Справа № 524/5462/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2016 року Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,у присутності обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука, громадянки України, що має середньотехнічну освіту, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.06.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі. Звільнилася 04.11.2015 року по відбуттю покарання,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06 грудня 2012 року, близько 11-30 год, ОСОБА_4 , перебуваючи за запрошенням в квартирі АДРЕСА_3 , діючи з прямим злочинним умислом, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом вільного доступу таємно викрала з шкатулки, яка стояла на дзеркалі в спальній кімнаті зазначеної квартири, полімерний пакетик, в якому містилися золоті вироби: ланцюжок виробництва «Київський ювелірний завод» арт. 828772 довжиною 50 см, вагою 7,31 г, вартістю 1717,85 гривень; підвіску у вигляді хрестика із зображенням розп`яття Ісуса Христа на поверхні виробництва ювелірного заводу «Багет», вагою 1,46 г, вартістю 343,10 гривень. З викраденим з місця скоєння злочину зникла та розпорядилася ним на власний розсуд, в результаті чого завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2060,95 гривень

У судовому засіданні обвинувачена вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала в повному обсязі, фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, не оспорювала, оскільки в ньому все викладено вірно, і пояснила, що вона, дійсно вчинила інкримінований їй злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченої, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку про те, що обвинувачена вчинила інкримінований їй злочин і її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину суд виходить з наступного. Вчинений обвинуваченою злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості. Обвинуваченою вчинено умисний корисливий злочин, яким завдано майнової шкоди потерпілій.

На час вчинення інкримінованого злочину обвинувачена не мала судимості. За місцем проживання на обвинувачену скарг та заяв не надходило, що характеризує її з позитивної сторони, на обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не знаходиться.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченої до скоєного, даних про її особу, її вік та стан здоров`я, поведінку до вчинення злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді арешту на строк два місяці, оскільки, на думку суду, її виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) з наступних підстав.

Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.06.2015 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року 1 місяця обмеження волі. На підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.08.2015 року ОСОБА_4 була тимчасово залишена у Полтавському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Полтавській області до розгляду даного кримінального провадження. До СІЗО обвинувачена прибула 03.10.2015 року, де знаходилася до звільнення у зв`язку з відбуттям покарання 04.11.2015 року.

За таких обставин, зарахуванню до строку відбування покарання ОСОБА_4 підлягає строк попереднього ув`язнення з 03.10.2015 року по 03.11.2015 року, що відповідно до ст. 73 КК України складає 32 дні. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України цей строк повинен бути зарахований в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Таким чином, зарахуванню в строк покарання, призначеного ОСОБА_4 цим вироком, підлягає 64 дні позбавлення волі, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України складає два місяці чотири дні арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) місяців арешту,

на підставі ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_4 до строку відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 03.10.2015 року по 03.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у виді 64 днів позбавлення волі, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України складає два місяці чотири дні арешту,

на підставі ч. 5 ст. 72 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку з тим, що строк попереднього ув`язнення, відбутий нею у межах кримінального провадження, перевищує фактично призначене їй покарання за цим вироком.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області.

Головуючий: ОСОБА_1