Справа № 522/4715/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2013 року колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Іванова В.В.

за участю суддів - Терзі І.Г., Осіїк Д.В.,

за участю секретаря - Пепеляшкової Х.Ф.

за участю прокурора - Думініка О.Ф.

за участю адвоката - ОСОБА_1

за участю потерпілої - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси кримінальне провадження № 0001374 від 28 грудня 2012 року за обвинуваченям:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживав: м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна, 42-а, кв. 46, раніше судимого:

- 30.03.2006 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнено з іспитовим строком 3 роки;

- 26.07.2007 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ст. 188 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно засуджений до 4 років та 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006 року ОСОБА_3, за попередньою змовою з особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, маючи умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом квартирою № 7 по вул. Успенській, 17 в м. Одесі, що належить ОСОБА_2, зловживаючи її довірою, шляхом умовлянь, переконав ОСОБА_2 в необхідності оформлення генеральної довіреності на третю особу, в зв'язку з тим, що у нього відсутній паспорт громадянина України.

Довіреність ОСОБА_2 мала оформити на громадянську дружину ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка не підозрювала про його злочинні наміри, під приводом надання їй допомоги в оформленні документів на вступ у право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 за заповітом.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені у окреме провадження, 27.07.2006 року, разом з ОСОБА_2 і ОСОБА_4, прибув до приватного нотаріуса ОСОБА_5 за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 91, де ОСОБА_2 була виписана генеральна довіреність на ім'я ОСОБА_4, на право розпорядження всім майном останньої строком на один місяць.

У цей же день, у приватного нотаріуса ОСОБА_6 між особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, і ОСОБА_4, яка не усвідомлювала злочинний характер дій ОСОБА_3, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 без відома ОСОБА_2

Своїми злочинними діями ОСОБА_3, разом з особами, матеріали стосовно яких виділені у окреме провадження, заподіяв ОСОБА_2 матеріальний збиток в сумі 1010 000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Допитаний в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що коли у 2004 році ОСОБА_2 продавала частину своєї квартири він познайомився з ріелтором ОСОБА_7 Так, знаходячись в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_2 виявляла бажання продати квартиру АДРЕСА_1, про що він повідомив ОСОБА_7, яка у свою чергу запропонувала йому допомогти їй у шахрайським діях, спрямованих на заволодіння квартирою ОСОБА_2, на що ОСОБА_3 дав свою згоду.

Для цього ОСОБА_3, під приводом надання допомоги ОСОБА_2 в оформленні документів за заповітом, на вступ у право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, отримав від ОСОБА_2 генеральну довіреність на право розпоряджатися майном ОСОБА_2

У звязку із тим, що у ОСОБА_8 був відсутній паспорт громадянина України генеральну довіреність оформили на громадянську дружину ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка не підозрювала про злочинні наміри ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

ОСОБА_7 пообіцяла ОСОБА_3, що після підписання договору купівлі-продажу на вказану квартиру, він отримає грошову винагороду у розмірі 20000 доларів США. У свою чергу ОСОБА_7 узяла на себе усі організаційні питання, щодо юридичного оформлення купівлі-продажу квартири, та підшукала покупця на зазначену квартиру, а саме ОСОБА_9, яка є її племінницею.

Так, ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_10 та ОСОБА_9, 27.07.2006 року, разом з ОСОБА_11 і ОСОБА_4 М.1., прибув до приватного нотаріуса ОСОБА_5 за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 91, де ОСОБА_2 була виписана генеральна довіреність на ім'я ОСОБА_4, на право розпорядження всім майном останньої строком на один місяць.

У цей же день, у приватного нотаріуса ОСОБА_6 між ОСОБА_9 і ОСОБА_4 М.1., яка не усвідомлювала злочинний характер своїх дій, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

