Провадження № 1-кп/748/155/16
Єдиний унікальний № справи 748/580/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2016 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у м. Чернігові у залі суду Чернігівського районного суду Чернігівської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000014 від 07.04.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, інваліда ІІІ групи, не працюючого, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше судимого згідно вироку Сосницького районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2015 року за ч.2 ст.397 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 5100 грн, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України;
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , працюючи згідно наказу начальника УДПС України в Чернігівській області №88 від 27 серпня 2013 року на посаді начальника Менської виправної колонії №91, маючи спеціальне звання капітана внутрішньої служби, будучи працівником правоохоронного органу, представником влади та службовою особою і маючи відповідно до п.п.3.3 посадової інструкції від 28 серпня 2012 року повноваження на укладання угод, вчинив розтрату грошових коштів установи шляхом зловживання своїм службовим становищем та службове підроблення.
Так, ОСОБА_7 06.09.2013 року підписав з товариством з обмеженою відповідальністю «Старнет» договір №Г 63 про підключення та надання доступу до мережі Інтернет проводами, з підключення до мережі VРN без обмеження трафіку у Менській виправній колонії №91 для забезпечення роботи телекомунікаційної мережі між територіальними органами управління в Чернігівській області та підпорядкованими йому підрозділами до мережі передачі даних зі швидкістю Uр 10/10 Мбіт/с.
Відповідно до пункту 3.2 договору загальна суму договору склала 63150 грн, з яких 50000 грн - вартість послуг підключення до мережі передачі даних.
Згідно пункту 5.1 договору виконавець підключає канали передачі даних у всіх точках протягом 2 місяців з дати підписання Договору.
Цього ж дня, у невстановлений час, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що роботи з підключення установи до мережі Інтернет товариством «Старнет» не виконувалися, перебуваючи у приміщенні свого службового кабінету за адресою: пров. Леніна, буд 5, смт. Макошино, Менський район, Чернігівська область, діючи умисно, підписав завідомо неправдивий офіційний документ акт прийому-передачі робіт до договору №Г 63 від 06.09.2013 щодо підключення до мережі Інтернет проводовими/безпровідними мережами, який було скріплено гербовою печаткою і який став підставою для перерахування грошових коштів у сумі 50000 грн ТОВ «Старнет».
У подальшому, ОСОБА_3 , зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, діючи в інтересах ТОВ «Старнет», достовірно знаючи про невиконання умов вищевказаного договору товариством, відповідно до платіжного доручення №657 від 13.09.2013 року перерахував кошти в сумі 50000 грн на розрахунковий рахунок ТОВ «Старнет», чим завдав матеріальної шкоди (збитків) державі на суму 50000 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України не визнав та пояснив, що дійсно у 2013 року йому повідомили з Департаменту пенітенціарної служби про виділення державних коштів на підключення до мережі Інтернет установ по виконанню покарань у Чернігівській області і ці кошти необхідно терміново освоїти. Згодом поштовим відправленням до Менської виправної колонії надійшов лист від ТОВ «Старнет» у якому був заповнений договір про надання послуг з підключення колонії до мережі Інтернет від 06.09.2013 року, акт виконаних робіт, рахунок на оплату. Одразу він договір не підписав, з`ясував у УДПС України в Чернігівській області про те чи можливо укласти договір з ТОВ «Старнет», і коли керівництво Управління служби його завірило про дійсність угоди та нагальну необхідність освоїти виділені кошти до жовтня 2013 року, то він підписав договір та акт виконаних робіт, оскільки Державне казначейство без цих документів не проводить оплату послуг. Фактично у дійсності роботи не були проведені, єдине представники якоїсь компанії встановили супутникову «тарілку» та якийсь прилад. За час його роботи колонія так і не була підключена до мережі Інтернет, при цьому він направляв претензії до ТОВ «Старнет». Неправомірність своїх дій розуміє, однак не вважає їх злочинними і жодної матеріальної зацікавленості не мав. Такі дії вчинив під тиском керівництва служби.
