Справа №-613/701/16-к Провадження №-1-кп/613/115/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000355 від 01 травня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гути Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,-

за ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , згідно рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 08.04.2013 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 , 1993 року народження аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексації, починаючи з 28.03.2013 року. Однак ОСОБА_4 , маючи умисел на злісне ухилення від сплати аліментів, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від їх сплати, бездіяв, та аліментів в період часу з 01.11.2014 року по 01.05.2016 року не сплачував взагалі, що привело до виникнення заборгованості в сумі 9000 грн., яка сукупно перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно аліменти не сплачував, та що його неодноразово попереджали про необхідність сплати аліментів та кримінальну відповідальність у разі ухилення від їх сплати, пояснив, що він працює неофіційно, частину заборгованості по аліментам сплатив.
Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила факт часткової виплати їй заборгованості по аліментам, просила суд визначити умовну міру покарання.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу та допитом потерпілої.

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції підсудного та інших учасників процесу.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) і кваліфікує його дії за ст.164 ч.1 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику особистості підсудного, яка полягає в тому, що він в силу ст.89 КК України не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, частину заборгованості сплатив.

Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання для підсудного, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обравши підсудному покарання за ст.164 ч.1 КК України у виді обмеження волі, застосувати ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.3 та п.4 КК України. При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.3,п.4 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя