АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1357/16-к Номер провадження 11-сс/786/190/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ухвали. ОСОБА_3
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_6 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого Лубенського міськрайонного суду м. Полтави від 13травня 2016 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначено строк дії ухвали 60 днів з дня винесення до 11.07.2016
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у задоволенні статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування стосовно ОСОБА_10 та у зґвалтуванні ОСОБА_10 02.04.2016 близько 04 год. ночі за адресою АДРЕСА_2 .
Відомості за вказаними фактами внесено до ЄРДР 02.04.2016 за № 0000633 за ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 152 КК України.
13.05.2016 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 152 КК України.
В цей же день слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .
Слідчий суддя визнав клопотання обґрунтованим та задовольнив його.
Ухвалюючи рішення слідчий суддя вказав, що з урахуванням обґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, того, що підозрюваний ніде не працює, неодружений, характеризується за місцем проживання посередньо, - існують ризики що останній може переховуватися від слідства і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, продовжити злочинну діяльність чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах підозрюваного, захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу якою застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник вказує на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків.
ОСОБА_9 самостійно з`являвся за викликом до слідчого, добровільно давав зразки біологічного середовища, до суду для обрання запобіжного заходу з`явився самостійно також, тобто виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.
Слідчими органами не здобуто та не надано слідчому судді доказів того, що ОСОБА_9 причетний до вчинення злочинів.
Потерпіла не впізнала ОСОБА_9 , як особу, яка вчинила злочин, прямих свідків також немає.
Потерпіла рідна сестра діда підозрюваного, знає підозрюваного та могла впізнати його по голосу.
Всі надані експертизи носять гіпотетичний характер, а з призначенням основної генетичної експертизи, на якій наполягає підозрюваний , слідчі органи затягують.
Доказів на підтвердження ризиків слідчому судді не надано.
Слідчим суддею не враховано, що
-підозрюваний має постійне місце проживання, сім`ю, на утриманні має двох малолітніх дітей
-раніше до будь-якої відповідальності не притягувався, несудимий, на обліках не перебуває,
-фактично за місцем проживання характеризується позитивно.
Все це свідчить про міцні соціальні зв`язки підозрюваного в місці фактичного проживання і унеможливлюють його ухилення від слідства і суду .
Відсутність офіційного працевлаштування в скрутний економічний час не може бути відображенням негативної суспільної поведінки людини.
Слідчим суддею не обґрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення враховуючи наступне.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.
У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
У рішенні від 26.06.1991 справа «Лательє до Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, та єобґрунтованим.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Рішення слідчим суддею прийнято у відповідності до вищенаведених норм законодавства, порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено.

Розглядаючи клопотання слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу, оскільки не зважаючи на заперечення сторони захисту, матеріалами провадження підтверджена обґрунтованість підозри про його причетність до вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 152 КК України, та належним чином обґрунтував існування ризиків, визначених статтею 177 КПК України.

Так, ОСОБА_9 , підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, із застосуванням насильства. При цьому, він ніде не працює, тобто у нього відсутні офіційні джерела доходу, характеризується задовільно, потерпіла є особою похилого віку та проживає одна.

У зв`язку з цим існують ризики, що через усвідомлення ОСОБА_9 втрати свободи на тривалий час, він може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілу чи свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даний час інші, більш м`які запобіжні заходи, за таких умов, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Висновок слідчого судді з цього приводу є правильним.

Враховуючи наведене, твердження захисника стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органом досудового розслідування матеріалам.

Посилання захисника на недопустимість доказів, якими обґрунтовується підозра, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки оцінка доказів не входить до повноважень суду на даному етапі досудового розслідування.

Посилання про наявність постійного місця проживаннята позитивної характеристики, сім`ї та дітей, не знижують суспільну небезпечність злочинних дій у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 та не можуть бути підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за наявності доведених ризиків.

Слідчим суддею, правомірно не визначено розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , вчинено із застосуванням насильства та погрози його застосування.

За таких обставин, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується на фактичних обставинах справи і на вимогах кримінального процесуального закону та є обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів ,

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду м. Полтави від 13 травня 2016 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5