Справа № 512/513/16-к
Провадження № 1-кп/493/150/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, безпартійного, військовозобов`язаного, не працюючого, не судимого,
-обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
23 березня 2015 року, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , відносно якого 10 вересня 2015 року Савранським районним судом Одеської області винесений обвинувальний вирок по цьому епізоду,- проїжджали на велосипедах біля нежилого домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 .
На території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_5 побачив металеву діжку, ємкістю 200 літрів та у відчиненому підсобному приміщенні металеві листи, які слугували перекриттям між першим та другим поверхом вказаного приміщення. Після чого у них виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та вступивши між собою в попередній злочинний зговір, скориставшись тим, що їхні дії ніким не будуть помічені, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрали 1 металеву діжку, ємкістю 200 літрів, вартістю 1000 гривень. Металеві листи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 забрати не змогли, оскільки металева діжка виявилась дуже важкою, і забрати все одночасно на велосипеді вони не мали змоги і тому вирішили забрати металеві листи пізніше. Після чого заволодівши викраденим, ОСОБА_4 разом з співучасником з місця події зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Через декілька днів, більш точну дату під час досудового слідства встановити не надалось можливим, гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 , повернулись до домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , звідки, шляхом вільного доступу, таємно викрали 17 металевих листів, різного розміру, вартістю 500 гривень. Після чого заволодівши викраденим, ОСОБА_4 разом з співучасником з місця події зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1500 гривень.
Обвинувачуваний винним себе визнав в повному обсязі, надав докладні пояснення яким чином вони викрали вищевказане майно, здали на металобрухт, а вирученими грошовими коштами поділились.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в телефонному режимі просив справу розглядати за його відсутності, в зв`язку з зайнятістю на роботі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, стосовно покарання покладається на розсуд суду, що підтверджується телефонограмою.
Крім визнання обвинувачуваним своєї вини, вона в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
-допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що він з ОСОБА_4 проїжджали на велосипедах повз домогосподарство потерпілого, звідки таємно викрали спочатку металеву бочку, а згодом металеві листи, здали викрадене на металобрухт, а вирученими коштами поділились;
-вироком Савранського районного суду Одеської області від 10 вересня 2015 року (а.кр.п.34-35), який набрав чинності, та яким засуджено по цьому епізоду ОСОБА_5 при вищевказаних обставинах.
Таким чином, підтверджується, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, скоїв злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України, кваліфікуючий, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При обранні міри покарання для обвинувачуваного, суд враховує його особистість та суспільну небезпеку скоєного, визнання вини, щиросердне каяття, що являється пом`якшуючими обставинами відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, а також находження на утриманні неповнолітньої дитини (а.кр.п. 40), відповідно до посвідчення № НОМЕР_1 серія УБД являється учасником бойових дій (а.кр.п. 38), що суд визнає обставинами пом`якшуючими його відповідальність, відповідно до ч.2 ст.66 КК України.
Обставини, які обтяжують вину обвинуваченого, суд не вбачає.
Суд констатує, що обвинувачуваний не перебуває на диспансерно-динамічному нагляді у лікаря нарколога та психіатра, що підтверджується довідками, виданими Савранською ЦРЛ № 46,56 від 22.04.2015 року (а.кр.п. 42), за місцем проживання характеризується задовільно (а.кр.п. 40).
Враховуючи думку прокурора відносно виду покарання, прохання обвинувачуваного не позбавляти його волі, ствердження про те, що він стане на шлях виправлення, засуджує свій проступок, запевнення, що в подальшому перевиховається без ізоляції від суспільства, що раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався, потерпілий відносно покарання покладається на суд (а.кр.п.23), тому суд вважає за можливе, застосувати дію ст. 75 КК України, т.т. звільнити від покарання яке буде визначено за даним вироком,- з випробуванням.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на три роки .
У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 слідуючи обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу під час досудового слідства відносно обвинувачуваного не обиралась.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області на протязі тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копії вироку вручити сторонам по справі.

СУДДЯ