Справа № 584/1348/15-к
Провадження № 1-кп/584/6/16
В И Р О К
Іменем України
10.03.2016 року Путивльський районний суд Сумської області

в особі : головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 та учасників судового провадження :

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 та її законного представника - ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000510 від 18 грудня 2015 року, за обвинуваченням :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки х. Стрінського Тімашевського району Краснодарського краю Російської Федерації, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта повна загальна середня, одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, ВСТАНОВИВ :

16 грудня 2015 року близько 13 год. 40 хв. обвинувачена ОСОБА_7 перебуваючи в коридорі Руднєвського навчально-виховного комплексу, що розташований по вул. Комсомольській, 1 в с. Руднєве Путивльського району, під час з`ясування причин конфлікту між її дітьми ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків умисно завдала неповнолітній ОСОБА_4 удару долонею в обличчя, а потім з силою стисла й крутнула щоку рукою, завдавши потерпілій фізичного болю.

Такими умисними діями вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України - умисне завдання удару та вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обставини вчинення обвинуваченою цього злочину підтверджується наступними доказами.

Сама обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у цьому злочині визнала частково і суду показала, що прийшла до шкоди забирати сина ОСОБА_11 , який є дитиною-інвалідом. Від дочки ОСОБА_12 дізналась, що в школі його побила ОСОБА_4 . Вона попросила заступника директора ОСОБА_13 викликати ОСОБА_4 . Під час розмови з нею вона намагалась з`ясувати причини конфлікту та вимагала від ОСОБА_14 вибачитись за свою поведінку. Але вона мовчала і відмовилась це робити й висловилась на її адресу нецензурною лайкою. Не втримавшись, вона вдарила ОСОБА_14 долонею в обличчя. Інших насильницьких дій щодо ОСОБА_14 не вчиняла. Вважає, що вчинила правильно, оскільки захищала свою дитину.

Аналогічне стверджувала під час досудового розслідування при проведенні з нею слідчого експерименту, що видно з протоколу цієї слідчої дії з фототаблицею від 28 грудня 2015 року (а.с. 63-65).

В той же час, як вбачається з заяви про вчинення злочину (а.с. 50) 18 грудня 2015 року о 9-й год. 40 хвилин мешканка с. Рудневе Путивльського району ОСОБА_5 повідомила про те, що 16 грудня 2015 року ОСОБА_15 в присутності працівників школи та дітей вдарила в обличчя її неповнолітню дочку ОСОБА_16 .

Дані про це, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України внесені до ЄРДР 18 грудня 2015 року, що вбачається з відповідного витягу ( а.с. 49).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 22 грудня 2015 року № 279, при судово-медичному обстеженні ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень на тілі не виявлено. Як зазначив експерт, зі слів освідчуваної, вона була побита у школі ОСОБА_17 , яка завдала одного удару в обличчя (а.с. 55).

Як показала потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні того дня вона знаходилась в актовому залі школи, який прикрашали до Нового року. Її покликали до коридору, де знаходились завуч ОСОБА_13 та ОСОБА_7 . Остання стала вимагати вибачень за те, що вона побила її доньку ОСОБА_12 , але вона відмовилась це робити. У відповідь ОСОБА_18 завдала удару долонею в обличчя, а потім з силою стисла й крутнула щоку рукою. Вона відчула фізичний біль та почувалась приниженою, тому побігла до туалету. Також повідомила, що інший учень вдарив сина обвинуваченого у живіт, а сестрі останнього сказав, що це зробила потерпіла. В зв`язку з цим між нею і ОСОБА_12 виникла сварка.

Із даних протоколу проведеного з потерпілою слідчого експерименту видно, що аналогічного змісту обставини щодо вчинення насильницьких дій обвинуваченою ОСОБА_4 розповіла та продемонструвала під час досудового розслідування (а.с. 60-62).

Повідомлені потерпілою обставини підтвердила і свідок ОСОБА_13 , заступник директора школи, яка показала, що того дня до шкоди прийшла ОСОБА_7 , яка була в збудженому стані та стверджувала, що її доньку ОСОБА_12 побила ОСОБА_4 , в зв`язку з чим вимагала викликати цю ученицю. Коли викликали ОСОБА_14 , ОСОБА_18 зажадала від неї вибачень за свою поведінку. Коли ОСОБА_14 відмовилась це робити, ОСОБА_18 завдала удару долонею в обличчя, а потім з силою стисла й крутнула щоку рукою. Після цього ОСОБА_14 побігла до туалету. Щоб ОСОБА_14 нецензурно висловлювалась на адресу обвинуваченої свідок не чула. До цього випадку ОСОБА_7 неодноразово застосовувала в школі насильство до учнів, які ображали її сина.

Свідок ОСОБА_10 показав, що він грався з іншим учнем, а ОСОБА_14 вдарила його у живіт, про що він поскаржився сестрі. Раніше його також ображали діти у школі.

Водночас свідок ОСОБА_19 повідомила, що є класним керівником у класі, де навчаються потерпіла ОСОБА_14 та дочка обвинуваченої ОСОБА_20 . В день події у школі свідок була відсутня, тому зі слів заступника директора школи ОСОБА_13 знає, що до школи прийшла ОСОБА_18 з приводу побиття її доньки ОСОБА_14 . Коли останню викликали, завдала їй удару долонею в обличчя, а потім скрутила рукою щоку. Свідок особисто опитувала учнів класу, які повідомили про те, що в той день інший учень - ОСОБА_21 вдарив ОСОБА_22 в живіт, а його сестрі - ОСОБА_12 сказав, що це зробила ОСОБА_14 . В зв`язку з цим між ОСОБА_14 і ОСОБА_23 виникла сварка. Хоча ці діти не схильні до конфліктів.

Оскільки жодних даних про заінтересованість цього свідка та свідка ОСОБА_13 у справі немає, тому відсутні підстави не довіряти повідомленому ними.

Таким чином, даючи оцінки наведеним доказам в сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх переконливими, чіткими та узгодженими між собою, а тому достовірними та достатніми для висновку про те, що вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом, а її показання щодо обставин конфлікту та часткове визнання вини є обраною нею позицією захисту.

При призначенні винній покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена вчинила злочин невеликої тяжкості, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, одружена, має двох неповнолітніх дітей, в тому числі дитину інваліда, на обліках у лікаря психіатра-нарколога не перебуває.

Відповідно до статей 66, 67 КПК України вчинення злочину вперше суд визнає обставиною, яка пом`якшують покарання, а вчинення злочину відносно неповнолітньої особи - обставиною, яка обтяжує покарання.

В силу ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Статтею 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань.

З урахуванням наведеного та обставин скоєного, пов`язаного з конфліктом між учнями в навчальному закладі та фізичним насильством над дитиною, у сукупності суд дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченою буде покарання у виді громадських робіт в мінімальному розмірі, передбаченому ст. 56 і ч. 1 ст. 126 КК України, беручи до уваги те, що обвинувачена до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює та має двох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом, але у жорстокому поводженні з чужою дитиною не розкаялась, тому менш суворі види покарання не забезпечать передбачених ст. 50 КПК України цілей.

Запобіжний захід не обирався, речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістьдесят)годин.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим в той самий строк - з моменту вручення йому копії вироку

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя : підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_1