Справа 688/1910/16-к
№ 1-кп/688/79/16
Вирок
Іменем України
04 серпня 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження №0001097 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

30 вересня 2015 року близько 05 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу бетонних плит, розташованих поряд із магазином «Водограй», що по вул. Залізничній, 81 в м. Шепетівка, керуючись корисливим мотивом, умисно, з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , яке виразилось у нанесенні йому одного удару рукою в обличчя, від якого останній присів, та декілька ударів ногами в ділянку правого стегна із заподіянням тілесних ушкоджень у вигляді синців під лівим оком та на підборідді справа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, відкрито заволодів належним останньому мобільним телефоном марки «Nоkіа 944», вартістю 500 грн., із двома сім-картами мобільного оператора ПрАТ «Київстар», вартістю 15 грн. кожна, загальною вартістю 30 грн., на рахунку однієї з яких знаходились грошові кошти в сумі 35 грн., мобільним телефоном марки «Nоkіа 225 Dual Sim RМ-1011 Blak», вартістю 809,66 грн., із сім-картою мобільного оператора ПрАT «МТС» вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 40 грн. та грошовими коштами в сумі 300 грн., а всього заволодів майном потерпілого на суму 1729,66 гривень.

Крім того, 22 січня 2016 року близько 17 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, умисно, з метою заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав зимові черевики чорного кольору марки «Columbia», 40 розміру, вартістю 420 грн., що належали ОСОБА_7 та знаходились поблизу дверей кімнати №12.

Надалі, 31 січня 2016 року близько 06 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні залу очікування залізничного вокзалу станції Шепетівка, розташованого за адресою вул. Привокзальна, 33 в м. Шепетівка, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, повторно, умисно та відкрито шляхом ривка заволодів з рук ОСОБА_8 гаманцем вартістю 300 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 480 грн., а всього заволодів майном потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 780 гривень.

У справі заявлений цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 15000 грн. та 35000 грн. моральної шкоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України за фактами викрадення майна у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 визнав повністю, вину у вчиненні грабежу відносно ОСОБА_6 визнав частково. Суду показав, що 22.01.2016р., знаходячись у гуртожитку по АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої із своїм знайомим ОСОБА_9 . Поблизу кімнати №12, помітив чоловічі черевики чорного кольору марки «Columbia», які він таємно викрав та цього ж дня подарував своєму брату ОСОБА_10 . Крім того, 31.01.2016р., знаходячись у приміщенні залу очікування залізничного вокзалу, підбіг до ОСОБА_8 та вирвав у неї із рук гаманець, у якому знаходились кошти в сумі 480 грн. Визнав, що ці злочини вчинив у стані алкогольного сп`яніння, у вчиненому щиро кається. 30.09.2015р. близько 01 години, перебуваючи на території залізничного вокзалу, познайомився з потерпілим ОСОБА_6 , з яким в подальшому розпивав спиртні напої. Близько 05 години, під час розпивання спиртних напоїв, перебуваючи поблизу бетонних плит, розташованих поряд із магазином «Водограй», що по вул. Залізничній, 81 в м. Шепетівка, у відповідь на те, що ОСОБА_6 схопив його за статеві органи, наніс йому один удар кулаком в голову чи в груди. Після цього забрав в потерпілого мобільний телефон марки «Nоkіа», щоб помститися за таку поведінку та втік. В подальшому телефон продав за 300 грн. Вказує, що злочин вчинив один, іншого майна чи коштів в ОСОБА_6 не брав. Цивільний позов ОСОБА_6 не визнав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 (за фактом викрадення майна у ОСОБА_7 ), ч. 2 ст. 186 КК України (за фактом викрадення майна ОСОБА_8 ), крім визнання ним вини, підтверджується сукупністю зібраних по справі та перевірених судом доказів:

-показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який суду показав, що проживає в кімнаті АДРЕСА_3 . Так, 22.01.2016р. близько 12 год. він залишив свої черевики марки «Columbia» поблизу вхідних дверей своєї кімнати. Цього ж дня близько 17 год., вийшовши із кімнати він виявив, що черевики зникли. В ході пошуку викраденого встановив, що в день викрадення у його сусіда ОСОБА_9 був обвинувачений та запідозрив його у крадіжці. Згодом, зустрівши обвинуваченого з братом, побачив свої черевики в останнього. Обвинувачений заперечив крадіжку і відповів, що придбав черевики у м. Києві. Після цього звернувся до Шепетівського ВП із заявою про викрадення майна, а вже за деякий час до нього прийшов брат обвинуваченого ОСОБА_10 та повернув викрадене. Претензій немає;

-показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка суду показала, що 30.01.2016р. перебувала у приміщенні залу очікування залізничного вокзалу на ст. Шепетівка. Так, близько 06 год. 30 хв., до неї підбіг обвинувачений та вихопив гаманець з рук, після чого зник з місця події в напрямку вул. Полубоярова. В гаманці були кошти в сумі 480 грн.;

-даними довідки про вартість майна від 25.02.2016р., згідно яких вартість бувшого у користуванні жіночого гаманця становить 300 грн.;

-даними протоколу огляду речового доказу з фото-таблицею до нього від 11.02.2016 року, з якого вбачається, що слідчим оглянуті зимові черевики чорного кольору марки «Columbia», 40 розміру, видані потерпілим ОСОБА_7 , які у нього викрав ОСОБА_4 ;

-даними висновку судово-товарознавчої експертизи №184т від 24.02.2016р., згідно якого вартість викрадених у потерпілого ОСОБА_7 черевиків становить 420 грн.;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання з фото-таблицею до нього від 24.02.2016р., згідно якого потерпіла ОСОБА_8 серед чотирьох осіб, пред`явлених до впізнання, за тілобудовою, шрамами на кистях рук впізнала особу під №3, яким виявився ОСОБА_4 ;

-даними протоколу слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 29.02.2016р., під час якого обвинувачений детально показав місце та спосіб вчинення викрадення майна у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (за фактом викрадення майна в Опришка), за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю зібраних по справі та перевірених судом доказів:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що є військовослужбовцем, був у відрядженні в м. Шепетівка. 30.09.2015р. близько 05 год. пішов на залізничний вокзал за сигаретами, придбавши пиво, розпивав його на лавці. На сусідній лавці сиділи ОСОБА_4 та його брат. Між ними виникла розмова, під час якої вони познайомились та розпивали горілку. Коли потерпілий вирішив повернутись додому обвинувачений з братом попрямували за ним. Відійшовши від залізничного вокзалу, ОСОБА_4 наніс йому удар кулаком в голову, від якого він впав, після чого нападники нанесли йому ще декілька ударів. Після цього ОСОБА_4 викрав з кишені його куртки два мобільних телефони марки «Nоkіа», гроші в сумі 300 грн. Цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив стягнути з обвинуваченого матеріальну та моральну шкоду, яка пов`язана з душевними стражданнями, пережитими стресом, приниженням його репутації;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання з фото-таблицею до нього від 11.03.2016р., згідно якого потерпілий ОСОБА_6 серед осіб, пред`явлених до впізнання, за обличчям, тіло будовою впізнав особу під №2, яким виявився ОСОБА_4 ;

-даними протоколу слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 29.02.2016р., під час якого обвинувачений детально показав місце та спосіб вчинення викрадення майна в ОСОБА_6 ;

-даними протоколу слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 12.03.2016р., під час якого потерпілий ОСОБА_6 показав місце та спосіб вчинення злочину;

-даними протоколу огляду речового доказу від 17.11.2015р., з якого вбачається, що слідчим оглянутий мобільний телефон «Нокіа 225», виданий добровільно свідком ОСОБА_11 , який вона придбала у ОСОБА_4 ;

-даними висновку судово-товарознавчої експертизи №1059т від 27.11.2015р., згідно якого вартість викраденого в ОСОБА_6 мобільного телефону «Nоkіа 225 Dual Sim RМ-1011 Blak» становить 809,66 грн.;

-даними довідок про вартість майна від 25.03.2016р., згідно яких вартість сім-картки мобільного оператора «МТС» становить 15 грн., вартість сім-картки мобільного оператора «Київстар» становить 15 грн.; ринкова вартість бувшого у користуванні мобільного телефону марки «Nоkіа 944» становить 500 грн.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.03.2016р., згідно якого потерпілий ОСОБА_6 серед осіб, пред`явлених до впізнання, за обличчям, тілобудовою впізнав особу під №1, яким виявився ОСОБА_10 не є належним доказом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні грабежу за попередньою змовою групою осіб з наступних підстав.

