г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/115/16-к
Номер провадження 1-кп/213/61/16
В И Р О К
Іменем України
25 лютого 2016 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у режимі відеоконференцзв`язку, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001836 від 30.11.2015 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на цей час відбуває покарання у Солонянській виправній колонії УДПтС України в Дніпропетровській області №21, за адресою: Дніпропетровська область, Солонянській район, с.Аполлонівка, освіта професійно-технічна, неодруженого, не працює, раніше судимого:

- 20.08.2007 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.115ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого 27.06.2012 року на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 21.06.2012 року умовно-достроково, на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 16 днів;

- 21.05.2015 року Інгулецьким районним м. Кривого Рогу за ст.ст.15ч.3, 185ч.3 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком - 1 рік 6 місяців. Ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 23.12.2015 року іспитовий строк скасований, та направлений в місця позбавлення волі на 3 роки 1 місяць згідно вироку суду від 21.05.2015 року;

за ст.185 ч.2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

- з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

-з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи засудженим 21.05.2015 року Інгулецьким районним м. Кривого Рогу за ст.ст.15ч.3, 185ч.3 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, маючи не зняту та не погашену судимість, в період іспитового строку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний, корисливий злочин.

Так, 13 листопада 2015 року, приблизно об 11.00 год., знаходячись на міжповерховій ділянці між другим та третім поверхом під`їзду будинку АДРЕСА_2 , в якому він мешкає, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викотив з під`їзду велосипед «Україна» зеленого кольору, який належить ОСОБА_6 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи за №57 від 06.01.2015 року становить 560 гривень, тим самим таємно його викрав, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 560,00 гривень.

Своїми умисними протиправними діями, які полягли в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачені ст.185 ч.2 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 себе винуватим у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.185 ч.2 КК України визнав повністю, та суду пояснив, що все відбувалося саме так, як зазначено в обвинувальному акті.

Дійсно, 13.11.2015 року, приблизно об 11.00 год., у своєму під`їзді буд. АДРЕСА_1 розі він побачив велосипед «Україна» зеленого кольору, та скориставшись відсутністю сторонніх осіб, викотив велосипед, та поїхав на ньому, після чого сховав його, та мав намір його продати, щоб отримати грошові кошти. Але продати велосипед так і не встиг. У скоєному він щиросердечно розкаюється. Просить врахувати, що він активно сприяв розкриттю злочину, внаслідок чого викрадений велосипед повернули потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, з`являтися до суду не побажав, надав суду письмову заяву, про розгляд справи за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Суд, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачений ОСОБА_3 себе винуватим за ст.185ч.2 КК України визнає повністю, підтверджує всі обставини скоєння кримінального правопорушення, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в добровільності та істинності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає за можливе обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, а також матеріалів щодо визнання та долучення речових доказів.

На підставі вищезазначеного, суд вважає доведеною в судовому засіданні повністю вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно. Кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ст.185ч.2 КК України, суд вважає правильною.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить рецидив злочину.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить, те, що він щиросердечно розкаюється у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, внаслідок чого викрадене майно повернуто потерпілому.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 на час скоєння кримінальних правопорушень не працював, характеризувався задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував.

Враховуючи особу обвинуваченого, який скоїв умисний корисливий злочин середньої тяжкості в період іспитового строку за попереднім вироком, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, суд вважає, що з метою його виправлення та перевиховання йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги вищезазначене, підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст.ст.75 або 69 КК України відсутні.

Враховуючи відношення обвинуваченого до скоєного, його щиросердечне каяття, активне сприяння слідству у розкритті злочину, внаслідок чого викрадене повернуто потерпілому, суд вважає, що при призначенні покарання за сукупністю вироків за ст.71 КК України можливо застосувати принцип часткового складання покарань.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати, оскільки ОСОБА_3 на цей час відбуває покарання в місцях позбавлення волі за попереднім вироком суду.

Керуючись ст.ст. 336, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст.185ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року 6/шести/ місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 ч.1 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання приєднати частково /1 рік 6 місяців позбавлення волі/ покарання, не відбуте ним за вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 21.05.2015 року, та остаточно за сукупністю вироків ОСОБА_3 визначити покарання у виді 3 /трьох/ років та 2 /двох/ місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання ОСОБА_3 відраховувати з 25 лютого 2016 року.

Зарахувати в строк відбутого покарання, покарання, відбуте ОСОБА_3 за попереднім вироком з 2 3.12.2015 року по 24.02.2016 року.

Речові докази: велосипед «Україна», який зберігається у потерпілого ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_6 .

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що тримається під вартою, у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1