дата документу :
Дело № 359/2007/16-к
Производство № 1-кп/359/172/2016
ВИРОК
07 квітня 2016 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючий ОСОБА_1
за участі прокурора ОСОБА_2
при секретарі ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
28.08.2000 року Ірпінським райсудом Київської області за ст. 94,140 ч.2 ,42 КК України до 9 років позбавлення волі;
29.10.2001 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ст.ст. 101 ч. З, 117 ч. З, 142 ч. З КК України до 10 років позбавлення волі;
25.06.2008 р. Богунським районним судом м. Житомира за ст. 391, 71 КК України до 2 років позбавлення волі;
15.07.2013 р. Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 1 рік згідно ст. 75 КК України;
28.05.2014 р. Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 , 3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ
Так, 27.01.2016 о 02 год. 30 хв. ОСОБА_4 проходив по вул. Будьонного (Черешнева) в м. Бориспіль Київської області, де помітив на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , гаражне приміщення, вхід до якого був закритий брезентовим занавісом. В цей час у ОСОБА_4 у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем виник злочинний умисел на викрадення будь-якого цінного майна з вищевказаного гаражного приміщення.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу через незачинені ворота зайшов на територію вищевказаного домоволодіння. Потім ОСОБА_4 , відхиливши руками брезентовий занавіс, проник до гаражного приміщення, звідки таємно викрав належні ОСОБА_5 електрозварювальний апарат марки «Kaiser-turbo 200 М» вартістю 1850 грн. та набір інструментів марки «FORCE 4941» вартістю 1985 грн., після чого останній залишив територію вказаного домоволодіння з даними речами. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 3835 грн.
Крім цього, на початку лютого 2016 року, близько 19 год. ЗО хв., ОСОБА_4 рухався зі сторони озера «Комсомольське», що знаходиться в м. Бориспіль Київської області, де помітив домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , на території якого жодних осіб не було та у будинку не горіло світло. В цей час у ОСОБА_4 у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем виник злочинний умисел на викрадення будь - якого цінного майна з території вищевказаного домоволодіння.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу через неогороджену частину земельної ділянки проник на територію вищевказаного домоволодіння. Підійшовши до тильної сторони будинку, ОСОБА_4 побачив електричну газонокосарку марки «JVG Technik» вартістю 1390 грн. Пройшовши далі територією домоволодіння, на прибудованій до будинку терасі він побачив також миючий апарат марки «Karcher К 3.500» вартістю 2160 грн. Після цього, ОСОБА_4 вирішив викрасти належні ОСОБА_7 електричну газонокосарку та миючий апарат, після чого взявши їх в обидві руки, залишив територію домоволодіння та пішов до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 3550 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю, кається в скоєному, і пояснив, що дійсно 27 січня 2016 року скоїв крадіжку майна з гаражу на території домоволодіння АДРЕСА_3 , а на початку лютого 2016 р скоїв крадіжку з території домоволодіння АДРЕСА_4 . Крадіжки скоїв сам, був у тверезому стані. Викрадене майно продав, а гроші використав на власні потреби.
Крім повного визнання своєї провини, винність обвинуваченого. у скоєнні інкримінованого йому злочину також підтверджується іншими доказами щодо обставин провадження, які не оспорюються жодним з учасників судового розгляду, тому суд, керуючись ст. 349 КПК України, визнав недоцільним їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.
Винність підсудного у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень повністю доведена.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
При обранні міри покарання обвинуваченому , суд також враховує наступні обставини справи:
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, які віднесені кримінальним законом до категорії тяжких; за ч.2 ст.185 КК України до категорії середньої тяжкості.
- особу обвинуваченого, який раніш неодноразово судимий , в тому числі й за навмисні корисливі злочини, які не погашені.
У відповідності до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого , є рецидив злочинів.
Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин , суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину. Крім того, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих, також підлягає врахуванню при призначенні покарання.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості ОСОБА_4 та його відношення до скоєного. Обвинувачений був працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Приймаючи до уваги неодноразові судимості, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Дана міра покарання у вигляді позбавлення волі відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчинених злочинів та особу обвинуваченого, його матеріальне становище.
Процесуальні витрати у справі на проведення товарознавчих експертиз складають 500 грн., і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
ОСОБА_4 на час розгляду даної справи утримується в Київському СІЗО та рахується за Святошинським районним судом м. Києва відповідно ухвали вказаного суду від 26.02.2016 року, якою до ОСОБА_4 , обвинуваченого за ст. 309 ч.2 КК України, обрано запобіжний захід тримання під вартою до 25.04.2016 року включно. Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2016 року відносно ОСОБА_4 за ст. 309 ч.2 , 70 ч.4 КК України не вступив в закону силу, тому при призначенні покарання за ст.185 ч.2,3 КК України, він не підлягає врахуванню.
При цьому суд бере до уваги, що відповідно вимог ст. 537 ч.1 п.11 КПК України , в порядку виконання вироку , суд має право вирішувати питання про застосування покарання при наявності кількох вироків.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 заарештований в рамках іншого провадження, ризики відсутні, то з урахуванням наведеного , підстав для обрання запобіжного заходу по ст.185 ч.2,3 КК України немає.
Оскільки запобіжний захід по даному провадженню відносно ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні, і під час судового розгляду не обирався, то строк відбування покарання слід рахувати з моменту оголошення вироку , тобто 07.04.2016 року.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень , передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання :
за ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі
за ч.3 ст.185 КК України - 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , визначити остаточно до відбуття 4 ( чотири роки ) позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виправній установі.
Строк відбування покарання слід рахувати з моменту оголошення вироку, тобто 07.04.2016 року
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати
Речовий доказ - електрозварювальний апарат марки «Kaiser-turbo 200 М», вилучений та переданий на зберігання власнику повернути ОСОБА_6 ;
електричну газонокосарку марки «JVG Technik» , миючий апарат марки «Karcher К 3.500» , вилучені та передані на зберігання власнику повернути ОСОБА_7 ;
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення товарознавчих експертиз під час досудового розслідування в сумі 500 гривень 00 копійок (реквізити для зарахування коштів з судових витрат р/р НОМЕР_1 , МФО 820019 УДКО Подільському районі м. Києва, код 37975298), які підлягають стягненню на користь держави.
Копію вироку вручити негайно, після його проголошення прокурору та обвинуваченому, іншим учасникам судового провадження - в порядку ч. ч. 6,7 ст. 376 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області впродовж 30-ти діб з моменту проголошення вироку, а засудженим в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Вирок набрав законної сили _____________________________

Суддя ОСОБА_1