Незважаючи на не визнання у судовому засіданні обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, його вина, на думку суду, підтверджується показаннями представника потерпілої сторони, свідків, протоколами слідчих дій, висновками судових експертиз та документами.
Так, представник потерпілої сторони Менської виправної колонії №91 ОСОБА_5 , яка працює на посаді юрисконсульта УДПС України в Чернігівській області пояснила, що Державною пенітенціарною службою України було прийнято рішення підключити всі установи виконання покарань всієї системи до глобальної мережі Інтернет, ними було розроблено програму, виділено кошти. Центральним апаратом було вивчено вартість підключення послуг та провайдерів на ринку, тому на Чернігівську область була виділена певна кількість коштів, які були розподілені на рівні частини між установами по 50000 грн для підключення і запропоновано провайдера ТОВ «Старнет». До Менської колонії надійшли вже оформлені документи на виконання послуг від ТОВ «Старнет». Коли прийшли кошториси, то були розподілені кошти визначені договором, це 50 000 грн на підключення та 2200 грн місячна оплата. Вона як юрист вивчала договір і передбачалося 100 % передоплата за підключення до мережі Інтернет. Тому знаючи як працюють казначейські органи, а Менська виправна колонія є бюджетною установою і всі оплати йдуть через казначейство, то Управління завжди рекомендує щоб в установах не було передоплати. У договорі було вказано: «Оплата коштів за підключення здійснюється замовником у строк 10 банківських днів з дня підписання сторонами акту виконаних робіт та згідно виставлених рахунків». Як їй відомо частково ТОВ «Старнет» роботи виконало, поставила якусь технічну «тарілку» та якійсь ящик для підключення від однієї точки до другої. Супровідного документу, безпосередньо як вказівки, щоб Менська установа підключалася саме до ТОВ «Старнет», Управління не видавало, оскільки Управління лише пересилає на казначейські органи кошториси, тобто розподіляє кошти. Як стало відомо пізніше Менська виправна колонія із-за технічних проблем так і не була підключена ТОВ «Старнет» до мережі Інтернет, а тому юридичною службою направлялись претензії до вказаного товариства з вимогою про виконання робіт, або ж повернення отриманих коштів. Так як ТОВ «Старнет» не виконало роботи і не повернуло бюджетні кошти, то до Менської прокуратури було подано проект позову з доданими документами і супровідним листом з проханням сприяти подачі позовної заяви до Господарського суду, але ці документи вже підписував новий начальник колонії ОСОБА_8 . Прокуратура Менського району у 2015 році звернулася до суду з господарським позовом і оскільки ТОВ «Старнет» у процесі судового розгляду добровільно повернуло кошти, то ухвалою суду провадження у справі було закрите.
На її думку з перерахування коштів обвинувачений ніякого зиску не мав. Зважаючи на те, що були проблеми підключення до мережі Інтернет в місці розташування колонії, то ОСОБА_3 міг-би взагалі не підписувати не тільки акту виконаних робіт, а самого договору. Вважає, що ОСОБА_3 просто порушив бюджетне законодавства і ніякого злочину не вчиняв.
Допитаний у суді, як свідок обвинувачення ОСОБА_8 пояснив, що працює на посаді начальника Менської виправної колонії і йому відомо про те, що колонія у 2013 році повинна була бути підключена до мережі Інтернет, але на час його вступу на посаду начальника колонії підключення не відбулось. З осені 2014 року колонія була підключена до мережі Інтернет через іншого оператора. Особисто він підписував претензії до генерального директора ТОВ «Старнет», але вони позитивного результату не дали, і тоді вони звернулися до Менської районної прокуратури про представлення їх установи в господарському суді з позовом про повернення коштів або встановлення мережі Інтернет. Сплачені колонією гроші були добровільно повернуті.
Свідок ОСОБА_9 під час допиту у суді пояснив, що працює на посаді начальника відділу інженерно-технічних засобів охорони Менської виправної колонії і йому було відомо про укладання у 2013 році договору з ТОВ «Старнет» на підключення колонії до мережі Інтернет. Також було підписано акт виконаних робіт, здійснено попередню оплату і через рік було розпочато роботи, але вказана компанія так і не підключила колонію до мережі. Він знає, що працівники ТОВ «Старнет» приїжджали та проводили якісь дії, але безпосередню Інтернет був проведений компанією «Інтертелеком».
Свідок ОСОБА_10 під час судового засідання пояснила, що працює на посаді начальника фінансово-економічного відділу і їй відомо, що на нарадах в Управлінні піднімалось питання щодо підключення Менської виправної колонії до мережі Інтернет. В останні роки, коли виявилось що Інтернет не працює, то піднімалось питання підключення колонії. На початку 2015 року були повернуті 50000 грн, які були оплачені за підключення ТОВ «Старнет». Щодо оформлення акту виконаних робіт, то його мали б ще підписувати зацікавлені служби і лише тоді він був би придатним. Якщо це технічний акт, то технічна служба мала б поставити свою візу про те, що роботи проведені. Акт про виконання робіт відноситься до Державної казначейської служби, безпосередньо до казначейської служби його несе бухгалтер колонії. У Державній казначейській службі перевіряють умови договору, правильність складання договору, відповідність документів всім нормативним актам, і тільки після перевірки правильності складання всіх документів проводиться платіж. Розпорядниками коштів є головний бухгалтер та керівник колонії, тому вся відповідальність на них. Якщо на кінець року установа не використала кошти вони йдуть у бюджет держави.
Допитаний у суді свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює на посаді технічного директора ТОВ «Нео Ком» і їх компанія співпрацювала з ТОВ «Старнет». Між підприємствами у 2014-2015 роках була домовленість про перевірку Менської виправної колонії на предмет технічної можливості підключення до мережі Інтернет. Він безпосередньо виїжджав до Менської виправної колонії і було сформовано комерційну пропозицію, але 100 % технічну можливість виявити не вдалось, бо це виявлялось з двох точок, з однієї сторони це Менська виправна колонія, а з іншої це була вишка Менської ОРТПЦ. Доступ так і не було отримано, оскільки не було погоджено ціну з ТОВ «Старнет». Була виділена оплата за технічні умови, доступ до телевежі, оплата за канали на телевежі. Вони сформували комерційну пропозицію ТОВ «Старнет», але вони її не погодили, тому тестування не було закінчене. Зі сторони ТОВ «Нео Ком» було одноразових витрат близько на 70000 грн та за щомісячну підтримку близько 3000 грн. ТОВ «Старнет» на ці витрати не погодилось і після цього співпраця закінчилась.
Свідок ОСОБА_12 у суді пояснив, що працює на посаді інженера у ТОВ «Нео Ком» і він виїжджав до Менської виправної колонії з метою перевірки технічної можливості підключення до мережі Інтернет, але остаточно перевірка не була проведена, було встановлено лише антену, яка вказує азимут направлення.
Свідок ОСОБА_13 під час судового засідання пояснила, що працює на посаді бухгалтера Менської виправної колонії і їй відомо, що було виділено кошти на підключення до мережі Інтернет для програмного забезпечення системи «Парус». З цього приводу у вересні 2013 року було укладено договір між установою та ТОВ «Старнет», а 13 вересня 2013 року увесь пакет документів був пред`явлений до казначейської служби для реєстрації. Виділені кошти були цільові і оплата проводилась на підставі пакету документів, тобто договору, акту виконаних робіт, рахунку і згідно платіжного доручення були перераховані ТОВ «Старнет» 15 листопада 2013 року. Усі документи були підписані начальником колонії. Платіжне доручення було підписано нею та начальником колонії. Що стосується акту виконаних робіт, то вона його також бачила, але чи були виконані роботи не знає. Договір про надання послуг вона читала, виконавець робіт зобов`язався з моменту підписання договору у 2-х місячний термін виконати роботи, а оплата по безготівковому розрахунку. Щодо оплати, то вона не пам`ятає чи по факту виконаних робіт чи як попередня. Як би було вказано у договорі про попередню оплату, то казначейство не перерахувало б кошти, тому що для бюджетних організацій казначейство вимагає акт виконаних робіт.
Допитаний у суді свідок ОСОБА_14 пояснив, що працює на посаді головного спеціаліста з технічного забезпечення Менської виправної колонії і по своїм функціональним обов`язкам він займався технічною стороною і контролем підключення всього Інтернету та контролював це питання з технічної сторони. Фактично ТОВ «Старнет» не підключив колонію до мережі Інтернет, як пояснили представники названої компанії не було технічної можливості, вони поставили «тарілку», протестували і виявили, що не має прямої «видимості» для з`єднання. Також йому відомо про те, що договір був офіційно підписаний з ТОВ «Старнет» і також були перераховані кошти.
Свідок ОСОБА_15 під час допиту у суді пояснив, що на посаді начальника УДПС України в Чернігівській області він працює з лютого 2014 року, але може повідомити, що у 2013 році по всім закладам пенітенціарної служби була вимога про підключення до мережі Інтернет для здійснення бухгалтерського обліку через систему «Парус». Провайдера ТОВ «Старнет» було визначено для всіх установ, але ким приймалося рішення про підключення він пояснити не може. На момент призначення його на посаду Менська виправна колонія не була підключена до мережі Інтернет і він у 2014 році спільно з керівником Менської виправної колонії вів переписку з ТОВ «Старнет», з тим щоб вони виконали зобов`язання чи повернули кошти. ТОВ «Старнет» повідомляло про те, що обладнання встановлено, але виконати угоду неможливо із-за технічних проблем. Лише у 2016 році завдяки іншим провайдерам відбулося підключення. На сьогоднішній день жоден Інтернет - провайдер без попередньої оплати не проводить роботи, а щоб здійснити попередню оплату треба надати через казначейство акт виконаних робіт, тому він вважає, що з цією правовою колізією колишній керівник установи ОСОБА_3 зараз і знаходиться в даному становищі. Особисто він не вважає що ОСОБА_3 вчинив розтрату. Був господарський ризик і у нього не було іншого виходу.
Допитаний у суді свідок ОСОБА_16 пояснив, що у 2013 році він працював у Новгород-Сіверській установі виконання покарань, а на посаді першого заступника начальника Менської виправної колонії працює з 12.03.2015 року. Менська виправна колонія підключена до мережі Інтернет у 2015 році провайдером «Інтертелеком».
