гСправа № 187/657/15-к Провадження №1-кп/0187/36/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2016 року смт. Петриківка
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Юрївка, Царичанського району Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Личкове, Магдалинівського району Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1) 14.10.1999 року Магдалинівським районним судом за ч. 2 ст. 140, ст. 45 КК України (1960р.) до 2 років позбавлення волі із конфіскацією майна, з іспитовим терміном 1 рік; 2) 20.09.2001 року Магдалинівським районним судом за ч. З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 3) 01.07.2005 року Новомосковським міським судом за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 317 ст. ст. 70, 71 КК України до 3 років і 1 місяця і позбавлення волі з приєднанням не відбутого строку покарання по вироку від 29.09.2001 року; 4) 25.02.2009 року Магдалинівським районним судом за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту; 5) 16.06.2009 року Новомосковським міським судом за ч.. З ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України, шляхом поглинання покарання за вироком Магдалинівського районного суду від 25.02.2009 року та часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Новомосковського міського суду від 01.07.2005 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 6) 11.06.2012 Новомосковським міським судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі; 7) 04.07.2012 року Новомосковським міським судом за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання за вироком Новомосковського міського суду від 11.06.2012 року до 2 років позбавлення волі; 8) Новомосковським міськрайонним судом Дніпрпопетровської області від 27.12.2013 року за ч. 2 ст. 309, ст. 75, ст. 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки; 9) 24.07.2014 року Магдалинівським районним судом за ч. 2 ст.185 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ухвали Магдалинівського районного суду від 29.08.2014 року відповідно до ст. 2, ст. 9 Закону України «Про амністію» звільнений від подальшого відбування покарання за вироком від 24.07.2014 року;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,-
за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
25.01.2015 року близько 11:00 хв. в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після спільного вживання спиртних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи раптово виниклий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, через незачинені двері проникли до приміщення житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_7 , звідки таємно викрали належне їй майно, а саме:
*металевий газовий балон, об`ємом 40 л. - вартість 280 грн.;
*металевий велосипедний ланцюг - вартість 40 грн.;
*металеві вила - вартість 40 грн.;
*водопровідний латунний кран, розмірами 10x20 см. - вартістю 49 грн.
*металева решітка з печі (колосник) - вартістю 110 грн.;
- чавунна плита пічного опалення з конфорками розміром 50x120 см.- вартістю 260 грн.;
- металева труба, довжиною 130 см., діаметром 20 мм. - вартістю 37 грн.;
- металевий лом, довжиною 150 см., діаметром 20 мм. - вартістю 52грн.
- ріжкові ключі у кількості 5 штук, розмірами: 1) 19x17 см.: 2) 19x17 см.;
3) 22x24 см.; 4) 22x24 см.; 5) 22x24 см. - вартістю 85 грн.;
- чавунні дверцята з плити пічного опалення, розміром 20x20 см. вартістю 120 грн. Заволодівши викраденим, ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , залишили приміщення житлового будинку потерпілої. Виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі, оскільки одразу після викрадення зазначеного майна їх було виявлено на відстані близько 300 метрів від місця вчинення злочину співмешканцем потерпілої ОСОБА_9 , у зв`язку з чим ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не встигли розпорядитись викраденим майном так як, не бажаючи бути затриманими, залишили викрадене майно на місці їх виявлення та зникли у невідомому напрямку.
04.03.2016 року ухвалою суду було вирішено виділити з кримінального провадження матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_8 в окреме кримінальне провадження.
Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.04.2016 року ОСОБА_8 засуджений до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що 25.01.2015 року до обіду він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після спільного вживання спиртних напоїв вирішили вчинити крадіжку, щоб придбати алкогольні напої. З цією метою вони пішли по вул.. вул. Жовтневій с. Котовка та побачили старий будинок, двері якого були прикриті, але не зачинені. Зайшовши в будинок вони почали збирати металеві предмети, щоб потім здати їх на металобрухт. Наскільки пам`ятає він взяв металевий газовий балон, ОСОБА_11 чавунну плиту, а ОСОБА_12 інші невеликі металеві предмети, помістивши їх в мішок, який знаходився в будинку. З викраденими речами вони вийшли з будинку та попрямували в сторону пункту прийому металобрухту. Пройшовши декілька сотень метрів, вони побачили, що за ними біжить чоловік та вимагає повернути викрадені речі, після чого, не бажаючи бути затриманими, залишили викрадене майно на місці їх виявлення та втекли.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині фактично не визнав, зіславшись на відсутність в його діях умислу направленого на таємне викрадення чужого майна. Суду пояснив, що 25 січня 2015 року він перебував вдома у ОСОБА_10 . До них прийшов малознайомий йому ОСОБА_12 , приніс пива, а потім запропонував їм здати металобрухт, який за його словами був його та знаходився в будинку, який йому належить. З цією метою вони пішли по АДРЕСА_3 . Спочатку зайшли до полу розваленої хати, однак там нічого не було. Потім ОСОБА_12 вказав на інший старий будинок. В будинок першим зайшов ОСОБА_12 , а потім ОСОБА_10 . Він особисто в будинок не заходив, а чекав їх за подвір`ям. Зайшовши в будинок вони зібрали металеві предмети, частину металу передали йому. Після чого вони пішли через поле в напрямку прийому металобрухту. В посадці, вони побачили, що за ними женеться чоловік потерпілої ОСОБА_13 , в цей момент він зрозумів, що вчинив крадіжку, кинули металолом на почали тікати. Через деякий час він разом з ОСОБА_10 повернувся до потерпілої та повідомив її, що не знав про те, що дане майно комусь належить. Пояснив, що на досудовому слідстві він визнавав свою вину, оскільки на нього чинився психологічний тиск з боку працівників міліції. При проведенні слідчого експерименту він показував те, що його просили працівники міліції.
Однак промовляючи останнє слово, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та зазначив, що він вчиняв даний злочин за обставин, які були встановлені на досудовому слідстві.
Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що самої події вчинення крадіжки не бачила, однак була свідком того як ОСОБА_4 та ОСОБА_8 тікали з посадки, де до цього залишили викрадене майно. Вона разом з чоловіком також намагалася їх догнати. Після здійснення крадіжки у неї ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відбулася розмова, в якій вона просила їх повернути викрадене майно та полагодити зламану піч, однак отримавши відмову звернулася до правоохоронних органів.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що йому разом з дружиною ОСОБА_7 належать два будинка по АДРЕСА_3 , один з яких вони використовують для вирощування домашньої худоби. 25.01.2015 року зранку він впоравшись з домашнім господарством, пішов до свого іншого будинку, в якому він проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 . В цей час він почув лай собак та побачив з вікна будинку як троє осіб вибігали за будинком в поле, при цьому вони несли в руках металобрухт. Після того він вийшов з будинку та побачив як вони, добігши до посадки там присіли. Впевнившись, що зазначені особи втратили пильність він побіг в сторону посадки. Там він застав обвинувачених та попросив їх, щоб вони повернули викрадене майно і у нього в подальшому не буде до них претензій. Однак останні покинувши викрадене почали тікати, однак він їх наздогнати не зміг. Згодом ОСОБА_11 та ОСОБА_10 підійшли до нього з пропозицією вирішити це питання, пропонували дати грошей за завдані збитки. Також зазначив, що при цьому в розмові ОСОБА_11 та ОСОБА_10 жодним чином не намагалися йому пояснити, що їх ввели в оману з приводу того, що викрадений металобрухт належить комусь іншому, а вони на законних підставах погодилися допомогти здати його на металобрухт.
Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 суду пояснили, що вони були присутні під час слідчого експерименту в якості понятих, який мав місце 23.02.2015 року за участю ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , які добровільно розповідали та показували, яким чином вони здійснювали крадіжку в будинку за адресою АДРЕСА_3 .
