У х в а л а

01 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2., розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд судових рішень щодо нього,

в с т а н о в и в:

ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року в задоволенні подання начальника Ірпінського виправного центру №132 і голови спостережної комісії при виконкомі Ірпінської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_1, та у задоволенні клопотання останнього про застосування до нього статті 72 Кримінального кодексу України (далі- КК) - відмовлено.

Апеляційний суд Київської області ухвалою від 16 травня 2016 року ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року залишив без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2016 року на підставі пункту 1 частини другої статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Засуджений ОСОБА_1 подав до Верховного Суду України заяву, в якій порушує питання про перегляд ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2016 року щодо нього.

У своїй заяві засуджений вказує на неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального та кримінального процесуального закону судами першої та апеляційної інстанцій. Просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від16 травня 2016 року в частині відмови щодо його умовно-дострокового звільнення, в іншій частині - щодо застосування до нього статті 72 КК - залишити без зміни.

Проте, як убачається зі змісту заяви, її подано без додержання вимог статей 444, 445, 448, 449 КПК.

Відповідно до статті 444 КПК, Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом. Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, визначених у статті 445 КПК, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно зі статтею 445 КПК України підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є: 1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); 2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень; 3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України; 4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до вимог статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України зазначаються, зокрема, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 цього Кодексу, та вимоги особи, яка її подає.

У заяві засудженого ОСОБА_1 не зазначено, з яких саме підстав, передбачених частиною першою статті 445 КПК її подано. Заява не містить обґрунтування жодної з перелічених підстав для перегляду судового рішення Верховним Судом України та вказівки на конкретну норму права, яка була б неоднаково застосована судом касаційної інстанції. До того ж, відсутність у прохальній частині заяви ОСОБА_1 вимоги переглянути (скасувати чи змінити) рішення касаційного суду у його справі, унеможливлює розгляд даної заяви за правилами глави 33 КПК.

Крім того, статтею 449 КПК встановлено, що до заяви про перегляд судового рішення додаються, зокрема, копії різних за змістом судових рішень касаційної інстанції, якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 КПК; копія постанови Верховного Суду України, якщо заява подається з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК; копія рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, якщо заява про перегляд судових рішень подається з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 445 КПК. Натомість, засудженим не долучено різних за змістом копій судових рішень, у яких судом касаційної інстанції неоднаково застосована одна і та сама норма права кримінального та кримінального процесуального закону, на порушення якої він посилається у заяві. Надана заявником копія ухвали Верховного Суду України від 22 лютого 2011 року (як суду касаційної інстанції) містить правову позицію щодо застосування норми права, яка передбачає умови та підстави застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (стаття 81 КК). Проте, зі змісту оспореного рішення касаційної інстанції щодо ОСОБА_1 вбачається, що цей суд висловив свою правову позицію щодо застосування норм права, передбачених частиною другою статті 424 та частиною п'ятою статті 539 КПК. Інші копії судових рішень долучені заявником до заяви не можуть бути прикладом для порівняння, оскільки ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Крім того, як вбачається з доданих до заяви ОСОБА_1 матеріалів, долучена до скарги копія судового рішення касаційної інстанції щодо нього не завірена належним чином, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173. До того ж, копія оспореної ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року, наданої заявником, містить лише резолютивну частину, натомість повний текст ухвали відсутній.

Зазначені недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

Відповідно до частини другої статті 450 КПК України, у разі, якщо заяву подано без додержання вимог статей 448 і 449 КПК України, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви, та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Заява повертається заявнику, якщо він не усуне її недоліки протягом установленого строку.

На підставі наведеного та керуючись статтями 445, 448, 449, 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

про зазначені недоліки заяви повідомити засудженого ОСОБА_1 та надати йому строк для їх усунення до 01 жовтня 2016 року.

У разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2.