Провадження № 1-кп/331/213/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/331/213/16 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
- 05.10.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.186, ст.75, ст.76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік;
- 11.01.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 р. і 6 міс. позбавлення волі,
- 26.10.2011 року Оріхівським районним судом Запорізької обл. за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, умовно - достроково звільнений 13.06.2014 року, невідбутий строк покарання 10 місяців 25 днів.
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
13 березня 2016 року приблизно о 18.30 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, побачив раніше незнайому йому жінку, яка заходила у під`їзд № 2 будинку АДРЕСА_2 , та прослідував за нею. Після чого, з метою реалізації свого злочинного умислу, знаходячись у кабіні ліфту разом із потерпілою, ОСОБА_8 , тримаючи в лівій руці електрошокер, який він мав при собі, напав на потерпілу ОСОБА_6 , завдавши останній два удари рукояткою електрошокеру по шиї, після чого двічі вдарив її головою о кабіну ліфту, спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, набряків в потиличній області справа, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я. Після чого виштовхнув ОСОБА_6 у відкриті двері ліфта, від чого остання впала на підлогу на 4 поверсі у під`їзді вказаного будинку, вдарившись ліктем лівої руки, та отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в області ліктьового суглоба, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Далі ОСОБА_3 скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 знаходиться у безпорадному стані та не чинить ніякого опору, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення зняв з безіменного пальця лівої руки кільце із срібла з візерунками, вартістю 200 грн. та з середнього пальця правої руки, кільце із срібла з візерунком «Троянди» вартістю 150 грн., після чого вирвав з її рук жіночу сумку коричневого кольору, вартістю 1000 грн., в якій знаходилось майно, а саме: мобільний телефон «Samsung SGН-С260» в корпусі червоного кольору, вартістю 150 грн.; сім-картa мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності не представляє на мобільному рахунку, якої знаходилося 38 грн.; грошові кошти в сумі 96 грн., грошовими купюрами 50 грн. - 1 шт., 20 грн. - 2 шт., 5 грн. - 1 шт., 1 грн. - 1 шт.; монети Російської Федерації, номіналом 10 рублів - 1 шт., та 1 рубль - 1 шт., матеріальної цінності не представляють. Внаслідок цього, своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1634 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та пояснив, що 13 березня 2016 року приїхав разом зі своєю співмешканкою до її доньки на АДРЕСА_2 . Через деякий час вийшов з квартири напідпитку до магазину за хлібом та побачив, як жінка заходила до під`їзду та підійшла до ліфтової кабіни, він вирішив зайти до ліфту разом з нею, так як у нього виник умисел на заволодіння її майном. Зайшовши до ліфту та дочекавшись коли двері зачиняться, він вдарив потерпілу електрошокером, який завжди носив при собі, в плече та виштовхнув у відкриті двері ліфта, від чого остання впала, після чого зняв з її рук срібло та забрав сумку, з якої згодом забрав все майно, яке потім передав своїй співмешканці, а саму сумку викинув. У судовому засіданні наполягав на тому, що він не завдав удари рукояткою електрошокеру по шиї потерпілої та не вдаряв її головою о кабіну ліфту, звідки у потерпілої струс головного мозку не знає, припустив, що могла вдаритись головою, коли падала від поштовху. Заявлений цивільний позов визнав частково лише у сумі спричиненої матеріальної шкоди та витрат на лікування. У вчинені злочину щиро розкаявся та просив його суворо не карати, оскільки він страждає на закриту форму туберкульозу та переніс операцію з приводу видалення частини легенів.
Не дивлячись на часткове визнання своєї провини, вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині підтверджується наступними доказами.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 13.03.2016 року у вечірній час вона вийшла до магазину, а коли поверталась додому, то побачила біля під`їзду незнайомого хлопця, який дзвонив у домофон. Вона відкрила двері та разом із хлопцем зайшла до ліфту і спитала, куди він їде, той відповів, що на восьмий поверх. У той момент, коли вона нажала кнопку ліфта, незнайомий хлопець схопив її за шию та став наносити удари електрошокером у шию. Вона дуже перелякалась та стала кричати, тоді хлопець штовхнув її на стіну кабіни ліфта та наніс удар рукою у голову, від чого вона втратила свідомість. Коли вона прийшла до тями, то зрозуміла, що лежить на підлозі біля ліфту, а хлопець намагається зняти з її рук каблучки. Тоді вона знову почала кричати, у той момент хлопець вирвав з її рук сумку та побіг. Оскільки поліція приїхала дуже швидко, то вони спіймали ОСОБА_3 , якого вона упізнала як нападника. Після подій вона зверталась до лікарні та лікувалась вдома за призначеннями лікаря, витрачала кошти на придбання медичних препаратів, крім того, їй не було повернуто сумку, яка коштує 2505,12 грн. та була їй подарована у 2015 році. Крім того, просила суд стягнути моральну шкоду у розмірі 50000 грн., оскільки після нападу вона була вимушена лікуватися вдома, наймати медичний персонал для надання їй медичної допомоги, її стан здоров`я значно погіршився, на теперішній час вона постійно відчуває головний біль, не може вільно повертати шию, стала погано чути. Крім того, до теперішнього часу вона боїться ходити по вулиці наодинці, тому вважає цю суму співмірною тим стражданням, які вона понесла.
Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується письмовими доказами:
-протоколом огляду місця події від 13.03.2016 року під`їзд № 2 будинку АДРЕСА_2 , під час якого були виявлені 3 сліди папілярних узорів рук та зразок побілки зі стіни на 5-му поверсі;
-протоколом огляду від 22.03.2016 року, в результаті якого об`єктами огляду є речі та предмети вилучені у ОСОБА_3 під час затримання в ході особистого обшуку, а також речі, які долучила ОСОБА_9 , а саме: грошові кошти в сумі 96 грн., 2 монети Російської Федерації, номіналом 10 рублів та 1 рубль; ліхтар-електрошокер, куртка чорного кольору із слідами побілки, чоловіча спортивна кепка «Nike», чорного кольору; мобільний телефон «Samsung SGН-С260» в корпусі червоного кольору, кільце із металу сірого кольору з візерунками; кільце із металу сірого кольору з візерунком «Троянда»;
-висновком експерта № 923 від 14.03.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, набряків в потиличній області справа, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді синця в області ліктьового суглоба, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 187 КК України, тому що він вчинив умиснi дії, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності неодноразово притягувався за корисливі злочини проти власності та знову вчинив новий злочин, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та перевиховання, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, однак у 2000 році лікувався стаціонарно з діагнозом «Органічний розлад особистості внаслідок резідуальної дискфункції головного мозку з інтелектуальною недостатністю», офіційного місця роботи не має, власної родини не має. Крім того, при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у КУ «Запорізькій протитуберкульозний диспансер № 1» із діагнозом РРТБ, ПЛТБ лівостороння епієма плеври, проходив курс хіміотерапії.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність у нього захворювання на туберкульоз, обставини скоєного ним злочину, той факт, що злочин було вчинено щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння, у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для призначення покарання із випробуванням не вбачається.
Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_3 у сума цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди у вигляді витрат на придбання лікарських засобів, препаратів та матеріалів медичного призначення у розмірі 1142,33 гривень повністю визнана ОСОБА_3 , суд вважає, що вказана сума обґрунтована та підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 у повному обсязі.
При цьому, суд вважає необхідним частково стягнути суму заявлено цивільного позову у частині відшкодування вартості викраденої сумки потерпілої, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 отримала зазначену сумку у дар, при цьому надала суду копію квітанції про придбання сумки у 2013 році ціною 100 доларів США. Однак, суд зазначає про те, що оскільки сумка ОСОБА_6 була у користуванні, а потерпіла не надала суду доказів про здійснення витрат на її придбання саме нею у 2015 році, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої суми матеріальної шкоди у цій частині у розмірі 1000 грн.
Згідно ст.. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому згідно зі ст. 23 Цивільного Кодексу України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.95 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує характер та розмір страждань, які зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
У судовому засіданні встановлено, що внаслідок вчинення злочину потерпіла ОСОБА_6 зазнала психічного стресу та душевного хвилювання внаслідок перенесення фізичного болю через отримані тілесні ушкодження, вимушена була змінити свій звичний уклад життя та проходити лікування, після перенесеного стресу тривалий час відчувала страх за своє життя, перебуваючи у громадських місця наодинці, а також враховуючи час, який її знадобився для відновлення попереднього стану, та похилий вік потерпілої, керуючись принципом розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої суму моральної шкоди у розмірі 15 000 грн.
Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката, яка складає 5000 грн. Однак, у судовому засіданні окрім договору про надання правової допомоги потерпілою не надано жодного доказу на підтвердження факту здійснення витрат саме у вказаній сумі, тому суд вважає, що підстав для стягнення цих витрат немає.

На підставі ст.. 100 КПК України речові докази підлягають частково поверненню за належністю, а частково знищенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати з 13 березня 2016 року.
Зарахувати ОСОБА_3 до строку призначеного покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 13 березня 2016 року до 03 червня 2016 року включно у порядку, передбаченому ч.5 ст. 72 КК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому СІ УДПСУ у Запорізькій області щодо ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком суду чинності.
Речові докази:
- кільце із металу сірого кольору з візерунками; кільце із металу сірого кольору з візерунком «Троянди»; мобільний телефон «Samsung SGН-С260» в корпусі червоного кольору, без сім карти; грошові кошти в сумі 96 грн., грошовими купюрами 50 грн. - 1 шт., 20 грн. - 2 шт., 5 грн. - 1 шт., 1 грн. - 1 шт.; 2 монети Російської Федерації, номіналом 10 рублів та 1 рубль - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 ;
- таблицю до протоколу ОМП з 3 слідами папілярних узорів рук; зразки побілки з під`їзду; дактилоскопічну картку з відбитками пальців рук підозрюваного ОСОБА_3 на аркуші формату А-4, яка знаходяться в паперовому конверті - зберігати в матеріалах кримінального провадження Запорізької місцевої прокуратури № 1;
- чоловічу спортивну кепку «Nike», чорного кольору; куртку чорного кольору із шкірозамінника повернути за належністю ОСОБА_3 ;
- ліхтар-електрошокер, чорного кольору з маркуванням Police 99000KV BL-1101- конфіскувати у дохід держави.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 суму матеріальної шкоди від злочину у розмірі 2142,33 грн. та моральну шкоду у розмірі 15000 грн., а всього 17142,33 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1