Березанський міський суд Київської області
Номер провадження 1-в/356/1013/16
Справа № 356/1434/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2016 року Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника адміністрації БВК-95 ОСОБА_4
представника спостережної комісії ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області спільне клопотання начальника БВК № 95 ОСОБА_6 та голови спостережної комісії Березанського міськвиконкому ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, раніше притягався до кримінальної відповідальності:
1) 31 січня 2000 року за ч. 2 ст. 140, ст.17, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 44, 42, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на2 роки, штраф 100 гривень;
2) 28 березня 2003 року за ч. 1 ст. 309, ст. 14 КК України до 1 року позбавлення волі;
3) 08 червня 2004 року за ст. 395, ст. 71, 96 КК України до 8 місяців арешту;
4) 30 червня 2006 року за ч. 3 ст. 185, ст. 27, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 жовтня 2006 року ОСОБА_8 вважати засудженим за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнений 17 березня 2010 року умовно-достроково на 4 місяці 12 днів,
засуджений 03 лютого 2011 року Броварскьим міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до 8 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 23 березня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2011 року строк його попереднього ув`язнення 15 червня 2010 року по 18 травня 2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Начальник БВК № 95 ОСОБА_6 та голова спостережної комісії Березанського міськвиконкому ОСОБА_7 внесли спільне клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання. Посилались на те, що він 04 серпня 2015 року відбув 3/4 строку покарання, зарекомендував себе з позитивного боку, до роботи ставиться сумлінно, допускав порушення режиму утримання, стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку, допомагає адміністрації по благоустрою колонії. Заходи виховного впливу відвідує регулярно, сприймає позитивно. Свою вину ОСОБА_8 в скоєному злочині визнає, щиро розкаюється, запевняє адміністрацію, що припинить злочинну діяльність. Своєю поведінкою, відношенням до праці в місцях позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.
У судовому засіданні представник БВК № 95 ОСОБА_4 , представник спостережної комісії ОСОБА_9 , прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Від засудженого ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2, п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Така ж позиції висвітлена у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року, де зазначено, що умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Броварського міськрайонного суду Київської облсті від 03 лютого 2011 року за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до 08 років 01 місяця позбавлення волі. Початок строку - 15 червня 2010 року, кінець строку (з урахуванням ухвали Березанського міського суду Київської області від 23 березня 2016 року) 12 серпня 2018 року. 3/4 строку покарання відбув 05 серпня 2015 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 прибув до БВК № 95 для відбування покарання 25 червня 2011 року (внутрішня сторона обкладинки особової справи).
Згідно з витягом з протоколу № 13 засідання комісії Березанської ВК № 95 від 16 липня 2014 року по розгляду матеріалів про переведення до дільниці соціальної реабілітації, комісія одноголосно утрималась від зазначеного переведення засудженого ОСОБА_8 , оскільки він на шлях виправлення не стає (Ч. 2 а. 183 особової справи). Окрім цього, з характеристики на засудженого ОСОБА_8 16 липня 2014 року вбачається, що по прибуттю до установи засуджений був працевлаштований, однак станом на час складення характеристики не працює, бажання працювати не висловлює, правил режиму утримання не дотримується, належних висновків після відвідування заходів виховного впливу, не робить, участь у суспільно-корисному житті засуджених приймає не завжди, за час відбування покарання не стає на шлях виправлення (Ч. 2 а. 184 особової справи). Отже, суд вважає, що засуджений ОСОБА_8 станом на 16 липня 2014 року характеризувався посередньо. Відповідно до характеристики на засудженого від 11 листопада 2015 року (Ч. 2 а. 203 особової справи) ОСОБА_8 характеризується позитивно.
Відповідно до довідки заохочень та стягнень від 01 червня 2016 року (а.с. 4), за час відбування покарання до засудженого ОСОБА_8 7 разів застосовувалися заходи стягнень, останній раз у березні 2014 року, та 7 разів застосовувалися заохочення, останній раз у вересні 2015 року.
З пояснень представника БВК № 95 ОСОБА_4 , відомостей про рівну кількість стягнень та заохочень засудженого, їхню давність, відсутність відомостей про працевлаштування засудженого, неможливо встановити на підставі чого в характеристиці від 01 червня 2016 року (а.с. 3) зроблено висновок про те, що засуджений довів своє виправлення. Наведене, в свою чергу, позбавляє суд можливості зробити однозначний висновок про сумлінну поведінку засудженого та його ставлення до праці.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Вказане слід розуміти, як поведінку та ставлення до праці засудженим протягом всього часу відбування ним покарання, а не якогось певного періоду.
Отже, при наявності суперечливих характеристик та викладених судом обставин, неможливо зробити однозначний висновок про позитивну характеристику ОСОБА_8 та його сумлінну поведінку.
Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, на думку суду, ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому підстави для його умовно-дострокового звільнення відсутні.
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.
На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 - відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в Апеляційний суд Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1