06.06.2014 Справа № 756/1939/13- к
Унікальний № 756/1939/13-к
Провадження № 1-кп/756/2/14

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2014 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
потерпілого ОСОБА_13
законного представника потерпілого ОСОБА_14
захисника ОСОБА_15
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Русанів, Броварського району, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді провідного інженера ПАТ «Датагруп», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди, внаслідок мотоциклетної травми - травми водія мотоцикла (моторолера) марки «Ямаха» ОСОБА_13 , який рухався, при зіткненні його з перешкодою, відповідно до висновку судово - медичної експертизи №146/Е від 25.01.2013 -30.01.2013 року, були заподіянні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу: А) закрита травма правого стегна: садна у ділянці правого стегна; скалковий перелом діалізу правої стегнової кістки на межі проксимальної та середньої третин зі значним зміщенням уламків; а також тілесні ушкодження: забійно - рвані рани у ділянці підборіддя (відповідно клінічного опису розмірами 4x0,5x1 (см) та 5x1x0,8 (см).
- п. 1.5. ПДР України Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3. б) ПДР України Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;
- п. 10.1. ПДР України - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
- п. 10.4. ПДР України - Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза
перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку,
повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів
не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним
Порушення водієм ОСОБА_16 вимог п. 1.5., 2.3. б), 10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками.
Незважаючи на фактичне невизнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, винуватість ОСОБА_16 підтверджується зібраними та дослідженими доказами в їх сукупності.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 дала показання, згідно яких в листопаді 2012 року, у вихідний день, вечірній час, доби, вона прямувала від місця проживання своїх батьків, а саме: від АДРЕСА_2 , до свого місця проживання, тобто до будинку АДРЕСА_3 . Вона викликала автомобіль через одного із операторів служби таксі. На даний виклик приїхав автомобіль, водієм якого був ОСОБА_16 . Вона сіла на переднє сидіння, поряд із водієм і автомобіль розпочав рух. Погодні умови того дня були сприятливими, а саме: була вечірня пора доби, без опадів, проїзна частина була сухою та чистою. Видимість була хорошою, а також працювало міське електроосвітлення. Вони проїхали спочатку по проїзній частині АДРЕСА_4 , після чого проїхали через перехрестя, де рух здійснювався по колу та виїхали на проїзну частину пр. Героїв Сталінграду. Після чого попрямували у напрямку Московського мосту. Прямуючи по проїзній частині пр-т Герою Сталінграду, вона звернула увагу, що проїзна частина мала наступний вигляд: було три смуги, у напрямку Московського мосту, після чого була наявна подвійна суцільна смуга руху, за якою були наявні ще три смуги зустрічного напрямку.
Водій поступово зайняв крайню ліву смугу руху, так як їй необхідно було в подальшому здійснити поворот ліворуч та заїхати на прибудинкову територію. Вона бачила, що попереду, за межами проїзної частини, на металевих опорах містилися світлофорні об`єкти. На світлофорі горів зелений сигнал. Водій автомобіля, в якому вона їхала в якості пасажира, увімкнув показник лівого повороту, переїхав через дорожню розмітку, яка вказувала на регульований пішохідний перехід, повернув кермо ліворуч та зупинив автомобіль. В цей час він надавав перевагу у русі транспортним засобам, які рухалися назустріч. Пропустивши всі транспортні засоби та дивлячись вперед у лобове скло вона побачила, що попереду, жодних транспортних засобів, які б рухалися у їхньому напрямку, назустріч не було. В цей момент водій автомобіля, в якому вона їхала в якості пасажира розпочав рух з поворотом ліворуч. Проїжджаючи через смуги зустрічного руху, та перебуваючи у перпендикулярному положенні, по відношенню до смуг руху проїзної частини, вона відчула, як у праву частину автомобіля стався сильний удар. Після цього, водій зупинив автомобіль. Вони вийшли на вулицю та вона побачила, що позаду автомобіля, на якому вона перед цим їхала в якості пасажира, на проїзній частині лежить моторолер, темного кольору, поряд з яким на асфальтному покритті лежав молодий хлопець. Вона зрозуміла, що це сталося зіткнення між даними транспортними засобами. Після цього, вона розрахувавшись за проїзд, пішла до свого місця проживання. Приблизно через 30 хвилин вона повернулася на місце ДТП, де співробітники ДАІ проводили відповідне оформлення, яким вона надала письмове пояснення з приводу відомих обставин вищеописаної ДТП.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 дав показання, згідно яких 10.11.2012 року, близько 21 год. 30-40 хв. він їхав на моторолері марки «Ямаха», чорного кольору, яким керував його товариш ОСОБА_13 . Вони їхали по своїм справам, каталися, по території Оболонського району м. Києва. У ОСОБА_13 на голові був одягнути шолом біло - червоного кольору, а у нього не було одягнутого шолома. Погодні умови того дня були сприятливими, а саме: було ясно, була нічна пора доби, опадів не було. Проїзна частина була сухою та чистою. Працювало міське електроосвітлення, ліхтарі якого були розміщеними за межами проїзної частини на металевих опорах. Видимість була хорошою. Він пам`ятає, що на моторолері була увімкнена передня світлова фара, адже йому ще колись раніше ОСОБА_13 розповідав про те, що конструкція даного моторолера передбачає те, що при кожному увімкненні двигуна, відразу вмикається дана передня світлова фара, навіть в денну пору доби. Вони прямували по проїзній частині пр-ту Героїв Сталінграду від вул. Малиновського в напрямку вул. Тимошенко. Він сидів ззаду за його товаришем і слідкував за дорожньою обстановкою. Прямуючи по проїзній частині пр-ту Героїв Сталінграду він бачив, що на асфальтному покритті була наявна дорожня розмітка, яка позначала три смуги руху у їх напрямку, потім була наявна подвійна суцільна смуга, після чого були три смуги руху зустрічного напрямку. Вони прямували по проїзній частині пр-ту Героїв Сталінграду у крайній правій смузі руху. Інтенсивність руху транспортних засобів на проїзній частині була середньою. Проїжджаючи по пр-ту Героїв Сталінграду, він бачив, що попереду них знаходився світлофорний об`єкт, який горів зеленим кольором. Його товариш продовжував рух прямо. Він дивився ліворуч та праворуч, повертав голову та оглядав оточуючі об`єкти. Вони їхали прямо. Після цього, він вперед на проїзну частину більше не дивився. Крім того пам`ятає, що проїхавши ще деяку відстань, він відчув, що їх моторолер зіткнувся із чимось своєю передньою частиною. Далі він пам`ятає, що впав із моторолера на асфальтне покриття проїзної частини. Моторолер, на якому їхав він та його товариш ОСОБА_13 також впав на асфальтне покриття проїзної частини. Після чого він піднявся та побачив, що їх моторолер здійснив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ», сірого кольору. Після цього він підбіг до свого товариша ОСОБА_13 та запитав про його самопочуття, який повідомив, що у нього все болить. Після цього він взяв його мобільний телефон та зателефонував його батькам. Потім на місце ДТП прибули працівники швидкої медичної допомоги, які госпіталізували ОСОБА_13 та на місце ДТП прибули співробітники ДАІ, які оформляли документи стосовно ДТП.
Крім того винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими в суді письмовими доказами:
- відомостями та фактичними даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи №146/е від 25.01.2013-30.01.2013 року, згідно якого дані медичної документації на ім`я ОСОБА_13 , свідчать про те, що у нього, після звернення за медичною допомогою, внаслідок ДТП мали місце тілесні ушкодження:
А) закрита травма правого стегна: садна у ділянці правого стегна; скалковий перелом діалізу правої стегнової кістки на межі проксимальної та середньої третин зі значним зміщенням уламків;
Б) забійно - рвані рани у ділянці підборіддя (відповідно клінічного опису розмірами 4x0,5x1 (см) та 5x1x0,8 (см).
Морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати, що вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, 10.11.2012 р., внаслідок мотоциклетної травми - травма водія мотоцикла (моторолера), який рухався, при зіткненні його з перешкодою.
Відповідно до п. 1.2 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України надано вичерпне визначення терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних»;
- п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово медичний експерт, оцінюючи строки
порушення анатомічної цілісності тканин і органів та їх функцій, виходить із
звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за
медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних
медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не
підтверджується об`єктивними відомостями, судово - медичний експерт відзначає
цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів».
Рентгенологічні дані вказують на наявність скалкового перелому діафізу правої стегнової кістки на межі проксимальної та середньої третин (зі значним зміщенням уламків), що дозволяє стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаної кістки так і власно функції правого стегна, буде перевищувати 21 добу (звичайні строки консолідації такого перелому та відновлення функції травмованої кінцівки перевищують 21 добу), а саме цей строк враховувати при визначенні тривалості розладу здоров`я, як судово - медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Вивчена медична документація свідчить про відсутність явищ, небезпечних для життя, після спричинення вказаного тілесного ушкодження. Тому, є підстави стверджувати, що тілесне ушкодження, зазначене у п. А) даних Підсумків, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п. 4.6. та 2.2.1./в «Правил».