У скоєному кається, просить суд суворо його не карати.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 також підтвердила обставини скоєного стосовно неї кримінального правопорушення, які описані у обвинувальному акті та вказала, що з 2000 року ОСОБА_3 мешкав у неї в квартирі як квартирант, інколи виїжджав та повертався. ОСОБА_3 допомагав їй по господарству, ходив до крамниці, у звязку з чим вона йому повністю довіряла. У 2004-2005 роках ОСОБА_3 допомагав їй продати квартиру, яка залишилась після смерті чоловіка. ОСОБА_4 є її сусідкою, стосунки між ними нормальні. Після смерті чоловіка ОСОБА_3 став проживати разом з ОСОБА_4, однак підтримував з ОСОБА_12 стосунки. ОСОБА_3 пропонував їй продати велику квартиру та придбати меншу за площею квартиру. В квартирі була зареєстрована вона та її матір, квартира має три кімнати, до продажу вона отримала свідоцтво на спадщину. Це свідоцтво треба було зареєструвати у МБТІ, та ОСОБА_3 їй запропонував свою допомогу, але у вязку з тим, що він не мав паспорту, ОСОБА_12 виписала генеральну довіреність на ОСОБА_4, яку знала з дитинства. Перед угодою вони вживали спиртні напої, її десь водили, їй було не добре. Потім її завезли до нотаріальної контори, де вона підписала довіреність на право розпорядження майном. В липні 2006 року, її квартиру продали, грошей за продаж квартири вона не отримала, задаток у рохмірі 3000 доларів США вона не отримувала. Матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_3 вона не має, просить суд суворо його не карати.

Допитана в ході судового слідства свідок ОСОБА_9, пояснила суду, що у літку 2006 року вона вирішила придбати собі квартиру, у звязку з чим звернулася до своєї тітки ОСОБА_13, яка запропонувала їй купити квартиру АДРЕСА_1, вартістю 80 тисяч доларів США, яка належала потерпілій ОСОБА_12 Після того, як квартира була оглянута, ОСОБА_12 у присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_13, отримала від ОСОБА_9 задаток за квартиру у сумі 1000 доларів США, документи щодо оформлення квартири повинна була підготовити ОСОБА_12 Обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_12 представила як свого племінника та його дружину. Через декілька днів, ОСОБА_9 знов на вимогу ОСОБА_12 передала останній 2000 доларів США, про що ОСОБА_12 написала розписку, в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_9

Через місяць, ОСОБА_12 призначила їм дату та місце зустрічі для оформлення документів щодо купівлі-продажу квартири, однак на зустріч приїхав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснивши, що ОСОБА_12 погано себе почуває, у звязку з чим, надала генеральну довіреність на ОСОБА_4 Після перевірки нотаріусом усіх необхідних документів, між ОСОБА_9 та ОСОБА_4, діючої на підставі генеральної довіреності, був підписаний договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1, яка належала потерпілій ОСОБА_12 на підставі якого ОСОБА_9 передала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 77 000 тисяч доларів США. Отримавши гроші, ОСОБА_3 перерахував їх та попросив ОСОБА_9 почекати декілька місяців для переїзду їх та ОСОБА_12 з вищевказаної квартири. Через півтора місяця, до ОСОБА_9 звернулася ОСОБА_12 з проханням надати їй час, біля одного місяця, для виселення. Однак, через півтора місяця ОСОБА_12 та її квартиранти перестали відповідати на телефоні дзвінки, двері квартири не відчиняли, з квартири не висилилися, у звязку з чим ОСОБА_9 попросила ОСОБА_13 вирішити вказану проблему, у звязку з тим, що ОСОБА_9 хотіла продати квартиру. Після чого, ОСОБА_13 взяла в банку кредит на суму 100000 доларів США, та купила у ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1, яка раніше належала потерпілій ОСОБА_12 за 80000 доларів США. В подальшому, в 2012 році, ОСОБА_9 купила собі квартиру по вул. Тираспольській в м. Одесі, яку зареєструвала на імя своєї матері.

Як повідомила свідок ОСОБА_9, на даний час вона не пам'ятає на якому поверсі знаходилась квартира ОСОБА_12, розташування кімнат та речей в ній вона також не памятає, пояснюючи це тим, що минуло багато часу, однак наполягала на тому, що вона була в ній декілька разів, перед її покупкою.

Допитана в ході судового слідства свідок ОСОБА_13, пояснила суду, що з 2004 року вона знайома з ОСОБА_3 та ОСОБА_12, так як на той час вона працювала приватним маклером, у звязку з чим допомагала їм продати квартиру по вул. Успенській, 17 в м. Одесі, тоді ж ОСОБА_3 та ОСОБА_12 сказали ОСОБА_13, що в них на продажу є ще одна трьох кімнатна квартира по вул. Успенській в м. Одесі. В 2005 році, ОСОБА_3 та ОСОБА_12 показали їй квартиру АДРЕСА_1, вартістю 80 тисяч доларів США та попросили допомогти продати квартиру. У літку 2006 року, її племінниця ОСОБА_9 вирішила придбати собі квартиру, у звязку з чим ОСОБА_13 запропонувала їй купити квартиру АДРЕСА_1, вартістю 80 тисяч доларів США, яка належала потерпілій ОСОБА_12 Після того, як квартира була оглянута, ОСОБА_12 у присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_13, отримала від ОСОБА_9 задаток за квартиру у сумі 1000 доларів США, документи щодо оформлення квартири повинна була підготовити ОСОБА_12 Через декілька днів, ОСОБА_9 знов на вимогу ОСОБА_12 передала останній 2000 доларів США, про що ОСОБА_12 написала розписку, в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_9

