Провадження №1-кп/761/1113/2016
В И Р О К
іменем України
11 жовтня 2016 року

Шевченківський районний суд м.Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження, яке надійшло з обвинувальним актом та угодою про примирення від 11 липня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, із середньою освітою, не працює, незаміжня, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0007389 від 12 червня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_7 10 червня 2016 року о 22.00 год. разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_8 , потерпілим ОСОБА_6 та його знайомим на ім`я ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вживали алкогольні напої. В цей час ОСОБА_5 попросила у ОСОБА_6 його мобільний телефон з метою увімкнути на ньому музику, на що останній погодився та передав їй власний мобільнмй телефон «Lenovo» A7000 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар».

В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 розробила злочинний план, який полягав у тому, щоб увійти в довіру до ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_6 , що їй необхідно відлучитися.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, та увійшовши в довіру до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , маючи при собі майно ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Lenovo А7000» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , IMEL2: НОМЕР_2 , вартістю 3499 гривень 90 копійок; сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, - з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, пішла за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон ОСОБА_6 не повернула і таким чином шляхом зловживання довірою заволоділа майном останнього, розпорядилась на власний розсуд, продавши ОСОБА_10 за 600 гривень.

Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про примирення, укладеною 11 липня 2016 року між потерпілим ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_5 . Відповідно до умов вищевказаної угоди від 11 липня 2016 року потерпілий та обвинувачена у кримінальному провадженні виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.190 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення: обставини, що пом*якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, - визнання вини та щире розкаяння обвинуваченої, добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, погодились на призначення покарання обвинуваченій за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Також у даній угоді зазначено, що обвинуваченій та потерпілому роз*яснені наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Обвинуваченій ОСОБА_5 роз`яснені в суді всі обмеження щодо права оскарження угоди, роз`яснені наслідки невиконання взятих на себе обвинуваченою обов`язків.

При проведенні підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що вона повністю згодна з підписаною угодою, розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, та просить суд затвердити укладену угоду. Потерпілий ОСОБА_12 також просив затвердити укладену угоду, з якою повністю згоден, розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу. Прокурор не заперечує проти затвердження угоди.

Суд, дослідивши угоду, вислухавши доводи сторін, вважає, що укладена угода відповідає вимогам КПК України, оскільки містить усі необхідні реквізити, визначені статтею 371 КПК України, наслідки укладення угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, дату її укладення та підписи сторін.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що дана угода між потерпілим та обвинуваченою відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України кваліфіковані правильно як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, обвинувачена відшкодувала шкоду потерпілому ОСОБА_13 , фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374-376, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 11 липня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_14 та обвинуваченою ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п*ятсот десять грн.).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК Україниугода не може бути укладена; обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, нероз`яснення наслідків укладення угоди, невиконаня судом вимог, встановлених частинами п*ятою сьомою статті 474 КПК України; потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, нероз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1