Імперативним приписом ч. 3 ст. 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, серед іншого, і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення. Підозра у вчиненні кримінального правопорушення була повідомлена виключно ОСОБА_4 , ОСОБА_10 або будь-якій іншій особі підозра не пред`являлась, обвинувальний акт щодо нього до суду не направлявся, прокурором на вимогу суду не надана постанова про виділення матеріалів щодо будь-якої особи в окреме провадження, рішення, дії чи бездіяльність слідчого потерпілим оскаржені не були. Суд не може вийти за межі обвинувачення, на чому наголошує у своїх показаннях потерпілий, а тому вирішення питання стосовно притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб є непритаманною суду функцією, крім того, не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеності вини. Більше того, у провадженні не встановлено жодних доказів, які б об`єктивно вказували, що поряд з ОСОБА_4 потерпілому тілесні ушкодження наносила ще й інша особа.

Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 456 від 12.10.2015р., в ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді двох синців - під лівим оком та на підборідді справа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Інших тілесних ушкоджень не виявлено. Обвинувачений ОСОБА_4 як під час досудового слідства, що підтверджується протоколом слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 29.02.2016р., так і в судовому засіданні, послідовно та категорично стверджував, що вчинив грабіж відносно ОСОБА_6 один.

З цих же підстав, суд відхиляє показання потерпілого ОСОБА_6 в частині викрадення ОСОБА_4 швейцарського годинника, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази наявності такого майна та ОСОБА_4 обвинувачення в цій частині не пред`являлося.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена у судовому засіданні і його дії органом досудового слідства кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно (за фактом викрадення майна у ОСОБА_7 ); за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно (за фактом викрадення майна у ОСОБА_8 )

Інкриміновану обвинуваченому за ч. 2 ст. 186 КК України за фактом викрадення майна ОСОБА_6 кваліфікуючу ознаку вчинення грабежу, як вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з обвинувачення слід виключити, оскільки вона не підтвердилася під час судового розгляду. А тому, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 по вищезазначеному епізоду за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Невизнання обвинуваченим викрадення мобільного телефону «Nоkіа 944», із двома сім-картами мобільного оператора ПрАТ «Київстар», та коштів в сумі 300 грн. у потерпілого ОСОБА_6 , спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який детально та послідовно показав механізм вчинення злочину та обставини справи. Вказані показання в цій частині не викликають сумніву в зв`язку з їх відповідністю фактичним обставинам, узгодженістю між собою, відсутності у потерпілого підстав оговорювати обвинуваченого.

Показання обвинуваченого на заперечення своєї вини в цій частині, а також в частині того, що потерпілий домагався його, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинений злочин.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує тяжкість та спосіб вчинених ним злочинів, їх наслідки, кількість епізодів злочинної діяльності, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілих щодо покарання.

ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкі злочини проти власності через невеликий проміжок часу, не судимий в силу ст. 89 КК України, є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

За наведених обставин, а також враховуючи кількість епізодів злочинної діяльності і те, що шкода потерпілим не відшкодована, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статей з відбуванням такого реально. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

В зв`язку з обранням судом обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, суд, з метою забезпечення виконання вироку, вважає за можливе змінити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

При вирішенні цивільного позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 1729,66 грн., оскільки така шкода випливає з обвинувачення та її розмір підтверджено належними і допустимими доказами висновками експерта та довідками про вартість майна.

Цивільний позов в частині відшкодування витрат, пов`язаних з пошкодженням одягу та відшкодування вартості швейцарського годинника не підлягає задоволенню, оскільки одяг потерпілого не досліджувався, а інші належні та допустимі докази про вартість одягу і втрату ним споживчих якостей у матеріалах кримінального провадження відсутні, не випливають із інкримінованого обвинувачення та потерпілим не доведені.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Виходячи із принципів розумності та справедливості, а також того, що моральна шкода не є способом збагачення, а її розмір має відповідати ступеню фізичних та душевних страждань особи, на відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 суд знаходить стягнути 5000 грн., оскільки такий розмір буде достатньою сатисфакцією понесених ним моральних страждань, які він переніс у зв`язку із зухвалим посяганням на його власність, що створило додаткові життєві труднощі з метою захисту своїх прав.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, шляхом повернення їх законним володільцям.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно зі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Змінити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nоkіа 225 Dual Sim RМ-1011 Blak», ІМЕІ: НОМЕР_1 , що знаходиться у потерпілого залишити потерпілому ОСОБА_6 ; чоловічі зимові черевики марки «Columbia», що знаходяться у потерпілого залишити потерпілому ОСОБА_7 .

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1729,66 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, а всього 6729,66 грн. В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судових експертиз у сумі 491,04 грн. в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1