Через місяць, ОСОБА_12 повідомила, що всі документи для оформлення договору купівлі-продажу підготовлені та призначила їм дату та місце зустрічі для оформлення документів щодо купівлі-продажу квартири, однак на зустріч приїхав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснивши, що ОСОБА_12 погано себе почуває, у звязку з чим, надала генеральну довіреність на ОСОБА_4 Після перевірки нотаріусом усіх необхідних документів, між ОСОБА_9 та ОСОБА_4, діючої на підставі генеральної довіреності, був підписаний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка належала потерпілій ОСОБА_12 на підставі якого ОСОБА_9 передала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 77 000 тисяч доларів США в присутності ОСОБА_13 Отримавши гроші, ОСОБА_3 перерахував їх, положив собі в сумку та попросив ОСОБА_9 почекати декілька місяців для переїзду ОСОБА_12 з вищевказаної квартири. Через деякий час, ОСОБА_9 подзвонила ОСОБА_13, та повідомила, що ОСОБА_12 та ОСОБА_3 зі своєю жінкою не хочуть виїжджати з вищевказаної квартири та попросила вирішити вказану проблему. Після чого, ОСОБА_13 взяла в банку кредит на суму 100000 доларів США, та купила у ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1, яка раніше належала потерпілій ОСОБА_12 за 80000 доларів США.

Як повідомила, свідок ОСОБА_13 до правоохоронних органів або суду, щодо примусового виселення ОСОБА_12 вона не зверталася.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, підтверджується дослідженими матеріалами кримінальної справи:

- заявою ОСОБА_12 на ім'я начальника Приморського РВ, зареєстрованої 15.02.2007 року за № 1893, про вжиття заходів до ОСОБА_14 і ОСОБА_4, які обманним шляхом заволоділи документами на її квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 5);

- заявою ОСОБА_12 на ім'я начальника Приморського РВ, зареєстрованої 21.02.2007 року за № 2104 , про вжиття заходів до ОСОБА_14, який обманним шляхом отримав генеральну довіреність на її квартиру і продав квартиру без її відома (т.1 а.с. 19);

- явкою з повинною ОСОБА_3 від 20.02.2007 року, в якій він зізнається у скоєнні злочину, щодо шахрайського заволодіння 3-х кімнатною квартирою ОСОБА_12 (т.1 а.с. 25;

- протоколом виїмки від 03.11.2010 року, згідно якого в КП «МБТІ та РОН» вилучено оригінал документів купівлі - продажу квартири АДРЕСА_3, від 27.07.2006 року на 29 аркушах (т.1 а.с. 50);

- цивільним позовом ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1010000 гривень (т.1 а.с. 100);

- постановою від 18.11.2010 року про визнання ОСОБА_12 потерпілої по кримінальній справі (т.1 а.с. 102);

- протоколом виїмки від 30.11.2010 року, згідно якого в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_15 вилучені оригінали документів за договором купівлі -продажу серії ВЕМ № 362887 від 20.12.2006 року (т.1 а.с. 150);

- протоколом огляду речових доказів від 30.11.2010 року, згідно якого оглянутий договір купівлі -продажу квартиру між ОСОБА_4 і ОСОБА_16, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_17 (т.1 а.с. 166);

- постановою про залучення речових доказів до матеріалів кримінальної справи від 30.11.2010 року (т.1 а.с. 167-168);

- протоколом виїмки від 30.11.2010 року, згідно якого в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_17 вилучені оригінали документів за договором купівлі -продажу серії ВЕА № 713409 від 27.07.2006 року (т.1 а.с. 174);

- протоколом виїмки від 08.12.2010 року, згідно якого в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_5 вилучені оригінали документів з видачі генеральної довіреності, виданої ОСОБА_12 на ім'я ОСОБА_4І.(т.1 а.с. 191);

