Дата документу Справа № 326/753/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1203/16
Єдиний унікальний № 326/753/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 125 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000406 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Приморськ Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 16 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 16 червня 2016 року обвинувальний акт щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до Приморського районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

За результатами підготовчого судового засідання суд повернув обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, мотивуючи це тим, що 26.05.2016 р. до ЄРДР було внесено заяву про злочин, передбачений ст. 125 ч. 1 КК України, згідно якої 26.05.2016 р. о 12 годині на автовокзалі в м. Приморську, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 побили ОСОБА_10 , завдавши йому тілесні ушкодження руками та ногами по тулубу.

Проте із доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, що відносно заяви про злочин щодо дій ОСОБА_11 слідчим винесено відповідне процесуальне рішення: закриття провадження по справі, виділення в окреме провадження, направлення до суду з обвинувальним актом, тощо. Таким чином, слідчим не виконано вимоги ст. ст. 2, 9, 223 ч.1, 283 ч. 2 КПК України.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про неповноту досудового розслідування, порушення норм процесуального закону, які перешкоджають правильному та законному розгляду провадження, так як дії ОСОБА_7 та іншої особи є пов`язаними, а тому внесення такого обвинувачення в судовий розгляд порушить права потерпілих, які неможливо буде відновити в судовому засіданні.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що питання порушення чи не порушення слідчим положень ст. ст. 2, 9, ч. 1 ст. 223, ч. 2 ст. 283 КПК України до переліку вимог, висунутих у ст. 291 КПК України, не відноситься, а отже і не є предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні. При обґрунтуванні свого висновку про повернення обвинувального акту прокурору, суд в ухвалі не послався на жодну підставу, передбачену ст. 291 КПК України. Крім того, перевіряти доводи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , і в тому числі наявність в діях ОСОБА_11 складу злочину, суд має змогу лише в ході судового розгляду, а не у підготовчому судовому засіданні. Також суд не звернув уваги на те, що згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту, ОСОБА_11 повідомлення про підозру не пред`являлося, а зазначена особа у цьому провадженні виступає в якості свідка, а тому прокурор позбавлений права вчиняти будь-які дії, передбачені ч. 2 ст. 283 КПК України, щодо ОСОБА_11 .
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Виходячи з приписів закону, встановлених ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, у тому числі і про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам закону, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.

Згідно вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експертів; дату та місце його складання та затвердження.
Як вбачається з тексту обвинувального акту, орган досудового розслідування вимог щодо відповідності цього процесуального документу нормам КПК України, в тій частині, на яку посилається районний суд у своїй ухвалі, дотримався, зазначивши зокрема, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, ознаки як об`єктивної так і суб`єктивної сторони інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 злочину, тощо.

Мотивуючи своє рішення про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні прокурору, суд зазначив, що із доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, про винесення відповідного процесуального рішення відносно ОСОБА_11 відповідно до заяви ОСОБА_12 про злочин, що вказує на неповноту досудового розслідування, порушення норм процесуального закону, які перешкоджають правильному та законному розгляду провадження, так як дії ОСОБА_7 та іншої особи є пов`язаними, а тому внесення такого обвинувачення в судовий розгляд порушить права потерпілих.

Однак суд не звернув увагу на вимоги ст. 337 КПК України, згідно якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків визначених частинами другою та третьою цього закону, і тому пов`язувати дії ОСОБА_7 та іншої особи, щодо якої обвинувачення не висувалося, а по суті визначати співучасть, поза межами компетенції районного суду.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в ухвалі суду обставини не відносяться до кола підстав, передбачених законом, за яких обвинувальний акт підлягає поверненню, а тому висновки суду про його невідповідність вимогам закону саме з цих підстав, є помилковими.
Таким чином, колегія суддів не вбачає достатніх підстав, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до судового розгляду, оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної мотивованої підстави для повернення обвинувального акту прокурору, як такого що не відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 16 червня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції у тому ж складі суду.

Матеріали кримінального провадження направити до Приморського районного суду Запорізької області.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4