В И Р О К
Іменем України
21 березня 2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:
За даними обвинувального акта у кримінальному провадженні
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, громадянин України, відповідно до вимог ст. 89 КК України раніше не судимий, з середньою освітою, розлучений, тимчасово не працевлаштований, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинувачується у тому, що 28.11.2015 року, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна , переслідуючи корисливий мотив, таємно , шляхом вільного доступу, викрав із вказаної квартири планшет марки "Lenovo А7600-Н ТАВ А 16 GBHE-UA" ІМЕІ: НОМЕР_1 с/н: НОМЕР_2 , що належав гр. ОСОБА_4 . У подальшому, ОСОБА_3 попросив свого знайомого гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закласти викрадений ним планшет у ломбард для отримання грошової винагороди. 28 листопада 2015 року, ОСОБА_5 погодився на пропозицію останнього. Відтак, ОСОБА_5 у відокремленому підрозділі № 9 Повного Товариства " Ломбард "Аверс", що по вул. В.Великого, 105 - А у м. Львові, уклав договір про надання ломбардом фінансового кредиту , згідно із яким, він ОСОБА_5 заклав планшет марки "Lenovo А7600-Н ТАВ А 16 GBHE-UA" ІМЕІ: НОМЕР_1 . Внаслідок цих протиправних дій, потерпілому ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 3600 грн.".
Органами досудового розслідування та прокурором вказані вище дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України. Щодо дій ОСОБА_5 , то такі за матеріалами кримінального провадження, правової оцінки не знайшли.
Сторона обвинувачення прокурор Львівської місцевої
прокуратури № 3
ОСОБА_6

Сторона захисту, адвокат ОСОБА_7

Учасники судового провадження - потерпілий: ОСОБА_4

В ході підготовчого судового засідання адвокат обвинуваченого заявив клопотання про затвердження угоди про примирення, письмовий текст якої, долучив до матеріалів судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні та решта учасників процесу клопотання адвоката підтримали.
Судом встановлено, що 10 березня 2016 року у м. Львові потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про примирення між ними. Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 засвідчив, що визнає неправомірність вчинених ним дій згідно яких, він 28.11.2015 року, перебував у квартирі АДРЕСА_2 та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме планшета. Маючи вільний доступ до планшета "Lenovo А7600-Н ТАВ А 16 GBHE-UA" ІМЕІ: НОМЕР_1 с/н: НОМЕР_2 , він викрав його із вказаної квартири У подальшому попросив свого знайомого гр. ОСОБА_5 , закласти, викрадений ним планшет у ломбард для отримання грошової винагороди, яку вони поділять між собою. 28 листопада 2015 року, ОСОБА_5 , погодився на його, ОСОБА_3 , пропозицію та здав планшет у ломбард, що по вул. В.Великого, 105 - А у м. Львові, уклавши договір про надання ломбардом фінансового кредиту. Точної суми за яку було здано планшет не пригадує. Виручені за здачу викраденого планшета кошти, поділили між собою з ОСОБА_5 та потратили на власні потреби.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення фактичні обставини кримінального провадження підтвердив та додатково пояснив, що перед тим, як передати планшет ОСОБА_5 він попередив того, що планшет є краденим. Фактично ОСОБА_5 знав, що планшет наданий йому, ним, ОСОБА_3 , є викраденим. У вчиненому щиро розкаюється, просить затвердити угоду про примирення.
Відповідно до угоди, потерпілий ОСОБА_4 претензій до ОСОБА_3 не має.
За умовами угоди, сторони дійшли згоди щодо обрання міри покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на підставі якої, просять суд звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з іспитовим строком у 2 (два) роки. При цьому, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , дані на особу та його щире каяття у вчиненому.
В угоді сторони зазначили, що при її укладенні діють без будь яких застережень, зміст угоди точно відповідає їх дійсним намірам, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, а також встановлені законом обмеження в результаті затвердження угоди, їм зрозумілі. У випадку невиконання чи неналежного виконання угоди, відповідно до ст.. 476 КПК України, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, судом з`ясовано, а обвинуваченим підтверджено, що він цілком розуміє свої права передбачені ч. 4 та ч. 5 ст. 474 КПК України та разом з потерпілим, кожен окремо, підтвердили суду, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.. 473 КПК України. При цьому, суд приходить до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом також перевірено зміст угоди на відповідність вимогам процесуальним нормам , правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення та наявність фактичних підстав для визнання винуватості, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_3 у кримінальному правопорушенні, а також визначену ними міру покарання, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з іспитовим строком у 2 ( два) роки, яка на думку суду відповідає загальним засадам призначення покарання, тобто ст. 65 КК України та визначена в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення.
В результаті перевірки в судовому засіданні угоди про примирення, судом не встановлено у ній невідповідностей інтересам суспільства, порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб,
обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не
Судом також перевірено фактичне виконання взятого на себе за угодою зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_3 та не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення у порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.. 474 КПК України.
У зв`язку з наведеним, суд також розглянувши питання, передбачені ст. 314 316 КПК України, вважає, що обвинувальний акт в цілому відповідає вимогам процесуального законодавства, а відтак питання про затвердження угоди підлягає розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Розглянувши зміст угоди, заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала її змісту, визначений вид та міру покарання, пояснення учасників процесу, суд приходить до переконання, що зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.. 371 КПК України, а умови угоди іншим, зазначеним вище вимогам процесуального закону. Відтак, угода підлягає затвердженню судом.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органами досудового розслідування не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 474,475, КПК України,-

З А С У Д И В:
- визнання ОСОБА_3 неправомірності своїх дій та вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України;
- відсутність у потерпілого претензій до ОСОБА_3 та погодження сторонами міри покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2 ( два) роки.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст..75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання за умови, що він не вчинить нового кримінального правопорушення, встановивши іспитовий строк у 2 ( два) роки.
Згідно з вимогами ст..76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок: повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання.
Строк відбування покарання за даним вироком рахувати з часу проголошення вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_8