- протоколом огляду речових доказів від 08.12.2010 р. згідно якого оглянута довіреність видана ОСОБА_18 на ім'я ОСОБА_4 «ВЕА № 478355» (т.1 а.с. 194);

- постановою про залучення речових доказів до матеріалів кримінальної справи від 08.12.2010 року ( т.1 а.с. 195);

- копією рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2009 року , яким позов ОСОБА_12 задоволений. Договір купівлі-продажу квартири від 27.07.2006 року між ОСОБА_12 в особі ОСОБА_4 і ОСОБА_16 визнаний недійсним. Договір купівлі -продажу квартири укладений 20.12.2006 року між ОСОБА_9 і ОСОБА_19 визнаний недійсним. Договір іпотеки від 20.12.2006 року між ОСОБА_19 та АКІБ «Укрсиббанк» визнаний недійсним. Повернути сторони в первісний стан - повернути ОСОБА_18 в натурі квартиру АДРЕСА_4 (т.1 а.с. 237-240);

- протоколом очної ставки від 23.12.2010 року, між потерпілою ОСОБА_12 і ОСОБА_20 відповідно до якої остання пояснила, що відношення до виписування генеральної довіреності вона не мала, допомагала оформляти продаж квартири ОСОБА_12 на її прохання і на прохання ОСОБА_3, якому і передала в руки завдаток за квартиру (т.1 а.с. 262-267);

- протоколом очної ставки від 24.12.2010 року, між ОСОБА_4 і ОСОБА_20 ( т.1 а.с. 268-272);

- постановою від 26.12.2011 року про припинення кримінального переслідування у кримінальній справі стосовно ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України , у зв'язку з відсутністю в її діях складу злочину (т.1 а.с. 278);

- протоколом очної ставки від 29.12.2010 року, між свідком ОСОБА_21 і обвинуваченим ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_3 пояснив схему купівлі-продажу квартири ОСОБА_12 ( т.1 а.с. 292-295);

- протоколом очної ставки від 29.12.2010 року, між потерпілою ОСОБА_12 і обвинуваченим ОСОБА_3 (т.1 а.с. 296-299);

- протоколом очної ставки від 29.12.2010 року, між ОСОБА_20 і обвинуваченим ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_3 пояснив схему купівлі-продажу квартири ОСОБА_12 (т.1 а.с. 300-304);

- постановою від 03.01.2011 року про припинення кримінального переслідування у кримінальній справі стосовно ОСОБА_20 за ознаками злочину , передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України , у зв'язку з відсутністю в її діях складу злочину (т.1 а.с. 305-306);

- протоколом очної ставки від 06.01.2011 року , між потерпілою ОСОБА_18 і свідком ОСОБА_4, (т.1 а.с. 311-314);

- постановою від 06.01.2011 року про припинення кримінального переслідування у кримінальній справі стосовно ОСОБА_4 за ознаками злочину , передбаченого ч. 4ст. 190 КК України, у зв'язку з відсутністю в її діях складу злочину (т.1 а.с. 315).

- постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 25.02.2013 року.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою (шахрайство), скоєне повторно, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий, та який позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставини, що помякшують покарання обвинуваченого є щире каяття у скоєному злочині, сприяння у розкритті скоєного злочину.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 відсутні.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки, з урахуванням даних про особу підсудного, суд приходить до висновку про те, що виправлення підсудного можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та що саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

Цивільний позов по справі потерпілою ОСОБА_12 не заявлений. Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374,375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років 5 (пяти) місяців позбавлення волі з конфіскацією його особистого майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного у 2007 році Козелецьким районним судом Чернігівської області за ст. 188 ч. 1 КК України у вигляді 4 років та 1 місяця позбавлення волі, більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у вигляді 6 (шести) років та 5 (пяти) місяців позбавлення волі з конфіскацією його особистого майна

Строк відбування покарання засудженому рахувати з 22.11.2010 року.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 період знаходження його під вартою з 15.02.2005 року по 30.03.2006 року та 07.04.2007 року по 19.06.2009 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Речові докази по справі: оригінал договору купівлі-продажу нерухомого майна між ОСОБА_4 та ОСОБА_9, оригінал витягу з Державного реєстру № 2686753 від 27.07.2006 року, оригінал витягу з Державного реєстру № 12884004 від 13.12.2006 року ( т.1 а.с. 168), довіреність від ОСОБА_2 на імя ОСОБА_4 (т.1 а.с. 196) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя: Іванов В.В.

21.11.2013