ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2016 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: прокурора ОСОБА_2
секретаря ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000730 від 29 березня 2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, раніше судимого: 05.07.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки; 04.09.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до 2 років та 1 місяця обмеження волі, звільнений умовно-достроково згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2015 року на 11 місяців та 12 днів, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 25 лютого 2016 року близько 08 години 30 хвилин разом з ОСОБА_5 проходили повз будинку 142-Б по вул. Кривоноса у м. Дніпропетровську, де на стовпі на паркані території вказаного будинку побачили дві камери відео спостереження марки "NIKVISION DS 2CD2012-1 4", які належать на праві власності гр. ОСОБА_6 ..

У цей час, у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначених камер відеоспостереження та для полегшення своїх дій обвинувачений ОСОБА_4 вступив з ОСОБА_5 у злочинну змову. Після чого обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розподілили між собою ролі у скоєнні злочину згідно яких, ОСОБА_5 повинен підійти до зазначеного стовпу, на якому була розташована одна з вищевказаних камер, після чого шляхом ривка зірвати її з кріплення, а обвинувачений ОСОБА_4 повинен в цей час знаходитись поруч та спостерігати за навколишньою обстановкою. Таким самим чином обвинувачений ОСОБА_4 повинен був зірвати другу камеру, яка була розташована на паркані території будинку АДРЕСА_2 , тим самим заволодіти вказаними камерами відеоспостереження, а ОСОБА_5 повинен знаходитись поруч та спостерігати за навколишньою обстановкою.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою у групі осіб, 25 лютого 2016 року близько 08 години 32 хвилини ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підійшли до стовпу, що розташовано на території будинку АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно у групі осіб, з корисливої зацікавленості, переконавшись у тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, схопив двома руками камері відеоспостереження, марки "NIKVISION DS 2CD2012-1 4 mm 1,3 Mp/1/3" CMOS/25(P)/30 (N)fps1280x960 серійний номер НОМЕР_1 , що розташована на стовпі та шляхом ривка, зірвав з кріплення вказану камеру, а обвинувачений ОСОБА_4 стояв поряд та спостерігав за навколишньою обстановкою. Далі обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до паркану території вказаного будинку на якому також була розташована камера відеоспостереження марки "NIKVISION DS 2CD2012-1 4 mm 1,3 Mp/1/3" CMOS/25(P)/30 (N)fps1280x960 серійний номер НОМЕР_2 , схопив її двома руками та шляхом ривка, зірвав з кріплення, тим самим заволодівши вищевказаним майном, а ОСОБА_5 в цей час знаходився поряд та спостерігав за обстановкою, після чого ОСОБА_5 разом із обвинуваченим ОСОБА_4 отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, з місця скоєння злочину зникли.

В результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на суду 4960 гривень 98 копійок.

Після чого 07 березня 2016 року приблизно о 01 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 проходив повз будинку АДРЕСА_3 де на стовпі, що розташований біля паркану території вказаного будинку та на гаражі зазначеного будинку побачили дві камери відеоспостереження марки "NIKVISION DS-2CE16D1T-IT5", що належать на праві власності гр. ОСОБА_7 .

У цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначених камер відеоспостереження та для полегшення своїх злочинних дій ОСОБА_5 вступив зі ОСОБА_4 у злочинну змову. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розподілили між собою ролі у скоєнні злочину, згідно яких, ОСОБА_5 повинен підійти до зазначеного стовпу, на якому була розташована одна з вищевказаних камер, після чого шляхом ривка зірвати її з кріплення, а обвинувачений ОСОБА_4 знаходитись поруч та спостерігати за навколишньою обстановкою. Далі згідно розподілених ролей, обвинувачений ОСОБА_4 повинен підійти до стіни гаражу, що розташований біля паркану території АДРЕСА_3 , де була розташована друга камера відеоспостереження, та зірвати її з кріплення, тим самим заволодіти вказаними камерами відеоспостереження, а ОСОБА_5 повинен знаходитись поруч та спостерігати за навколишньою обстановкою.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 07 березня 2016 року близько 01 години 10 хвилин підійшли до території будинку АДРЕСА_3 , після чого ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно у групі осіб, з корисливої зацікавленості, переконавшись у тому, щозаїх злочинними діями ніхто не спостерігає, заліз на вищевказаний стовп, схопив двома руками камеру відеоспостереження, марки "NIKVISION DS-2CE16D1T-IT5" серійний номер НОМЕР_3 , що розташована на стовпі та шляхом ривка зірвав з кріплення вказану камеру, а обвинувачений ОСОБА_4 в той час знаходився поруч та спостерігав за навколишньою обстановкою. Далі обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до паркану території вказаного будинку, поряд з яким розташований гараж, на стіні якого також була прикріплена камера відеоспостереження марки "NIKVISION DS-2CE16D1T-IT5" серійний номер НОМЕР_4 , після чого заліз на вказаний паркан, схопив камеру двома руками та шляхом ривка зірвав з кріплення, тим самим заволодівши вищевказаним майном, а ОСОБА_5 у цей час знаходився поряд та спостерігав за навколишньою обстановкою. Після чого ОСОБА_5 разом з обвинуваченим ОСОБА_4 отримавши можливість розпоряджатись майном на власний розсуд, з місця скоєння злочину зникли.

В результаті злочинний дій ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на суму 3646 гривень 84 копійки.

Таким чином умисні дії ОСОБА_4 виразилися у таємному викраденню чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченому ст. 185 ч. 2 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснюючи суду, що25 лютого 2016 року, у ранковий час, разом з ОСОБА_5 проходили повз будинку АДРЕСА_2 , де на стовпі на паркані території побачили дві камери відео спостереження, і з метою крадіжки, діючи разом з ОСОБА_5 , шляхом ривка зірвали камери відео спостереження, які продали гроші витратили на власні потреби. 07 березня 2016 року, у нічній час разом з ОСОБА_5 проходили повз будинку АДРЕСА_3 , де на стовпі, що розташований біля паркану вказаного будинку та на гаражі, побачили дві камери відео спостереження, і з метою крадіжки діючи разом з ОСОБА_5 , шляхом ривка зірвали камери із кріплення, отримавши можливість розпоряджатись викраденим на власний розсуд, з місця скоєння злочину втік.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 який свою провину визнав повністю та у скоєному щиро кається, за місцем мешкання характеризується позитивно, що суд відносить до пом`якшуючих його провину обставин.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2015 року був засуджений за ст. 190 ч.2 КК України до 2 років і 1 місяця обмеження волі, та звільнений умовно-достроково за ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2015 року на 11 місяців та 12 днів, та в період умовно- дострокового звільнення скоїв нове кримінальне правопорушення (злочин), у зв`язку з чим, суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.09.2014 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
У відповідності до ст. 71 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2014 року, у виді 6 місяців обмеження волі, що згідно ч.1 ст. 72 КК України відповідає трьом місяцям позбавлення волі, остаточно визначив до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на один рік і три місяця.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 08 квітня 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі період часу попереднього ув`язнення із 08 квітня 2016 року до набранням вироком законної сили, залишив незмінним запобіжний захід у виді тримання під вартою до набранням вироком законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня врученя копії вироку.
Головуюча: ОСОБА_1