Винність обвинувачених у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення також повністю підтверджується долученими прокурором доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.01.2015 року, згідно яким ОСОБА_7 повідомила, що невідомі особи вчинили крадіжку належного їй майна з будинку по АДРЕСА_3 ;
- протоколом огляду місця події від 26.01.2015 року з фото таблицями до нього, згідно яким проведено огляд території будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , з якого було вчинено крадіжку ;
- речовим доказами: металевий газовий балон, об`ємом 40 л. ; металевий велосипедний ланцюг; металеві вила; водопровідний латунний кран, розмірами 10x20 см.; металева решітка з печі (колосник); чавунна плита пічного опалення з конфорками розміром 50x120 см.; металева труба, довжиною 130 см., діаметром 20 мм.;
- металевий лом, довжиною 150 см., діаметром 20 мм. ; ріжкові ключі у кількості 5 штук, розмірами: 1) 19x17 см.: 2) 19x17 см.; 3) 22x24 см.; 4) 22x24 см.; 5) 22x24 см.; чавунні дверцята з плити пічного опалення, розміром 20x20 см.
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.01.2015 року, відповідно до яких ОСОБА_17 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 впізнали ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4
- висновком експерта, відповідно до якого вартість нанесеного збитку в результаті викрадення металевих виробів за адресою АДРЕСА_3 станом на 25.01.2015 р. складає 1073 грн.;
- протоколами проведення слідчого експерименту від 23.02.2015 року з фото таблицями до них, згідно яких ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 спочатку пояснили коли та при яких обставинах ними вчинено злочин, а потім показали будинок за адресою АДРЕСА_3 , з якого вони вчинили крадіжку; вказали на місце, де вони проникли до будинку; вказали місце в будинку, де знаходилися викрадені ними предмети;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2015 року з фото таблицями до них, згідно якого свідок ОСОБА_9 розповів та показав обставини вчинення ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 крадіжки в будинку за адресою АДРЕСА_3 ;
- з розписки від 01.11.2010 року виданої ОСОБА_18 вбачається, що останній продав свій будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_3 потерпілій по справі ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в закінченому замаху на таємне викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, а обвинуваченого ОСОБА_3 в закінченому замаху на таємне викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.
При цьому суд вважає, що невизнання ОСОБА_4 своєї вини у зв`язку з відсутністю в його діях умислу направленого на таємне викрадення чужого майна є способом захисту останнього від пред`явленого обвинувачення та намаганням уникнути покарання за вчинений злочин. Зазначені доводи повністю спростовуються поясненнями свідків, потерпілої, обвинуваченого ОСОБА_3 та письмовими доказами отриманими в ході досудового слідства. Крім того свою вину у вчиненому злочині згодом визнав і сам обвинувачений ОСОБА_4 , промовляючи останнє слово.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України є тяжким злочином, проте у вчиненому розкаявся.
Також суд враховує, що обвинувачений не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, за даними лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного, думку прокурора щодо можливості застосування ст. 75 КК України, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального кодексу України та покладанням на нього обов`язків передбачених статті 76 Кримінального кодексу України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України є тяжким злочином, злочин вчинений в період іспитового строку за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпрпопетровської області від 27.12.2013 року.
Також суд враховує, що обвинувачений не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, за даними лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_4 в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинений злочин у виді позбавлення волі реально. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування, судом не встановлено.
З огляду на те, що ОСОБА_4 вчинено новий злочин протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне при призначенні покарання врахувати вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпрпопетровської області від 27.12.2013 року за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.
Долю речових доказів вирішити на підставі статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 349, 368-370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_3 встановити 1 (один) рік.
Згідно статті 76 частини 1 пунктів 2, 3 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків та до призначеного покарання частково приєднати не відбутий термін покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпрпопетровської області від 27.12.2013 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 місяців з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 обрати у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Речові докази по справі вважати повернутими потерпілій ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1