Справа № 456/182/16-к
Провадження № 1-кс/456/325/2016
УХВАЛА

06 липня 2016 року Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 07.06.2016 року про закриття кримінального провадження № 0002579,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 07.06.2016 року про закриття кримінального провадження №0002155 скасувати, визнати бездіяльність слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_5 щодо розгляду та ненадання відповіді про результати розгляду клопотання потерпілого ОСОБА_3 про призначення почеркознавчої експертизи від 07.06.2016 року та зобов`язати слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 здійснити в повному обсязі передбачені чинним законодавством процесуальні та слідчі дії та заходи з метою забезпечення всебічного, повного та неупередженого розслідування.

В обгрунтування вимог скарги в судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_6 пояснив, що слідчим 07.06.2014р. було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Однак, він вважає, шо висновки слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 щодо підставності закриття кримінального провадження № 0002155 є передчасними, а сама постанова від 07.06.2016 року про закриття кримінального провадження безпідставною та необґрунтованою, оскільки її прийняття порушує вимоги та гарантії передбачені чинним кримінальним процесуальним законодавством України, а відтак, постанова підлягає скасуванню.

Так слідчим при винесені постанови про закриття кримінального провадження не було враховано пункти 17 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 10, згідно з якими обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього. Отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання. З огляду на наведене, вважає, що дії ОСОБА_7 підпадають під ознаки шахрайства.

Також ним, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розслідування даної кримінальної справи було подано слідчому Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області майору поліції ОСОБА_4 ряд клопотань. Зазначені клопотання стосувались, зокрема, приводу та допиту осіб, яким могли бути відомі обставини справи або відомості, необхідні для успішного розслідування даного кримінального провадження, а також призначення почеркознавчої експертизи рукописного тексту та підпису особи, якою, власне, і було вчинено незаконні дії, що підпадають під ознаки ч.1 ст.190 КК України. Натомість, на деякі з них йому в порушення вимог приписів ст.220 КПК України, якою передбачено обов`язок розгляду та надання відповіді на клопотання сторони кримінального провадження, навіть не було надано відповіді про результат їх розгляду, а відтак, презюмується, що клопотання, на які ним не було отримано відповіді слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області майором поліції ОСОБА_8 не були й задоволені.

Враховуючи те, що слідчим не було надано відповіді на його клопотання, а у разі відмови у задоволені вказаних клопотань не було винесено та не надано копії вмотивованої постанови, вважає, що слідчим ОСОБА_4 грубо порушено вимоги чинного кримінального процесуального законодавства в частині розгляду, задоволення або не задоволення та надання відповіді на клопотання сторони кримінального провадження. Неподання слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 відповідей на клопотання потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 є прямим порушенням законодавчих приписів cт.220 КПК України, якими передбачено обов`язок слідчих, прокурорів розглядати та надавати відповідь на будь-які клопотання сторін кримінального провадження, а також враховуючи зазначену вище бездіяльність слідчого ОСОБА_8 , яка проявляється в ігноруванні та не задоволені вказаних вище цілком законних та підставних клопотань, задоволення яких дозволило б отримати необхідні та достатні докази для встановлення істини у справі та надати їм та усім зібраним доказам належну оцінку, вважав, що слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 зазначеними діями (бездіяльністю) було порушено законні права та інтереси потерпілого, обмежено можливість захисту таких прав та інтересів, а також безпідставно та необґрунтовано проігноровано його законні прохання, які викладені у згаданих клопотаннях.

Окрім проведених допитів самого ОСОБА_3 , його помічників - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та його помічника - ОСОБА_13 , слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області у даному кримінальному провадженні не було здійснено жодних процесуальних та слідчих дій, не перевірені показання ОСОБА_7 і його помічника будь-якими іншими доказами.

Виходячи з наведеного, просив визнати незаконною бездіяльність слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_5 щодо розгляду та ненадання відповіді про результати розгляду клопотання потерпілого ОСОБА_3 про призначення почеркознавчої експертизи від 07.06.2016 року; визнати незаконною та скасувати постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській майора поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002155 від 07.06.2016 року; зобов`язати слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській майора поліції ОСОБА_5 здійснити в повному обсязі передбачені чинним законодавством процесуальні та слідчі дії та заходи з метою забезпечення всебічного, повного та неупередженого розслідування.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, вважаю, що скаргу слід задоволити.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 2 ст.9 КПК України передбачає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно із ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Стаття 220 КПК України передбачає, що слідчий зобов`язаний розглянути клопотання в строк не більше трьох днів з моменту отримання клопотання та прийняти процесуальне рішення, повідомивши заявника у порядку, передбаченому вказаною нормою закону.

Відповідно до ч.3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Згідно із ч. 2 ст. 220 КПК України, про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

При розгляді скарги встановлено, що слідчим СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 винесена постанова від 07.06.2016 року про закриття кримінального провадження № 0002155 на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України (а.с.12-14).

В обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження слідчий покликався на те, що в процесі здійснення кримінального провадження не здобуто жодних доказів, які б вказували на факт вчинення ОСОБА_14 шахрайських дій, а тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України.

Приймаючи до уваги викладене в скарзі, зокрема те, що слідчим у визначені КПК строки не розглянуто ряд клопотань потерпілого ОСОБА_15 та не повідомлено останнього в порядку, визначеному ст.220 КПК України, про прийняте процесуальне рішення; не проведено необхідних процесуальних та слідчих дій з метою перевірки показань ОСОБА_7 та його помічника; не розглянуто та ненадано відповіді про результати розгляду клопотання потерпілого ОСОБА_3 про призначення почеркознавчої експертизи від 07.06.2016р., приходжу до висновку, що слідчий СВ Стрийського ВП ГУНП Львівській області ОСОБА_4 не виконав передбаченого ст.92 КПК України обов`язку щодо доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, не виконав вимог ст.220 КПК України щодо розгляду клопотань потерпілого і прийняття з приводу цього процесуального рішення, повідомлення заявника про таке, тому та вважаю, що постанова слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП Львівській області ОСОБА_4 від 07.06.2016 року про закриття кримінального провадження № 0002155 є передчасною, необґрунтованою та не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність задоволення скарги.

Керуючись ст.307 КПК України,

у х в а л и в :

скаргу задоволити.

Скасувати постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002155 від 07.06.2016 року.

Визнати бездіяльність слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_5 щодо розгляду та ненадання відповіді про результати розгляду клопотання потерпілого ОСОБА_3 про призначення почеркознавчої експертизи від 07.06.2016 року.

Зобов`язати слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 здійснити в повному обсязі передбачені чинним законодавством процесуальні та слідчі дії і заходи з метою забезпечення всебічного, повного та неупередженого розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1