Справа №127/6252/16-к
Провадження №1-кс/127/2410/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, за відсутності клопотання учасників процесуальної дії щодо фіксації судового процесу технічними засобами -
в с т а н о в и в :
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, мотивуючи його тим, що військовою прокуратурою Вінницького гарнізону Центрального регіону України здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000072 від 21.03.2016р. за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Досудовим слідством було встановлено, що в середині березня 2016р ОСОБА_5 вирішив відносити діяльність ПП «Трансартель», однак йому стало відомо, що на рахунки підприємства накладено арешт. Він звернувся до виконавчої служби, що по АДРЕСА_1 , там йому сказали звернутись до старшого державного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_6 , який в свою чергу за зняття арешту з рахунків підприємства «Трансартель» вимагав у ОСОБА_5 2000 доларів США. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 25.03.2016р. вимагав та отримав від ОСОБА_5 1500 доларів США. З метою документування факту отримання ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 1500 доларів США в помешканні, де проживає ОСОБА_6 було проведено обшук, під час якого в коридорі вищевказаної квартири в просторі між стіною та дерев`яною шафою було виявлено та вилучено грошові купюри зовні схожі на долари США в загальній сумі 1500, купюрами номіналом по 100 доларів, серія та номер зазначених купюр: КК61651913С, КВ19401349R, KL43726419C, KB33667205J, KK61651915C, KL94364683C, KL83825981C, KG95179369A, HB85782776L, KK55409604C, KL94364682C, KB72934460H, KB28679757І, KF71442926B, KH50713481A. Дані купюри вручались ОСОБА_5 на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту для подальшої передачі ОСОБА_6 в якості неправомірної вигоди за зняття арешту з рахунків ПП «Трансартель», директором та власником якого являється ОСОБА_5 .
Враховуючи наведене, а також те, що для законності та допустимості доказів, отриманих в ході проведення обшуку, необхідно накласти арешт на вищевказані грошові купюри зовні схожі на долари США в загальній сумі 1500 доларів США, вилучені в ході обшуку квартири, в якій проживає ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 .
Тому, керуючись ст.ст.167,170,171 КПК України, прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , заперечила щодо задоволення клопотання. Суду пояснила, що в матеріалах клопотання відсутні документи, які підтверджують надання відповідних коштів для передачі ОСОБА_6 в якості неправомірної вигоди, та докази вилучення саме таких коштів. Просила відмовити в задоволенні клопотання.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, матеріали кримінального провадження, встановив наступне.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
В судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту для подальшої передачі ОСОБА_6 в якості неправомірної вигоди за зняття арешту з рахунків ПП «Трансартель», директором та власником якого являється ОСОБА_5 , йому було передано вказані вище грошові кошти із зазначенням серії та номеру купюр.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що є достатні підстави для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки слідчий в судовому засіданні довів необхідність такого арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131,132, 170,171,172,173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: грошові купюри зовні схожі на долари США у загальній сумі 1500 доларів США кожна з серіями та номерами: КК61651913С, КВ19401349R, KL43726419C, KB33667205J, KK61651915C, KL94364683C, KL83825981C, KG95179369A, HB85782776L, KK55409604C, KL94364682C, KB72934460H, KB28679757І, KF71442926B, KH50713481A, вилучені в ході обшуку квартири, в якій проживає ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак апеляція не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: