Номер провадження 11-кп/775/796/2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 жовтня 2016 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження №0002432 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ківшовата Таращанського району Київської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, одружений, має двох неповнолітніх дітей, призваного на військову службу під час мобілізації, молодшого сержанта, водія взводу матеріального забезпечення військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.7 ч.2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років. На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_6 військового звання молодший сержант.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в особі Науково-Дослідного Експертно-Криміналістичного Центру при ГУМВС України в Донецькій області 1107 (одну тисячу сто сім) грн. 93 коп. за проведення судової балістичної експертизи; 368 (триста шістдесят вісім) грн. 28 грн. - витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи №144 від 30.09.2015 р.

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку, ОСОБА_6 , проходячи військову службу за призивом під час мобілізації у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується у АДРЕСА_3 , на посаді водія взводу матеріального забезпечення у військовому звані «молодший сержант» 29 липня 2015 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у розташуванні вищевказаної військової частини, маючи інформацію про те, що нібито в одному з будинків, розташованих по АДРЕСА_3 , перебувають особи, які сприяють діяльності терористичної організації, запропонував своїм співслужбовцям ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спільно з ним та без відповідного дозволу командування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , перевірити декілька будинків, розташованих по АДРЕСА_2 вищевказаного населеного пункту, з метою виявлення таких осіб, на що останні дали свою згоду. Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 взяли закріплену за кожним із них зброю та боєприпаси до неї, а саме: ОСОБА_6 автомат АКС-74 № НОМЕР_2 , ОСОБА_11 - автомат АКС-74 № НОМЕР_3 , ОСОБА_10 - автомат АКС-74У № НОМЕР_4 та самовільно залишили розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 . Цього ж дня, приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підійшли до першого будинку, в який зайшов ОСОБА_6 та виходячи з нього, з хуліганських мотивів розбив лампочку. Потім по стежці через калитку протиправно проникли на подвір`я будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому проживала громадянка ОСОБА_12 . Підійшовши до вхідних дверей будинку ОСОБА_6 рукою постукав по ним. В цей час ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зайняли бойові позиції з лівого та правого кутів будинку. На стукіт ОСОБА_6 громадянка ОСОБА_12 підійшла до дверей та запитала хто знаходиться за ними, на що ОСОБА_6 пояснив їй, що він перебуває на службі в "Донецькій народній республіці", а також те, що йому необхідні вата та бинт. Жінка не відповідала, після чого ОСОБА_6 продовжуючи свої хуліганські дії, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок у нічній час, почав стукати руками та ногами в двері, виражатися нецензурною лайкою, погрожуючи, що виб`є двері, на пропозицію ОСОБА_11 залишити подвір`я не реагував. Оскільки ОСОБА_12 не відкривала двері ОСОБА_6 , у останнього виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті особам, які перебувають в будинку. З цією метою ОСОБА_6 обійшов будинок та підійшовши до нього з тильного боку, через вікно побачив силует ОСОБА_12 .

ОСОБА_6 , будучи невдоволеним відмовою ОСОБА_12 відчинити йому двері будинку, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті іншої людини, діючи з особливою зухвалістю, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття з іншими особами та нормами моралі, діючи умисно, з метою заподіяння смерті іншій людині, з хуліганських мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння здійснив з наявного при ньому автомату АКС-74 № НОМЕР_2 через вікно будинку один постріл в область голови ОСОБА_12 , 1939 року народження, яка є людиною похилого віку, спричинивши останній несумісні з життям тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_12 відразу померла в приміщенні свого будинку.

Смерть ОСОБА_12 наступила внаслідок вогнепального кульового поранення голови з розтрощенням речовини головного мозку.

З вироком не погодились обвинувачений та його захисники та оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 КПК України і призначити йому мінімальне покарання не пов`язане з позбавленням волі. Свої вимоги обґрунтував тим, що вирок винесено незаконно, через неповноту досудового розслідування та судового провадження, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Так, під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 винним себе у скоєнні умисного вбивства не визнав, повністю визнав себе винним у скоєнні вбивства з необережності. Суд першої інстанції не взяв до уваги ці показання, хоча вони знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Суд однобічно оцінив докази, що призвело до неправильних висновків. Не обґрунтовано суд першої інстанції залишив без задоволення клопотання захисту, щодо призначення судово-психофізиологічної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_13 для з`ясування правдивості його показань з застосуванням поліграфу.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок змінити, перекваліфікувати його дії з п.7 ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.119 КК України. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що не мав намір з хуліганських мотивів йти до людей та порушувати громадський порядок, а тільки виконував свій військовий обов`язок. Вказує, що під час досудового розслідування та в судовому засіданні давав свідчення, що автомат в момент пострілу знаходився в горизонтальному положенні, однак суд у вироку вказав, що автомат знаходився в момент пострілу стволом у низ, що не відповідає дійсності. Зазначає, що хуліганські мотиви для вбивства потерпілої не доведені. Окрім показань потерпілої, наявність в будинку світла від світильника нічим не підтверджено. Пояснення захисників не відображені у вироку суду, що свідчить про необ`єктивність та неповноту розгляду провадження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з п.7 ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.119 КК України. Вказує на однобічність суду першої інстанції при дослідженні доказів. Зауважує, що суд першої інстанції не врахував послідовність показань обвинуваченого та суперечливість інших доказів. Так свідчення ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та протоколу ОМП суперечать свідченням потерпілої ОСОБА_9 щодо наявності світла в кімнаті. Суд першої інстанції свої висновки по цим доказам не обґрунтував. Крім того, суд допустив припущення, щодо знаходження дула автомату далі ніж 20-30 см від штори та що постріл відбувся поза приміщенням, оскільки це не встановлено експертизою. Не відповідають висновки суду щодо речового доказу гардини, причина пошкодження якої не встановлена. Не доведений і хуліганський мотив вбивства.

