АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2152/16 Справа № 176/1952/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Дніпропетровської області в порядку дистанційного судового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2011 року за ч.1 ст.115, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 8 років 1 місяця позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року, засудженому ОСОБА_7 було відмовлено в задоволенні його заяви про звільнення від відбування покарання умовно-достроково.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції, дійшов висновку про те, що за період відбування покарання в установі засуджений мав лише 2 заохочення, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, не може свідчити про його повне виправлення, яке є обов`язковою умовою умовно-дострокового звільнення. Окрім цього, суд врахував той факт, що одне заохочення (подяка від 25 серпня 2016 року) передувало розгляду питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 .
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її зміну і просить ухвалити нову ухвалу, якою звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. Звертає увагу на те, що суд постановляючи ухвалу не дослідив в повному обсязі особову справу, не проаналізував її матеріали та не надав їм належної оцінки. Крім цього, суд в ухвалі не зазначив мотиви та підстави відмови в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення. Також суд залишив поза увагою, що він характеризується позитивно, займає активну позицію під час відбування покарання, має високий загально освітній рівень, підтримує соціальні зв`язки з рідними та друзями.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.3 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_7 , правильно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з ціллю виховного впливу на засуджених, та дійшов до правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б в своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про незаконність, неповноту та невмотивованість постановленого судом першої інстанції рішення, колегія суддів вважає не обґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Безпідставними є твердження засудженого ОСОБА_7 проте, що суд не взяв до уваги докази, які мають суттєве значення по справі, оскільки суд належним чином дослідив всі докази, які були надані суду та дав їм належну оцінку.

Посилання в скарзі на позитивне ставлення ОСОБА_7 до праці, підтримання дружніх стосунків з іншими засудженими, само по собі не є підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Беручи до уваги ступінь, тяжкість вчинених засудженим кримінальних правопорушень, встановлених вище обставин, колегія суддів вважає, що поведінка ОСОБА_7 не свідчить про виправлення останнього.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність оскаржуваного рішення та не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі підстав.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області :
_______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4