Відновлення анатомічної цілісності та функції у ділянці утворення ран спостерігається у строк понад 6 але менші ніж 21 добу, який власно і відображає тривалість розладу здоров`я, як судово - медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Тому, кожне з ушкоджень, вказаних у п. Б) даних Підсумків, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу, відповідно п. 4.6. та 2.3.3. «Правил»;
- відомостями та фактичними даними, які містяться у наданих Комунальним підприємством «Київдорсервіс» документах стосовно паспортних даних світлофорного об`єкту та загальноміської бази даних дислокації ТЗРДР станом на 10.11.2012 року відповідно до яких в проміжок часу 21 год 00 хв. до 22 год. 00 хв. 10.11.2012 року робота світлофорного об`єкту виконується за часовою програмою (ЧП) №2. Відомостей про пошкодження та збої в роботі світлофорної сигналізації у вказаний час не зареєстровано;
В даній дорожній обстановці дії водія моторолера «Ямаха» без д.н.з. ОСОБА_13 , регламентуються вимогами пунктів: 12.2; 12.3 Правил дорожнього руху України;
В даній дорожній ситуації в діях водія моторолера «Ямаха» без д.н.з. ОСОБА_13 , з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.2 ПДР України не вбачається;
В показаннях водія ОСОБА_13 суперечностей технічного характеру не виявлено;
На мотошоломі, який був наданий на дослідження потерпілим, після ДТП, було виявлено наступні пошкодження: подряпини на козирку, потертості лакофарбового покриття на пластикових вставках сірого кольору з лівого та правого боку від`єднання прорезиненої накладки, що закриває носову частину, з місця кріплення та розрив на ній, потертості лакофарбового покриття на повітревідводі, що закриває ротову частину, подряпини та потертості в лівій частині прорезиненої накладки та її від`єднання від корпусу з правого боку на нижньому краї мотошолома.
Винуватість обвинуваченого також підтверджується і іншими дослідженими доказами які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.
Згідно ст. 337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
При цьому істотних порушень кримінально-процесуального закону під час досудового розслідування, які б перешкоджали судовому вирішенню справи, впливали на правильність кваліфікації дій обвинуваченого, достатність доказів, ставили під сумнів їх об`єктивність та доведеність вини обвинуваченого, під час судового розгляду встановлено не було.
При встановлених обставинах, оцінюючи всі зібрані та досліджені докази в сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому діянь, кваліфікованих за ч.1 ст.286 КК України та зазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Показання обвинуваченого стосовно відсутності в його діях невідповідностей вимогам ПДР, суд вважає неспроможними, та його доводи в цій частині розцінює як обраний спосіб захисту з метою ухилитися від передбаченої відповідальності й уникнути покарання, оскільки вони є суперечливими, такими що не відповідають встановленим обставинам по справі і спростовуються перерахованими та наведеними вище доказами.
Висновки вищенаведених експертиз та досліджень, суд вважає належними, допустимими та достовірними, що не протирічять іншим наявним доказам, встановленим обставинам та не спростовують винуватості обвинуваченого.
Показання свідків, потерпілого, які викривають обвинуваченого та доводять вину останнього у вчиненні інкримінованих йому дій, кваліфікованих за ч. 1 ст. 286 КК України, суд вважає достовірними, об`єктивними, послідовними, такими, що відповідають встановленим та викладеним вище обставинам і такими, що підтверджуються сукупністю наведених зібраних та досліджених належних доказів.
Таким чином своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_16 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та дані, що його характеризують, його відношення до подій, що відбулися, їх наслідків, його вік, сімейні обставини, стан здоров`я, матеріальне становище, що раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, та приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів в межах санкції визначеної частини статті кримінального закону. При цьому таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Разом із цим, обвинуваченим ОСОБА_16 заявлено клопотання про звільнення його від покарання на підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, оскільки він має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3 та батьківських прав не позбавлявся.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування амністії в Україні, в редакції Закону від 06.05.2014 р., установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
За змістом п. «в» ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Враховуючи те, що ОСОБА_16 в коло осіб до яких не застосовується амністія відповідно до ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році не входить, обвинувачений підлягає звільненню від покарання.
Цивільний позов ОСОБА_14 про відшкодування заподіяної шкоди підлягає залишенню без розгляду згідно поданої ним заяви.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 394, 370, 374 КПК України, ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування амністії в Україні, п. в) ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році, суд-
ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.
На підставі ч. 2 ст.86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування амністії в Україні, п. «в» ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році - звільнити ОСОБА_16 від відбування призначеного покарання.
Стягнути з ОСОБА_16 /ідентифікаційний код НОМЕР_2 / судові витрати за проведення експертизи та дослідження 1721 гривню 72 копійки в доход держави.
Цивільний позов ОСОБА_14 стосовно відшкодування заподіяної шкоди залишити без розгляду.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: