеляційній скарзі.
Разом з тим не встановлено і обставини, які б давали підстави для пом`якшення покарання ОСОБА_6 , як він про це зазначав в апеляційній скарзі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 25.02.2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом вірно: