Дата документу Справа № 331/645/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1059/16 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №331/645/16-к ОСОБА_1
Категорія: ст.186 ч.2 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083, №0000580, №0000025, №0000568, які ухвалою суду об`єднані в одне провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 квітня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, освіта базова середня, розлученого, який має на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого неофіційно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене йому покарання та врахувати його стан здоров?я, а також те, що він щиро розкаявся у скоєному. В доповненні до апеляційної скарги посилається на те, що йому належним чином не були роз`яснені положення ст.349 КПК України, слідчий та прокурор запевнили його в тому, що йому не потрібен захисник та умовили визнати вину у злочинах, які він не скоював, а тому просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 квітня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено:

- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 4 роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з 19.01.2016р.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19.01.2016р. до набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 матеріальну шкоду на користь: ОСОБА_8 в сумі 2300 грн.; ОСОБА_9 в сумі 6000 грн.; ОСОБА_10 в сумі 27500 грн.; ОСОБА_11 в сумі 3000 грн.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

обвинувачений ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд;

прокурор заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого, оскільки викладені в ній доводи є необґрунтованими, і просила залишити вирок суду без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку ОСОБА_7 визнано винуватим у злочинах, вчинених за наступних обставин.

01.01.2016р. о 02 год. 50 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, знаходячись у буд. АДРЕСА_1 , за допомогою заздалегідь підготовленого інструменту, зламав замок на дверях в підвальне приміщення, яке знаходиться у четвертому під`їзді вказаного будинку, таким чином проник у вказане приміщення. Після цього, за допомогою тих же інструментів, шляхом пошкодження стіни, що виразилось в демонтажі цегли, проник до офісного приміщення, яке розташоване за вказаною адресою, звідки, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 27500 грн.

02.01.2016р. о 00 год. 00 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в гаражному кооперативі «Металург» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Зразкова, 1-Б, шляхом підбору ключа, таємно проник до гаражу № НОМЕР_1 , звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 700 грн.

03.01.2016р. о 17 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля буд.№73-А по вул.Історичній в м.Запоріжжі, шляхом ривку, відкрито викрав мобільний телефон марки «Sony Ericson МТ 11 і» вартістю 600 грн., який належить ОСОБА_13 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

04.01.2016р. о 01 год. 50 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, знаходячись у буд. АДРЕСА_2 , за допомогою заздалегідь підготовленого інструменту, зламав металеву сітку вентиляції, після чого, через вентиляційний отвір проник в офісне приміщення, яке розташоване за вказаною адресою, звідки, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на суму 6000 грн.

05.01.2016р. о 22 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в гаражному кооперативі «Металіст» за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом підбору ключа, таємно проник до гаражу № НОМЕР_2 , звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_14 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 1000 грн.

06.01.2016р. о 22 год. 30 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в гаражному кооперативі «Північне» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Скворцова, 287, шляхом підбору ключа, таємно проник до гаражу № НОМЕР_3 , звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_15 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 400 грн.

07.01.2016р. о 19 год. 05 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись у сквері прикордонників, розташованому по пр.Леніна в м.Запоріжжі, підійшов до раніше йому не знайомого ОСОБА_16 та наніс останньому два удари кулаками рук в область голови, тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця у лівій навколо-очній області, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Від отриманих ударів ОСОБА_16 впав на асфальт. Після цього ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, продовжуючи злочинні наміри, нахилився над потерпілим та відкрито викрав з задньої правої кишені брюк ОСОБА_16 належне йому майно, чим завдав потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на суму 449 грн.

10.01.2016р. о 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля кафе «Сохо» за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, 79, підійшов ззаду до раніше незнайомої йому ОСОБА_11 та шляхом ривку, з руки останньої, відкрито викрав належне ОСОБА_11 майно, чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на суму 3000 грн.

В один із днів січня 2016 року о 03 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля буд.№63 по вул.Кірова в м.Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля ЗАЗ «Славута», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , після чого, за допомогою каменю розбив скло водійської двері вказаного автомобіля та шляхом вільного доступу проник до його салону, звідки, діючи повторно, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 2300 грн.

