АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/9874/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/971/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова твід 17 червня 2016 року.
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного за ч.2 ст. 186 КК України ОСОБА_7 , 1982 року народження, що має посвідку на проживання в України безстроково, мешканця м. Чугуєва Харківської області, а до ОСОБА_7 застосований більш м`який запобіжний захід домашній арешт, цілодобово за місцем мешкання в буд. АДРЕСА_1 строком на 2 місяці, з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України.
ОСОБА_7 повідомлено про підозру в тому що він 15 червня 2016 року, за попередньою змовою групою осіб прийняв участь у відкритому, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволодінні майном ОСОБА_10 гаманцем з грошовими коштами у сумі 459 грн. неподалік кафе «Арарат» по вул. Горішнього у м. Чугуєві Харківської області.
Звертаючись із клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, а також на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України та на недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання цим ризикам.
Відмовляючи в застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, погодившись з доведеністю підозри ОСОБА_7 у кримінальному правопорушенні, не знайшов доведеними ризики, передбачені п.п. 2-5 ч.1 ст. 177 КК України, а для запобігання ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України (спробі переховуватись від органу досудового розслідування або суду) вважав за достатнє застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту підозрюваного, посилаючись на особу ОСОБА_7 , який є одруженим, має на утриманні двох малолітніх дітей, постійно мешкає за вищезазначеною адресою, раніше не був судимим.
Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає висновок слідчого судді про недоведеність певних ризиків з числа заявлених та про достатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу в забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, - помилковим.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, заперечення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 проти її задоволення, та дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав до задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жодне з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Дійдя до висновку що наданими стороною обвинувачення доказами доведені обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, слідчий суддя, водночас, не безпідставно визнав не доведеною наявність певних ризиків з числа зазначених у клопотанні, а саме: знищення, укриття або спотворення будь якої речі чи документа, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, оскільки посилання на ці ризики не підтверджені конкретними доказами, які б на них вказували.
Що стосується ризику переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування, з існуванням якого слідчий суддя погодився, то враховуючи що ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, утримує двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, висновок слідчого судді щодо можливості запобігання цьому ризику шляхом застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту цілодобово, - не суперечить вимогам ч.1 ст. 183 та ч.4 ст. 194 КПК України.
Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, правильності вищезазначених висновків слідчого судді не спростовують.
Тому, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді: