ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2602/1787/12
провадження № 1/753/25/15
П О С Т А Н О В А

"06" лютого 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальну справи по обвинуваченню: ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених: ч.1 ст. 255 , ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 289; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 289; ч.1 ст.290 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289; ч.2 ст. 358 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених: ч.1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289; ч.1 ст.290 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289; ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 289 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289; ч.4 ст.28, ч.3 ст. 15. ч.3ст. 289 КК України; ОСОБА_16 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289; ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 289 КК України; ОСОБА_17 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України; ОСОБА_18 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України; ОСОБА_19 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених: ч.1 ст. 255 , ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 289; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 289; ч.1 ст.290 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255;ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255;ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289;ч.2 ст. 358 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255;ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289;ч.1 ст.290 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289; ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 289 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні злочинів передбачених:ч. 1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289; ч.4 ст.28, ч.3 ст. 15. ч.3ст. 289 КК України; ОСОБА_16 у вчиненні злочинів передбачених: ч. 1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 289; ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 289 КК України; ОСОБА_17 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України; ОСОБА_18 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України; ОСОБА_19 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України надійшла до Дарницького районного суду м. Києва 31.08.2012 року та призначена до судового розгляду.

06.02.2015 року в судовому засіданні підсудний ОСОБА_14 заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд. В обргунтування свого клопотання ОСОБА_14 посилається на те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання у м. Києві, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також непрацездатну матір інваліда 3 групи, хворіє, перебуває під наглядом лікаря терапевта медичної частини Київського СІЗО, та цих умовах не може отримувати належне лікування, запевнивши суд, що у разі зміни йому запобіжного заходу належним чином виконуватиме свої процесуальні обов`язки.

У задоволенні клопотання заперечувала прокурор, та зазначила, що підсудний обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів та висловила свою думку про правильність обрання на досудовому слідстві запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Всі інші учасники процесу у задоволенні клопотань не заперечували та просили його задовольнити.

Заслухавши думки учасників процесу з приводу заявленого клопотання про зміну запобіжного заходу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст.274 КПК в редакції 1960 року під час розгляду справи, суд при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід, щодо підсудного.

У відповідності до ч.1 ст.148 КПК в редакції 1960 року запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Згідно ст.150 КПК в редакції 1960 року при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.155 КПК в редакції 1960 року взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні заявленого у судовому засіданні клопотання суд враховує обставини, щодо віку, стану здоров`я, сімейного та матеріального стану, виду діяльності, місця проживання та інші обставини, що характеризують підсудного.

Так, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які хворіють, зареєстрований, як фізична особа підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, хворіє, має на утриманні непрацездатну матір інваліда 3 групи.

Окрім обставин щодо віку, стану здоров`я, сімейного та матеріального стану, виду діяльності, місця проживання підсудного, інших обставин, що характеризують його особу, суд бере до уваги також те, що ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні умисних, корисливих, особливо тяжких злочинів, при доведені провини за які йому може бути призначено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна чи без такої.

Приймаючи рішення по заявленому в судовому засіданні клопотанні суд бере до уваги те, що у матеріалах кримінальної справи відсутні належні підтвердження того, що підсудний ОСОБА_14 не може утримуватися в умовах Київського СІЗО за станом свого здоров`я.

Крім того, при вирішенні заявленого клопотання, судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Обставинами, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є тяжкість злочинів, які інкримінуються підсудному ОСОБА_14 що є особливо тяжкими та передбачена законом міра покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна чи без такої, також такими обставинами є інкримінована підсудному ОСОБА_14 злочинна діяльність при найнебезпечнішій формі співучвсті - у складі злочинної організації. Також такими обставинами на думку суду згідно із обвинувальним висновком є вчинення підсудним ОСОБА_14 не одиничного злочину, а серії епізодів злочинної діяльності, та як наслідок такої діяльності викрадення кількох десятків транспортних засобів, крім цього такими обставинами є кількість потерпілих по кримінальній справі та кількість заявлених по кримінальній справі цивільних позовів, які не відшкодовані.

Всі вищеперераховані обставини у їх сукупності дають підстави зробити висновок, що запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, який у відповідності до ст.149 КПК в редакції 1960 року є найбільш мяким запобіжним заходом не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підсудного, запобігти спробам ухилятися від суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі та забезпечити виконання ним процесуальних рішень суду, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Підсумовуючи вищенаведене керуючись ст.ст.148,155,156,274 КПК 1960 року

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_14 відмовити.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_14 залишити без змін тримання під вартою.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: