Справа №577/454/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/581/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 001905 від 22 вересня 2015 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Конотоп, Сумської області, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації 1170 грн. 48 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 1539 грн. 83 коп. матеріальної шкоди та 47 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком, 21 вересня 2015 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_9 перебуваючи в приміщенні під`їзду будинку АДРЕСА_1 , чекав колишню дружину ОСОБА_11 для з`ясування відносин. У цей час зустрівши її з знайомим ОСОБА_10 , після спілкування з останнім, на ґрунті виниклих неприязних відносин внаслідок ревнощів, які переросли у сварку, в ході якої обвинувачений умисно наніс ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили розлад здоров`я, поєднані зі стійкою втратою працездатності не менше як на одну третину та непоправне знівечення обличчя.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просить змінити вирок в сторону пом`якшення покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано визнання вини обвинуваченим, розкаяння у вчиненому, наявність двох неповнолітніх дітей.

На подану апеляційну скаргу захисника, прокурор у кримінальному провадженні подала заперечення, вважає, що суд при призначенні покарання в повній мірі врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність двох неповнолітніх дітей, молодий вік, разом з тим ОСОБА_9 на шлях виправлення не став, за таких обставин, підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається.

Вислухавши доповідь судді, захисника і обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, яка вважала вирок суду законним, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації дій ОСОБА_11 в поданій апеляційній скарзі не оспорюються і апеляційним судом в порядку ст.. 404 КПК України не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, даних про його особу. Зокрема, при призначенні ОСОБА_9 покарання суд врахував, і це знайшло своє відображення у вироку, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь винуватості обвинуваченого, дані, що характеризують його особу, повне визнання вини та каяття у скоєному. Щире каяття обвинуваченого у скоєному злочині враховано в якості обставини, яка пом`якшує покарання. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, при призначенні ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції врахував передбачені ст.65 КК України обставини, що були встановлені у даному кримінальному провадженні, в тому числі і ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.

Тому колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання в межах санкції кримінального закону за вказаний злочин, у вчиненні якого ОСОБА_9 визнано винуватим, в повній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і даним про його особу, є обґрунтованим та справедливим.

Згідно з ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

У даному кримінальному провадженні встановлено як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 його щире каяття у вчиненні злочину, з урахуванням якої у сукупності з іншими вищенаведеними обставинами та даними про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про неможливість призначення покарання без ізоляції від суспільства. Такі висновки суду першої інстанції, які знайшли своє належне мотивування у вироку, колегія суддів вважає правильними і обґрунтованими, оскільки зазначена обставина істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним, тяжким, вчиненим проти життя та здоров`я, що спричинило потерпілим втрату працездатності не менше як на одну третину та знівечення обличчя, і свідчить про значний обсяг суспільної небезпеки вчиненого діяння. Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України.

Отже, підстав вважати призначене ОСОБА_9 покарання явно несправедливим через його суворість, про що зазначає захисник в апеляційній скарзі, не вбачається, як і не вбачається підстав для його пом`якшення та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Враховуючи, що у відношенні обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 підлягає зарахуванню у строк покарання у порядку ч.5 ст.72 КК України, тобто з 05 січня 2016 року по 30 червня 2016 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 392, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2016 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_9 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати час попереднього ув`язнення - з 05 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, в строк позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня ї проголошення, а засудженим у цей же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5