АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
підозрюваної ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві в ежимі відео конференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено прокурора відділу процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та продовжено строк тримання під вартою до 24 грудня 2016 року включн, без визначення розміру застави щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст.27, п.п.3,6,12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Розглядаючи клопотання процесуального прокурора про продовження строку тримання під вартою у відповідності до положення ст.ст. 177, 178 КПК України, суд врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень, характерезуючі данні про особу підозрюваної, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, доведеність та обґрунтованість ризиків, які зазначені у клопотанні слідчого та з урахуванням практики ЄСПЛ дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання .
Не погоджуючись з прийнятим рішення суду захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до її підзахисної інший більш м`який запобіжний захід.
Захисник зазначає, що стороною обвинувачення не було надано суду нових доказів по кримінальному провадження а також не було доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що мають значення для кримінального провадження та виправдовують подальше утримання ОСОБА_6 під вартою. Апелянт вказує на те, що слідчим суддею не було оцінено всіх фактичних обставин справи та не надано належної оцінки відсутності в матеріалах справи доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень. Додає також, що процесуальним керівником не доведено тієї обставини, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення підозрюваної та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2015 року за № 0004972 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період 2014-2015 року жителі міста Києва ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші особи, діючи умисно за попередньою змовою між собою організували стійку озброєну банду з метою нападу на окремих осіб, заволодіння чужим майном, житлом та грошовими коштами громадян.

12.05.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Заступник начальника Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження обраного щодоОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

24.10.2016 постановою заступника Генерального прокурора України продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 10 (десяти) місяців, тобто до 11 березня 2017року у зв`язку із необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

25.10.2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до межах строку досудового розслідування, а саме до 24 грудня 2016 року включно, без визначення розміру застави.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На об`єктивне переконання колегії суддів сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що є підставою для застосування щодо підозрюваної відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме продовження їй строку тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування злочину.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Слідчий суддя також дослідив доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення. Згідно клопотання, завершенню досудового розслідування перешкоджає проведення ряду слідчих дій та процесуальних заходів.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу та на момент продовження строку тримання під вартою до теперішнього часу не зменшилися. Перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрювана може ухилитись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором наявності ризиків визначених ст. 177 КПК України, оскільки дані, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Доводи апеляційної скарги щодо неогрунтованості ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційних скаргах обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо задоволення клопотання органу досудового розслідування, оскільки в судовому засіданні в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 на свободу.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги захисників, з викладених в них доводів, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року, якою задоволено прокурора відділу процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та продовжено строк тримання під вартою до 24 грудня 2016 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_6 , 17 лютого 1974 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3851/2016 Категорія ст. 199 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1