Миколаївський районний суд Одеської області

Справа № 508/873/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2016 року. Миколаївський районний суд Одеської області
В складі: головуючого-судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Миколаївка кримінальне провадження №0000227 від 27 липня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скосарівка Миколаївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого у відповідності до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом 4 липня 2014 року ОСОБА_4 у зв`язку з відбуттям строку покарання був звільнений з Менської виправної колонії (МВК-91) по ухвалі Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році». Згідно постанови Миколаївського районного суду Одеської області від 20 січня 2015 року ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців та встановлені відносно нього наступні обмеження:

постійно, щоденно знаходитись з 22 години до 6 години ранку наступної доби за встановленою для постійного мешкання адресою;

заборонити виїзд за межі Миколаївського району Одеської області в особистих справах без дозволу Миколаївського РВ ГУМВС України в Одеській області;

заборонити відвідувати кафе, ресторани, бари та інші торговельні заклади, де продаються алкогольні напої, з метою їх вживання;

з`являтися на реєстрацію в Миколаївський РВ ГУМВС України в Одеській області кожну 1,2,3,4 п`ятницю місяця з 9 00 години до 11 години до начальника ВДІМ або до ДІМ на обслуговуваній дільниці, а в разі їх відсутності до чергового РВ ГУМВС України в Одеській області.

12 лютого 2016 року постановою Миколаївського районного суду Одеської області продовжено адміністративний нагляд у відношенні ОСОБА_4 строком на 6 (шість) місяців.

9 липня 2016 року ОСОБА_4 з метою ухилення від адміністративного нагляду, спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в особистих справах без дозволу Миколаївського ВП Любашівського ВП ГУНП в Одеській області поїхав на заробітки в с. Маяки Біляївського району Одеської області.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, що укладена на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України під час проведення досудового розслідування. За цією угодою ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обвинувачений також погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин у вигляді арешту строком на 1 місяць.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у данному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з того, що угода укладена відповідно до ст. ст. 469 ч.4 , 472, 473 КПК України.

Суд також у судовому засіданні переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації по ст. 395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Міра запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 не обиралась.
Керуючисьст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

Ухвалив:
ОСОБА_4 признати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначити покарання у вигляді арешту строком на один місяць.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області у тридцятиденний термін з дня його проголошення у відповідності до статті 395 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1