Провадження №1-кп/639/442/16
Справа № 639/7375/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0002272 внесене до ЄРДР 06 вересня 2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки Дніпровської області, громадянина України, з освітою 1 клас, не одруженого, не працюючого, засудженого Апеляційним судом Кіровоградської області за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, відбуваючого покарання у Холодногірській виправній колонії УДПтС України в Харківській області №18 (початок строку покарання 07 квітня 2006 р. кінець строку покарання 05 жовтня 2019 р.)

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 з 07 квітня 2006 р. знаходиться в місцях позбавлення волі, а з 15 вересня 2011 р. відбуває покарання в Холодногірській виправній колонії УДПтС в Харківській області (№ 18), (далі ХВК №18), яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Рубанівська, буд. 4. По прибуттю до установи засудженому ОСОБА_5 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання. Під час відбуття покарання у місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, встав на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, у зв`язку з чим на нього було накладено 41 дисциплінарних стягнень за різні порушення режиму відбуття покарання, з яких 9 разів поміщений до дисциплінарного ізолятору установи, 1 раз до приміщення камерного типу установи та отримав 27 доган, з них 10 під час відбування покарання у ХВК № 18. Так, засуджений ОСОБА_5 за час відбуття покарання в ХВК № 18 отримав наступні дисциплінарні стягнення, які станом на 06 вересня 2016 р. не погашені: 17 грудня 2015 р. за неввічливу поведінку до іншого засудженого накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. 24 грудня 2015 р. за паління у не відведеному для цього місці накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 13 діб. 06 січня 2016 р. за не виконання обов`язків чергового по камері накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. 24 квітня 2016 р. за порушення форми одягу накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. 24 червня 2016 р. за неввічливу поведінку до представника адміністрації накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 13 діб. 29 червня 2016 р. за порушення розпорядку дня в ДІЗО накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. 01 липня 2016 р. за не виконання обов`язків чергового по камері накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. 04 липня 2016 р. за спроби встановлення між камерного зв`язку накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. 06 липня 2016 р. за перешкоджання особистого обшуку та неввічливу поведінку до представника адміністрації накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 14 діб. 20 липня 2016 р. за неввічливу поведінку до представника адміністрації та систематичне порушення режиму тримання накладено дисциплінарне стягнень у вигляді поміщення до приміщенні камерного типу строком на 1 місяць. 20 серпня 2016 р. за неввічливу поведінку до представника адміністрації накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 10 діб. 29 серпня 2016 р. за порушення розпорядку дня в ДІЗО накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. 30 серпня за спроби встановлення між камерного зв`язку накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. 30 серпня 2016 р. за неввічливу поведінку до представника адміністрації накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 10 діб. При цьому засуджений ОСОБА_5 05.09.2016, знаходячись у приміщенні дисциплінарного ізолятору, продовжив допускати порушення режиму утримання і не виконувати законні вимоги представників адміністрації ХВК № 18. Так, 05.09.2016 о 10 годині в приміщенні дисциплінарного ізолятору установи, начальник відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної і психологічної роботи (далі СПС) ХВК №18 старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_6 пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу виконати чергове чергування, а саме виконати роботи по прибиранню приміщення дисциплінарного ізолятору, в якій останній утримувався. При цьому, засуджений ОСОБА_5 був в повному обсязі забезпечений необхідним господарським інвентарем (совок, віник, відро, ганчірка), був нагодований, одягнений і взутий по сезону, скарг на стан здоров`я він не висловлював. Проте, у присутності чергового помічника начальника ХВК № 18 майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 .. Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою що принижує його людську гідність. При цьому він поводився зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації і своєю поведінкою надавав негативний вплив на інших засуджених. Після цього засудженому ОСОБА_5 під розпис, оперуповноваженим ХВК № 18 старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_10 додатково було роз`яснено положення ст. 391 УК України, а саме те, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, тягне за собою кримінальну відповідальність. Окрім цього засудженому ОСОБА_5 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 107, 118, 132 Кримінально-виконавчого кодексу України та глави 25 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань України. В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Далі, начальником відділення СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 у присутності вищезгаданих осіб, засудженому ОСОБА_5 знов була пред`явлена законна вимога, приступити до виконання чергового чергування, а саме виконати роботи по прибиранню приміщення дисциплінарного ізолятору, в якій він утримується. Проте, у присутності вищезгаданих осіб, засуджений ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 . Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою що принижує його людську гідність. Після цього засуджений ОСОБА_5 був оглянутий лікарем медичної частини ХВК №18 ОСОБА_11 , який після проведення медичного огляду дав медичний висновок про те, що засуджений ОСОБА_5 здоровий та може виконувати роботи по прибиранню приміщення дисциплінарного ізолятору. У той же день о 10 годині 30 хвилин в приміщенні дисциплінарного ізолятору установи, начальник відділення СПС ХВК №18 старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_6 повторно пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу виконати чергове чергування, а саме виконати роботи по прибиранню приміщення дисциплінарного ізолятору, в якому останній утримувався. При цьому, засуджений ОСОБА_5 був в повному обсязі забезпечений необхідним господарським інвентарем (совок, віник, відро, ганчірка), був нагодований, одягнений і взутий по сезону, скарг на стан здоров`я він не висловлював. Проте, у присутності чергового помічника начальника ХВК № 18 майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито вдруге відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_12 .. Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою що принижує його людську гідність. При цьому він поводився зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації і своєю поведінкою надавав негативний вплив на інших засуджених. Після цього засудженому ОСОБА_5 під розпис, оперуповноваженим ХВК № 18 старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_13 вдруге додатково було роз`яснено положення ст. 391 УК України, а саме те, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, тягне за собою кримінальну відповідальність. Окрім цього засудженому ОСОБА_5 повторно були роз`ясненні положення ст. 107, 118, 132 КВК України та глави 25 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань України. В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Далі, начальником відділення СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 у присутності вищевказаних осіб, засудженому ОСОБА_5 знов була пред`явлена законна вимога, приступити до виконання чергового чергування, а саме виконати роботи по прибиранню приміщення дисциплінарного ізолятору, в якому він утримується. Проте, у присутності вищезгаданих осіб, засуджений ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 . Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою що принижує його людську гідність. Після цього засуджений ОСОБА_5 повторно був оглянутий лікарем медичної частини ХВК №18 ОСОБА_11 , який після проведення медичного огляду дав медичний висновок про те, що засуджений ОСОБА_5 здоровий та може виконувати роботи по прибиранню приміщення дисциплінарного ізолятору. Того ж дня об 11.00 год. в приміщенні дисциплінарного ізолятору установи, начальник відділення СПС ХВК №18 старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_6 у третій раз пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу виконати чергове чергування, а саме виконати роботи по прибиранню приміщення дисциплінарного ізолятору, в якій останній утримувався. При цьому, засуджений ОСОБА_5 був в повному обсязі забезпечений необхідним господарським інвентарем (совок, віник, відро, ганчірка), був нагодований, одягнений і взутий по сезону, скарг на стан здоров`я він не висловлював. Проте, у присутності чергового помічника начальника ХВК № 18 майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито вдруге відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_12 .. Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою що принижує його людську гідність. При цьому він поводився зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації і своєю поведінкою надавав негативний вплив на інших засуджених. Після цього засудженому ОСОБА_5 під розпис, оперуповноваженим ХВК № 18 старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_13 вдруге додатково було роз`яснено положення ст. 391 УК України, а саме те, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, тягне за собою кримінальну відповідальність. Окрім цього засудженому ОСОБА_5 повторно були роз`ясненні положення ст. 107, 118, 132 КВК України та глави 25 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань України. В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Далі, начальником відділення СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 у присутності вищевказаних осіб, засудженому ОСОБА_5 знов була пред`явлена законна вимога, приступити до виконання чергового чергування, а саме виконати роботи по прибиранню приміщення дисциплінарного ізолятору, в якому він утримується. Проте, у присутності вищезгаданих осіб, засуджений ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 . Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою що принижує його людську гідність. Після цього засуджений ОСОБА_5 повторно був оглянутий лікарем медичної частини ХВК №18 ОСОБА_11 , який після проведення медичного огляду дав медичний висновок про те, що засуджений ОСОБА_5 здоровий та може виконувати роботи по прибиранню приміщення дисциплінарного ізолятору. Засуджений ОСОБА_5 в період відбування покарання в ХВК №18 неодноразово раніше доводилися норми режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку колонії, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема норми кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, що підлягають під ознаки ст. 391 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він відмовився виконувати законні вимоги адміністрації установи, оскільки вважає їх такими, що принижують його людську гідність. ОСОБА_5 повідомив, що в подальшому не збирається виконувати доручення співробітників установ відбуття покарання. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину не оспорює. Будь-яких претензій до співробітників ХВК №18, прокуратури не має. Показання давав добровільно, без фізичного та психологічного тиску.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення та захисту.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ст. 391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Приймаючи до уваги, що 04 вересня 2006 р. Апеляційним судом Кіровоградської області ОСОБА_5 засуджено за п. 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна і відбуваючи вказане покарання в зазначений період скоїв злочин, який є предметом теперішнього розгляду, суд призначаючи покарання, виходить з положень ч. 1 ст. 71 КК України, застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2006 р.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2006 р. у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців 2 (два) дня та остаточно призначити до відбуття 3 (три) роки 11 (одинадцять) місяців 2 (два) дня позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 03 листопада 2016 року.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1