Крім того, винуватість ОСОБА_3 підтверджується даними протоколів слідчих дій, документами та висновком судової експертизи, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме:
- рапортами старшого прокурора прокуратури Менського району Чернігівської області ОСОБА_17 від 7 квітня 2015 року, з яких встановлено, що ним проведено перевірку дотримання вимог чинного законодавства Менською виправною колонією №91 при укладанні договору з ТОВ «Старнет» про підключення та надання послуг доступу до мережі Інтернет, та виявлено, що на момент підписання акту прийому виконаних робіт та при перерахуванні коштів, договірні зобов`язання виконавцем робіт не були виконані взагалі і дані відображені в акті не відповідають дійсності, а тобто у діях посадових осіб Менської виправної колонії вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 та ч.2 ст.191 КК України /т.1 а.с.184, 185/;
- актом №6-24/5 від 11 червня 2015 року позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Менської виправної колонії №91 за період з 01.09.13 р. по 20.04.15 р., з якого встановлено, що з вини колишнього начальника Менської виправної колонії ОСОБА_3 , який в порушення ч.1 ст.49 Бюджетного кодексу України, підписав акт виконаних робіт по договору №Г-63 від 06.09.2013 року щодо підключення та надання послуг доступу до мережі Інтернет, без фактичного отримання послуг на суму 50000 грн, завдано матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму /т.1 а.с.202-207/;
- довідкою №6-24/30z від 05.06.2015 року зустрічної перевірки документального підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків Менської виправної колонії УДПС України в Чернігівській області з ТОВ «Старнет», з якої встановлено, що по Менській виправній колонії відсутні проводові підключення до мережі Інтернет і надання послуг доступу до мережі ТОВ «Старнет» не проводилось. Фактично на адміністративному приміщенні колонії встановлено представником ТОВ «Вінетика» радіоточка, яка не підключена до телекомунікаційних мереж /т.1 а.с.209-225/;
- довідкою №6-24/28z від 04.06.2015 року зустрічної перевірки документального підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків ТОВ «Старнет» з ТОВ «Вінетика», з якої встановлено, що виконання робіт згідно договору №Г-63 від 06.09.2013 року щодо підключення Менської виправної колонії до мережі Інтернет не підтверджено /т.1 а.с.234-236/;
- випискою по рахунку від 03.06.2015 року, з якої видно, що ТОВ «Старнет» повернуло грошові кошти в сумі 50000 грн на розрахунковий рахунок Менської виправної колонії №91 у УДКС України у Менському районі, у зв`язку з невиконанням договору №Г-63 від 06.09.2015 року /т.1 а.с.240/;
- протоколом огляду та постановою про визнання речовими доказами від 26 травня 2015 року документів, а саме: договору №Г-63 від 06.09.2013 про підключення та надання доступу до мережі Інтернет проводами, з підключення до мережі VPN без обмеження трафіку у Менській ВК №91 для забезпечення роботи Телекомунікаційної мережі між територіальними органами управління в Чернігівській області та підпорядкованими йому підрозділами до мережі передачі даних зі швидкістю Up 10/10 Мбіт/с, який підписано генеральним директором ТОВ «Старнет» ОСОБА_18 і скріплено печаткою товариства та начальником Менської виправної колонії №91 ОСОБА_3 і скріплено печаткою установи; додатку №1 до договору №Г-63 від 06.09.2013 р. підписаного генеральним директором ТОВ «Старнет» ОСОБА_18 і скріплено печаткою товариства та начальником Менської виправної колонії № 91 ОСОБА_3 і скріплено печаткою установи; акту до договору №Г-63 від 06.09.2013 р. з вказівкою про те, що всі роботи ТОВ «Старнет», з приводу підключення до мережі Інтернету Менської виправної колонії №91, виконало в повному обсязі. Претензій одна сторона до іншої не має. Акт підписано генеральним директором ТОВ «Старнет» ОСОБА_18 і скріплено печаткою товариства та начальником Менської виправної колонії №91 ОСОБА_3 і скріплено печаткою установи; рахунку №0812АР1022/13, згідно якого Менська виправна колонія №91 перерахувала на рахунок ТОВ «Старнет» грошові кошти у сумі 50000 грн за підключення до мережі Інтернет. Рахунок підписано генеральним директором ТОВ «Старнет» ОСОБА_18 і скріплено печаткою товариства; платіжного доручення №657 від 13 вересня 2013 року згідно якого Менська ВК № 91 перерахувала грошові кошти у сумі 50 тис. грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «Старнет». Фактичне перерахування 15 листопада 2013 року /т.2 а.с.9-21/;
- висновком судової почеркознавчої експертизи №595 від 26.06.2015 року, згідно якої підписи у договорі №Г-63 від 06.09.2013 року та акті прийому виконаних робі до цього договору виконані навальником Менської ВК №91 ОСОБА_3 /т.2 а.с.45-48/;
- актом від 02.06.2015 року обстеження (огляду) виконаних робіт, з якого встановлено, що комісією виявлено факт того, що по Менській ВК №91 проводове підключення до мережі Інтернет, згідно договору №Г-63 від 06.09.2013 року відсутнє, надання послуг доступу до мережі Інтернет ТОВ «Старнет» не проводилось /т.2 а.с.74/;
- претензійними вимогами від 16 травня 2014 року, 19 січня 2015 року Менської ВК №91 до ТОВ «Старнет» щодо виконання умов договору, або повернення коштів у сумі 50000 грн /т.2 а.с.76, 77/;
- посадовою інструкцією начальника Менської ВК №91 від 28 серпня 2012 року, з якою особисто був ознайомлений ОСОБА_3 і згідно якої він мав право укладати угоди та видавати накази по питанням діяльності установи та служб, а також ніс відповідальність за завдану установі матеріальну шкоду; за зловживання службовими повноваженнями, які з точки зору моралі та права, мали наслідки, що несли збиток державі та громадянам /т.2 а.с.88, 89/;
- наказом №88о/с від 27 серпня 2012 року по ДПС України, згідно якого капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 було призначено на посаду начальника Менської ВК №91 /т.2 а.с.90/.

Дослідивши вищенаведені докази, які суд поклав в основу доведеності вини обвинуваченого, у їх сукупності, і провівши їх детальний аналіз, перевіривши доводи сторони обвинувачення та захисту, показання обвинуваченого, представника потерпілої сторони, свідків, надавши сторонам кримінального провадження усі процесуальні можливості надання доказів, суд дійшов висновку, про доведеність вини ОСОБА_3 у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.191 КК України, та за ч.1 ст.366 КК України, як видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа.
На виконання положень частини 3 статті 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінальних правопорушень, оскільки це покращує становище ОСОБА_3 , зокрема суд рахує неправильною кримінально-правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.366 КК України, як складання службовою особою завідомо неправдивого документу акту прийому виконаних робіт ТОВ «Старнет» до договору №Г-63 від 06.09.13 р. і виключає його з обвинувачення, оскільки як встановлено судом і підтверджено належними та допустими доказами, які суд виклав вище, було достовірно встановлено, що ОСОБА_3 вказаний акт не складав, він вже повністю оформлений надійшов до Менської ВК №91 від ТОВ «Старнет», а тільки підписав його, що зокрема не заперечувалось і самим обвинуваченим та підтверджено висновком судової почеркознавчої експертизи.

Складання неправдивого документу передбачає внесення в документ, який оформлений з зовнішньої сторони правильно, відомостей, які за своїм змістом повністю не відповідають дійсності, тобто повинен бути доведений факт внесення цих відомостей саме ОСОБА_3 .

Отже дії ОСОБА_3 правильно кваліфікувати за ч.1 ст.366 КК України, лише як видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа - акту прийому виконаних робіт ТОВ «Старнет» до договору №Г-63 від 06.09.13 р., оскільки видача буде і у тому випадку, коли службова особа видала документ, підроблений іншою особою.
Крім того, під час судового розгляду було достовірно встановлено, що грошові кошти в сумі 50000 грн, за платіжним дорученням №657 від 13.09.13 р. Менської ВК №91, були фактично перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ «Старнет» через органи державного казначейства не 13 вересня 2013 року, як вказано у обвинувальному акті, а 15 листопада 2013 року, що підтверджено показаннями свідка ОСОБА_13 бухгалтера Менської ВК №91 та самим платіжним дорученням де мається відповідна відмітка, а тому суд виключає з обвинувачення ОСОБА_3 посилання на дату отримання коштів ТОВ «Старнет» 13 версеня 2013 року.

Даючи оцінку дослідженим доказам у їх сукупності, суд дійшов об`єктивного висновку, що показання обвинуваченого та доводи його захисника про те, що: ОСОБА_3 не мав прямого умислу на вчинення розкрадання та корисливого мотиву у своїх інтересах або третіх осіб; він не мав контролю за віртуальними коштами установи і вони були цільовими та витрачені за призначенням і державі фактично не завдано збитків, є спробою сторони захисту приховати від суду усі фактичні обставини справи та уникнути відповідальності обвинуваченим, оскільки досліджені у судовому засіданні належні та допустимі докази, які суд поклав у основу підтвердження встановлених обставин, свідчать про зворотне.
