"12" квітня 2016 р. Справа № 363/3596/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000479 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000479 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні висловив думку про можливість призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні, зазначив, що справа підсудна Вишгородському районному суду Київської області, підстав для її зупинення чи закриття немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для повернення обвинувального акту не вбачається.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що він не відповідає загальним вимогам ст.291 КПК України. Також, зазначила, що процесуальні дії відбувалися з істотним порушенням вимог КПК України, так як захисник належним чином не був допущеним до участі у справі.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника, вважає за необхідним повернету обвинувальний акт прокурору, у зв"язку з порушенням законодавства.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника та обвинуваченого, вважає, що підстави для його задоволення відсутні, оскільки обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. З даної норми Основного Закону випливає, що формулювання обвинувачення, зазначене в обвинувальному висновку, повинно бути конкретним.

Так, згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт серед іншого повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Разом з тим згідно вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні обов`язковому доказуванню підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналіз змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , свідчить про те, що обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення. В обвинувальному акті виклад фактичних обставин по даному провадженню є неконкретним та суперечливим, і не дозволяє суду та стороні захисту визначити обвинувачення. Зокрема, в обвинувальному акті нечітко викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та взагалі не зазначено мотивів вчинення кримінального правопорушення., що є обов`язковою обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні. З викладу фактичних обставин кримінального правопорушення є незрозумілим характер і зміст неправдивих відомостей, що були внесені до офіційного документу, а також те, в чому саме відомості є неправдивими і які відомості насправді є правдивими.

Органом досудового розслідування вказані вимоги закону не дотримані.

Враховуючи засади кримінального провадження, зокрема принцип змагальності сторін та безпосередності дослідження доказів по справі, враховуючи вимоги ст.291 КПК України, яка забороняє надавати до суду під час підготовчого судового засідання інші документи, крім тих які визначені у даній статті, суд позбавлений можливості призначити дану справу до судового розгляду у зв`язку із викладеними обставинами.

Крім того, відповідно до вимог ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

В обвинувальному акті потерпілих не зазначено, але вказано, що внаслідок незаконних дій обвинуваченого завдана шкода інтересам держави.

Також, із наданих до суду документів, зокрема з реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що відомості про залучення захисника відсутні. Всі процесуальні дії відбувалися за участю захисника з істотним порушенням вимог КПК України, так як захисник належним чином не був допущеним до участі у справі, про що свідчить реєстр матеріалів досудового розслідування та відсутність відповідної постанови про допуск захисника. Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування, не містить підпис слідчого, який його склав.

Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Крім того, правова кваліфікація дій обвинуваченого визнана за ст. 366 КК України, проте ст. 366 КК України змінювалась та викладалась в редакціях згідно із Законами: № 1508-VI від 11.06.2009 року - № 2808-VI від 21.12.2010 року; № 3207-VI від 07.04.2011 року; № 222-VII від 18.04.2013 року, № 1261-VII від 13.05.2014 року. Отже посилання в обвинувальному акті на норму Закону без визначення редакції, з урахуванням положень ст. 5 КК України, є некоректним та не відповідає вимогам ст. 291 КК України.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000479 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000479 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1