Справа № 308/4997/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6

представника цивільного позивача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгород, мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, тимчасово не працюючого, не одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.03.2015 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та провадження відносно якого зупинено до його розшуку, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи на території ст. Ужгород-3 ВП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця», за допомогою пилки для різки металу, викрали частину алюмінієвого проводу марки А-185, який після викрадення відвезли до громадянки ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 де і залишили в якості металобрухту.
Крім того, 07.03.2015 року ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 продовжуючи свої злочинні дії , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою заволодіння чужим майном, повернулись на територію ст. Ужгород-3 ВП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця», де за допомогою пилки для різки металу, викрали решту наявного алюмінієвого проводу марки А-185, загальною довжиною 1000 метрів, вагою 536 кг., який відвезли до громадянки ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_2 де залишили його в якості металобрухту, чим завдали потерпілому ВП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця» матеріальну шкоду на суму 10 720,00 грн.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. Заявлений потерпілим цивільний позов визнав частково, а саме визнав в межах вартості викраденого проводу алюмінієвого визначеного в обвинувальному акті в сумі 10720,00 грн. Пояснив, що за спливом часу точної дати не пам`ятає , він разом з ОСОБА_8 пішли із возом збирати залізо, перебуваючи на території ст. Ужгород-3 помітили дріт, який був обірваний та звисав, за допомогою наявної пилки для різки по металу відрізали алюмінієвий провід, скрутили його , поклали на віз і відвезли в с. Холмок де здали на металобрухт. Через декілька днів разом з ОСОБА_8 знову пішли на територію ст. Ужгород-3 звідки викрали решту алюмінієвого проводу, який також відвезли в с. Холмок де здали на металобрухт, однак не встигли отримати кошти, оскільки були затримані працівниками міліції, а дріт був вилучений.
Представник цивільного позивача ВП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця» в судовому засіданні вимоги цивільного позову підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові та стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в солідарному порядку на користь ДТГО «Львівська залізниця» завдану шкоду в сумі 115 367,97 грн. Вказала, що відповідно до калькуляції вартості нанесених збитків виявлених при крадіжці проводу марки А-185 від 11.03.2015 року, внаслідок викрадення 2000,00 метрів проводу марки А-185 сума завданих збитків становить 115 367,97 грн.
Відповідно до експертного висновку Закарпатської торгово промислової палати про вартість № О 53 від 20.03.2015р. , вартість проводу алюмінієвого неізольованого ( кабелю) марки А-185, вагою 536,00 кг. що перебував в експуатації, з врахуванням зносу , станом на 05.03.2015 року складає 10 720,00 грн. Зокрема, відповідно до даного висновку , вартість 1 кг. нового проводу становить 40,00 грн.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінальногоправопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого увчиненні криміналь-ного правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбаченихстаттею 91 цього Кодексу покладається наслідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений, захисник, представник потерпілого ( цивільного позивача) , не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, захисник, прокурор та представник потерпілого ( цивільного позивача) правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються та визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, представника цивільного позивача, дослідженням експертного висновку про вартість № О-53 від 20.03.2015р. , калькуляції вартості нанесених збитків ДТГО «Львівська залізниця» від 11.03.2015р., даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , представника цивільного позивача та дослідивши експертний висновок про вартість № О-53 від 20.03.2015р. , матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який не судимий, за місцем проживання характеризується негативно та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання, судом згідно статті 67 КК України не встановлено.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 всі пом`якшуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Вирішуючи цивільний позов ДТГО «Львівська залізниця» про стягнення в солідарному порядку з обвинувачених заподіяної шкоди в розмірі 115 367,97 грн., вислухавши при цьому доводи представника цивільного позивача на доведення своїх вимог і дослідивши надані ним докази, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно -небезпечне діяння. Це означає, що законодавець обмежив часові рамки пред`явлення позову.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положеннями ч.1 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Основними умовами пред`явлення цивільного позову в кримінальному процесі є подання позовної заяви; процесуальна правоздатність позивача; відсутність винесеного судом рішення за тією ж підставою та предметом позову.

Позовні вимоги заявлені ДТГО «Львівська залізниця» до ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про стягнення в солідарному порядку заподіяної матеріальної шкоди в сумі 115367,97 гривень підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, саме на цивільного позивача чи його представника покладається обов`язок надати докази в підтвердження завданої шкоди.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що заподіяла шкоду.
Визначаючи суму, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує що згідно експертного висновку про вартість №О-53 від 20.03.2015 року вартість проводу алюмінієвого неізольованого (кабелю) марки А-185, вагою 536 кг. складає 10720,00 грн.
Разом з тим, представник цивільного позивача на підтвердження позовних вимог посилається на калькуляцію вартості нанесених збитків виявлених при крадіжці проводу марки А-185 від 11.03.2015р.
Водночас під час дослідження вказаної калькуляції встановлено, що позивач ДТГО «Львівська залізниця» вивів вартість нанесених збитків виходячи з крадіжки 904,00 кг. проводу марки А-185 і з розрахунку вартості за 1 кг. 102,24 грн.
Крім того, позивач у позові зазначає, що ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 вчинили крадіжку 2000,00м. проводу марки А-185. Водночас жодних доказів на підтвердження цих доводів про вчинення обвинувченими крадіжки 2000,00м. проводу марки А-185 не надає.
Разом з тим слід зазначити, що органом досудового слідства ОСОБА_4 та ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення щодо крадіжки проводу алюмінієвого неізольованого (кабелю) марки А-185, загальною довжиною 1000,00 м. та вагою 536 кг., а не довжиною 2000,00м. та вагою 904,00 кг. , як стверджує позивач, і дане обвинувачення знайшло своє підтвердження під час судового розгляду. Будь яких доказів на підтвердження викрадення обвинуваченим ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 проводу алюмінієвого неізольованого (кабелю) марки А-185 довжиною 2000,00м. та вагою 904,00 кг. суду не надано і судом не здобуто під час судового розгляду.

Крім того, вартість 1 кг. проводу в сумі 102,24 грн. як зазначено в калькуляції не підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Аналізуючи докази, у судовому засіданні надані позивачем на підтвердження позовних вимог ,суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх вимог.
Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).
Таким чином, суд вважає, що розмір шкоди в сумі 115367,97 гривень, які позивач просить стягнути з відповідачів не доведений належними та допустимими доказами.
З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, враховуючи висновок про вартість №О-53 від 20.03.2015 року згідно якого вартість проводу алюмінієвого неізольованого (кабелю) марки А-185, вагою 536 кг. складає 10720,00 грн. , суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме в частині стягнення завданої шкоди в сумі 10 720,00 грн.
Також, зважаючи на те, що матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 виділені в окреме провадження і судовий розгляд зупинено до розшуку обвинуваченого, вина його не доведена , враховуючи , що ОСОБА_4 в цій частині позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку про необхідність стягнення суми завданої шкоди в розмірі 10 720,00 грн. як вартості викраденого проводу алюмінієвого неізольованого (кабелю) марки А-185, загальною довжиною 1000,00 м. та вагою 536 кг., з ОСОБА_4 , що не позбавляє його права в подальшому звернутись з позовом про стягнення суми завданої шкоди в порядку регресу з винних осіб.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Судові витрати - відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 , обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання ;періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов ВП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця» про стягнення в солідарному порядку матеріальної шкоди в сумі 115367,97 грн. - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ВП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця» завдану шкоду в сумі 10720,00 гривень.
В решті позовних вимог - відмовити.
Речові докази :

- алюмінієвий провід А-185, вагою 536 кг., що знаходиться на зберіганні у представника потерпілого начальника Ужгородського району контактної мережі ВП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця» залишити в його розпорядженні як власника;

- пилка з дерев`яним бруском, молоток та пасок, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ЛВ на ст. Ужгород УМВС України знищити.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1