Відповідно до вимог частини 1 статті 49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.
Отже, в порушення вимог ч.1 ст.49 БК України, ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що фактично роботи ТОВ «Старнет» по підключенню колонії до мережі Інтернет не виконало, підписав завідомо неправдивий акт виконаних робіт, видав його, дав вказівку на складання платіжного доручення, яке особисто підписав, про перерахування названому вище товариству бюджетних цільових коштів в сумі 50000 грн, а отже умисно вчинив розтрату чужого майна, яке йому було ввірене.
Що стосується корисливого мотиву та мети, то як сам обвинувачений, так і допитані представник потерпілого та свідки у суді вказали, що у дійсності ОСОБА_3 міг не вчиняти протиправні дії, однак із-за насамперед своєї службової кар`єри допустив порушення, що призвело до завданих збитків державі.

Тому, суд ставиться критично до показань обвинуваченого, оскільки вони у повній мірі спростовуються іншими добутими слідством та перевірені судом належними та допустими доказами, що викладені судом вище.
У контексті наведеного видається слушним зазначити, що позиція захисту є необґрунтованою і не відповідає встановленим у справі фактичним обставинам.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, відсутність цивільного позову по справі та наслідки злочину, оскільки завдяки діям органів прокуратури збитки завдані державі були відшкодовані ТОВ «Старнет», особу винного - його вік, сімейний стан, стан здоров`я, освіту, те, що ОСОБА_3 не працює і є інвалідом 3 групи, задовільно характеризується та є раніше судимим згідно вироку Сосницького районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2015 року за ч.2 ст.397 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 5100 грн, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом під час судового розгляду не встановлено.
З урахуванням викладеного, враховуючи відсутність у обвинуваченого обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, ураховуючи його особу, тяжкість та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, наслідки їх вчинення та суспільну небезпеку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді обмеження волі в межах санкції частини 2 статті 191 КК України, що є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації та мети покарання, і про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, слід покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
При цьому, ураховуючи приписи ч.4 ст.70 та ч.3 ст.72 КК України, вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2015 року згідно якого ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.397 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 5100 грн, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки, підлягає самостійному виконанню.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази у кримінальному провадженні: договір №Г-63 від 06.09.2013 року; додаток №1 до договору №Г-63 від 06.09.2013 року; акт до договору №Г-63 від 06.09.2013 року; рахунок №0812АР1022/13 та платіжне доручення №657 від 13 вересня 2013 року, відповідно до вимог п.7 ч.9 ст.100 КПК України, слід зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню у загальному розмірі 2148,30 грн, пов`язані з проведенням судових експертиз, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, призначивши покарання: за ч.2 ст.191 КК України у виді обмеження волі на строк два роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності на строк 2 роки; за ч.1 ст.366 КК України у виді обмеження волі на строк один рік, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності на строк 1 рік.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності на строк 2 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти в ці органи про зміну місця проживання і роботи.
На підставі ч.4 ст.70 та ч.3 ст.72 КК України вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2015 року згідно якого ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.397 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 5100 грн, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки, виконувати самостійно.
Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 2148,30 грн, як процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.
Речові докази у кримінальному провадженні: договір №Г-63 від 06.09.2013 року; додаток №1 до договору №Г-63 від 06.09.2013 року; акт до договору №Г-63 від 06.09.2013 року; рахунок №0812АР1022/13 та платіжне доручення №657 від 13 вересня 2013 року, відповідно до вимог п.7 ч.9 ст.100 КПК України - зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу.
На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та представнику потерпілого.
Суддя ОСОБА_1