Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3137/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка дії в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій,-
В С Т А Н О В И В :

11.03.2016 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із скаргою на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, мотивуючи свої вимоги тим, що Подільським УП ГУНП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0007115, внесеного до ЄРДР 26.08.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, за фактом квартирної крадіжки.
19.01.2016 року нею в інтересах потерпілої слідчому Подільського УП ГУНП України в м. Києві подано клопотання про проведення слідчої дії - огляду помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , із залученням спеціаліста у сфері будівельно-технічної експертизи.
Зазначає, що 03.03.2016 року нею наручно отримано постанову про відмову в задоволенні клопотання про проведення огляду житлового приміщення від 22.01.2016 року.
Вважає зазначену постанову слідчого незаконною та необґрунтованою, а висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки на її думку в результаті проведення огляду помешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , із залученням спеціаліста у сфері будівельно-технічної експертизи можуть бути виявлені відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які в ході проведення інших слідчих дій, зокрема, обшуків, не встановлювалися, і можуть бути використані у якості доказів.
Враховуючи вищевикладене, а також керуючись ст.ст. 303-305 КПК України звертається з даною скаргою до слідчого судді та просить зобов`язати слідчого звернутися до слідчого судді із клопотанням про здійснення огляду помешкання та здійснити відповідний огляд із залученням спеціаліста у сфері будівельно-технічної експертизи.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримує скаргу з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, причини своє неявки слідчому судді не повідомив.
Слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності слідчого, відповідно до вимог ст. 306 КПК України.
Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007115 від 26.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
19.01.2016 року представником потерпілої ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_3 слідчому СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві було подано клопотання про проведення огляду житлового приміщення (проведення слідчих дій).
22.01.2016 року слідчим СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 винесено Постанову про відмову у задоволенні вищезазначеного клопотання.
Стаття 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Як вже зазначалося вище, адвокат ОСОБА_3 вважає, що вищезазначене рішення про відмову у задоволенні її клопотання слідчим прийнято не законно та не обґрунтовано і його висновки є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Однак з даними твердженнями скаржника слідчий суддя погодитись не може, виходячи з наступного.
Як вбачається із скарги адвоката ОСОБА_3 та доданих до неї документів, якими вона обґрунтовує її доводи, згідно фактичних обставин справи, в період часу з 09 год. 20.08.2014 року до 09 год. 25.08.2014 року невстановлена особа незаконно проникла до приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала грошові кошти та вироби із золота, спричинила ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на суму 8 980 919, 55 грн.
Під час здійснення досудового розслідування, потерпіла вказала на те, що в період вчинення крадіжки, доступ до її квартири мала ОСОБА_5 і в неї є інформація, що у будинку останньої за адресою: АДРЕСА_1 в період після 25.03.2014 року здійснено ремонт, а тому перевірка та встановлення вказаних відомостей (час проведення ремонту, їх об`єм та вартість) можуть свідчити, на її думку, про безпідставне збагачення ОСОБА_5 після вчинення крадіжки та використання в якості доказів причетності останньої до крадіжки.
Слідчим суддею встановлено, що слідчий відмовляючи в задоволенні клопотання представника потерпілої про проведення огляду житлового приміщення обґрунтовував його тим, що огляд згідно ст. 237 КПК України проводиться з метою виявлення та фіксації щодо обставин кримінального правопорушення, при цьому огляд проводиться згідно з правилами КПК України передбаченими для обшуку житла особи. Обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте в результаті його вчинення, а також встановлення розшукуваних осіб, що в даному випадку не доцільно, оскільки 10.09.2014 року, 17.09.2014 року та 17.09.2015 року вже проводились обшуки.
Крім того, слідчий вказав на те, що оцінка вартості ремонтних робіт помешкання ОСОБА_5 не буде доказом того, що остання використала кошти здобуті злочинним шляхом на ремонт.
За приписами статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Зі змісту статті 91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Згідно ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
З системного аналізу зазначених норм чинного кримінально-процесуального закону вбачається, що обов`язок доказування, зокрема події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення) покладається на сторону обвинувачення. І доказування вказаних обставин повинно відбуватися на підставі, саме належних доказів, які підтверджують їх існування чи відсутність.
З врахуванням вищевикладеного, а також характеру самого вчиненого кримінального правопорушення (крадіжка) і встановлених фактичних обставин по кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів слідчого під час винесення спірної постанови про те, що оцінка вартості ремонтних робіт помешкання ОСОБА_5 не буде доказом того, що остання використала кошти здобуті злочинним шляхом на ремонт, оскільки сам факт здійснення ремонту особою не може свідчити про те, що нею вчинено кримінальне правопорушення. У зв`язку з чим доводи скаржника викладені нею у скарзі про незаконність та необґрунтованість вказаної постанови, так само як і її доводи про невідповідність висновків слідчого фактичним обставинам справи, є безпідставними. Постанова слідчим винесена в порядку та спосіб і в межах повноважень визначених чинним кримінально-процесуальним законом.
Статті 26, 94 КПК України визначають, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.
Слідчий суддя оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги скаржника не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому скарга задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 25, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка дії в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 діб з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1