В И Р О К
іменем України
"09" листопада 2015 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0012253 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, освіта середня технічна, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в тому, що він 13.08.2015 року, у вечірній час доби, рухаючись за кермом автомобіля марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Луначарського в м.Києві, на тротуарі біля другого під`їзду житлового будинку №1, помітив мотоцикл марки Yamaha majesty, д.н.з. НОМЕР_2 , бежевого кольору. Після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, обравши об`єктом свого злочинного посягання мотоцикл марки Yamaha majesty, д.н.з. НОМЕР_2 , бежевого кольору.
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 14.08.2015 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, причепив до свого автомобіля марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , причіп, за допомогою якого мав намір незаконно заволодіти мотоциклом, шляхом його перевезення на ньому, та направився в сторону місцезнаходження транспортного засобу разом з ОСОБА_6 , якому не було достовірно відомо про злочинні наміри останнього.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , приблизно о 03 годині 00 хвилин 14.08.2015 року, приїхали на автомобілі марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , із причепом за адресою: м.Київ, вул.Челябінська, б.1, де ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом мотоциклом Yamaha majesty, д.н.з. НОМЕР_2 , бежевого кольору, вартістю 69000 гривень, що належить ОСОБА_4 , погрузили його на причеп для подальшого перевезення.
Після чого, ОСОБА_5 на власному автомобілі з приєднаним до нього причепом, на якому знаходився викрадений мотоцикл, з місця вчинення злочину зник та викраденим мав реальну можливість розпорядитися на власний розсуд. Під час руху по пр.Броварському в м.Києві, внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху, мотоцикл марки Yamaha majesty, д.н.з. НОМЕР_2 , із причепа впав. В подальшому, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, однак пізніше був затриманий працівниками міліції.
В результаті своїх злочинних дій, що виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом мотоциклом, марки Yamaha majesty, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 завдав матеріального збитку ОСОБА_4 на суму 69000 гривень.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.
27.10.2015 року між обвинуваченим та потерпілоим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.289 КК України, розміру майнової та моральної шкоди, заподіяної потерпілому, строку її відшкодування, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , у вигляді позбавлення волі, строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік.
В угоді зазначені наслідки її укладення і затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затверджені угоди.
Потерпілий ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно зі ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпілий, визначена в межах санкції ч.1 ст.289 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілого та обвинуваченого.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст.ст.394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч.5 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладання угоди сторонами є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогами ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.
Також судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, погоджується з призначенням судом обвинуваченому узгодженого покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судові витрати по справі відсутні. Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-374, 474-476 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 27 жовтня 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речовий доказ мотоцикл марки Yamaha majesty, д.н.з. НОМЕР_2 , бежевого кольору, залишити ОСОБА_4 за належністю.
Матеріали кримінального провадження №0012253 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/20365/15-к.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.6-7 ст.474 КПК України,
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1