13.01.2016р. о 18 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля буд.№31-А по вул.Орджонікідзе в м.Запоріжжі, шляхом ривку, відкрито викрав мобільний телефон марки «Fly BL 3805» вартістю 500 грн., який належить ОСОБА_17 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів провадження вбачається, що до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя надійшли: 29.01.2016р. обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083, і 16.02.2016р.- обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025, до яких у відповідності з положеннями ч.4 ст.291 КПК України були долучені реєстри матеріалів досудового розслідування; цивільні позови, пред`явлені під час досудового розслідування; розписки підозрюваного про отримання копії обвинувальних актів, копії цивільних позовів, і реєстрів матеріалів досудового розслідування. Відповідно до положень ст.334 КПК України та на підставі клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 зазначені кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження.

Крім того, до Заводського районного суду м.Запоріжжя надійшли 02.03.2016р. обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568, і обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000580, до яких у відповідності з положеннями ч.4 ст.291 КПК України були долучені реєстри матеріалів досудового розслідування та розписки підозрюваного про отримання копії обвинувальних актів і реєстрів матеріалів досудового розслідування. Відповідно до положень ст.334 КПК України та на підставі клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 зазначені кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження. На підставі ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 15.03.2016р., якою змінено підсудність, дане кримінальне провадження було направлено до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, який на підставі клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 об`єднав зазначене провадження в одне провадження з тим, що вже знаходилося в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Як вбачається з реєстрів матеріалів досудового розслідування та матеріалів усіх зазначених проваджень слідчими ОСОБА_7 були роз`яснені його процесуальні права, в тому числі й право на захист. Однак під час досудового розслідування зазначених кримінальних проваджень він самостійно не залучав захисника і не подавав слідчим клопотання про залучення захисника, за відсутністю у нього коштів. А участь захисника у зазначених провадженнях відповідно до вимог статті 52 КПК України не є обов`язковою.

Крім того, до початку кожного підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності до положень ч.1 ст.345 КПК України була вручена пам`ятка про його права та обов`язки, передбачені цим Кодексом, про що свідчать відповідні розписки обвинуваченого. Також відповідно до положень ч.2 ст.345 КПК України головуючим було з`ясовано, чи зрозумілі йому його права та обов`язки, зазначені у пам`ятці. Відповідно до журналу судового засідання та технічного запису обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що йому зрозумілі права та обов`язки, та при цьому він не заявляв клопотання про призначення йому захисника за відсутністю у нього коштів.

Також до початку судового розгляду у судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності до положень ч.1 ст.345 КПК України була вручена пам`ятка про його права та обов`язки, передбачені ст.42 КПК України, про що свідчить його розписка. Крім того, згідно з технічним записом головуючим не тільки було з`ясовано, чи зрозумілі обвинуваченому його права та обов`язки, зазначені у пам`ятці, але й детально були роз`яснені й інші його права, передбачені Конституцією України та іншими нормами КПК України, в тому числі й право на захист, при цьому обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що правової допомоги захисника він не потребує. Також про це він вказав і в своїй письмовій заяві.

За таких обставин доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про порушення його права на захист, а саме: користуватися правовою допомогою захисника, є необґрунтованими.

Відповідно до матеріалів провадження (журналу судового засідання та технічного запису) обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у вчиненні всіх злочинів, які йому були інкриміновані органами досудового розслідування, при цьому жодним чином не оспорював будь-які фактичні обставини з жодного епізоду, пред`явленого йому обвинувачення.

Враховуючи те, що учасники судового провадження, в тому числі й обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорювали фактичні обставини вчинених злочинів та цивільні позови потерпілих про відшкодування матеріальної шкоди, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, оскільки вони ніким не оспорювалися. При цьому суд дуже ретельно та детально з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на що обвинувачений пояснив, що всі обставини справи йому зрозумілі, свою вину він визнає повністю за усіма епізодами злочинної діяльності, проти цивільних позовів потерпілих не заперечує, позиція його добровільна і тиску на нього не було.

За таких обставин та відповідно до положень ч.2 ст.394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та не можуть бути оскарженими в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що призначене йому покарання є надто суворим, є необґрунтованими.

Суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у відповідності зі ст.65 КК України в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, не працює, розлучений, має неповнолітню дитину, а також обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі й ті, на які обвинувачений посилається у своїй скарзі.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі винного, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, та відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 19.01.2016р. по 12.07.2016р. із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4