В судовому засіданні апеляційного суду захисники та обвинувачений підтримали апеляційні скарги.

Прокурор та потерпіла просили залишити оскаржуваний вирок без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та промови учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про доведеність обставин злочину зазначених у вироку, винуватість у його вчиненні ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій.

Факт настання смерті потерпілої ОСОБА_12 від пострілу виконаного обвинуваченим ОСОБА_6 з автомата АКС-74 № НОМЕР_2 апелянтами не оскаржено. Разом з тим, сторона захисту не погоджується зі всіма обставинами зазначеними у вироку, та вважає доведеними ті обставини, на які вказував обвинувачений.

Так обвинувачений ОСОБА_13 стверджував, що він у цей день не вживав спиртні напої, умислу на вбивство не мав, діяв з метою виявлення осіб причетних до терористичної діяльності. Постріл здійснив випадково, коли намагався витягнути автомат з вікна будинку, куди той потрапив в ході падіння ОСОБА_13 . При цьому, ніякого джерела світла в будинку не було, а тому не мав можливості вчинити прицільний постріл.

Суд першої інстанції дотримавшись вимог кримінального процесуального законодавства дослідив докази у кримінальному провадженні, оцінив їх у сукупності та обґрунтовано поставився критично до наведених тверджень обвинуваченого.

Так, факт перебування обвинуваченого ОСОБА_13 у стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення злочину підтвердили свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , які під час вчинення злочину були поруч з обвинуваченим. Це ж підтверджується показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , які прибули на місце вчинення злочину після того як почули постріл та отримали дзвінок від ОСОБА_15 .

Не знайшли свого підтвердження й показання обвинуваченого, що він виконував свій військовий обов`язок, оскільки не отримував від безпосереднього командування наказу йти по житлових будинках та виявляти осіб причетних до терористичної діяльності. Місце розташування військового підрозділу зі зброєю залишив самовільно.

Повністю спростовані й показання обвинуваченого ОСОБА_13 , що він біг до будинку, перечепився та упав на раму вікна вибивши автоматом скло. Після цього, намагаючись витягти автомат з вікна, випадково здійснив постріл.

Так свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_15 пояснили суду, що після того, як на неодноразові вимоги ОСОБА_13 потерпіла не відчинила йому двері, він пішов за будинок. Після цього вони почули постріл та дзвін битого скла. Коли зайшли за будинок, бачили як ОСОБА_13 добивав скло прикладом автомату, щоб залізти в хату. Вони відмовили його проникати в будинок. ОСОБА_13 сказав, що стріляли з середини будинку. Пізніше ОСОБА_13 зізнався ОСОБА_16 , що стріляв він.

Спростовуються показання обвинуваченого і іншими доказами у кримінальному провадженні, зокрема протоколом ОСОБА_18 від 31 липня 2015 року, в ході якого, окрім іншого виявлено та оглянуто: вікно з розбитим склом; отвір на гардині, через який пройшла куля; вхідні отвори на двері, з яких вилучено сердечник та оболонку кулі; труп ОСОБА_19 з тілесними пошкодженнями голови.

Враховуючи фактичні дані отримані в результаті огляду місця події, допиту свідків, експертних досліджень, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованих висновків, що показання обвинуваченого про обставини вчинення ним пострілу не відповідають дійсності та спрямовані на уникнення відповідальності за вчинений злочин.

При цьому, апеляційний суд не вбачає суперечливості доказів, які б могли поставити під сумнів наявність умислу у обвинуваченого ОСОБА_13 на вбивство з хуліганських мотивів, оскільки він поспілкувавшись з потерпілою ОСОБА_19 через двері будинку усвідомлював, що в будинку знаходиться незнайома йому жінка похилого віку. Будь-яких підстав для виконання пострілів у середину житлового будинку у напрямку цієї людини ОСОБА_13 не мав та використав для цього малозначний привід, що йому не відкрили двері. Зазначене, у сукупності із встановленими обставинами, що ОСОБА_13 перебуваючи у стані сп`яніння, без дозволу командування, самовільно взяв зброю, залишив місце дислокації його військового підрозділу та пішов по подвір`ях «шукати сепаратистів», підтверджує правильність висновків суду першої інстанції.

Не впливають на правильність висновків суду першої інстанції і твердження сторони захисту про недоведеність факту увімкненого світильника в будинку потерпілої ОСОБА_19 , оскільки людина у темну пору доби може бачити силуети людей та обриси предметів. Крім того, вчинення пострілу з автомата АКС-74 в темряві цілеспрямовано у бік людини вказує на наявність прямого умислу на вбивство.

Враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг та зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002432 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3