Справа № 667/3974/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року

Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.06.2010 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 23.08.2011 року від призначеного покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року; 30.08.2013 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 26.02.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсона, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 30.06.2010 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, 27.08.2011 року звільненого від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року, 18.09.2013 року та 15.09.2015 року вироком Комсомольського районного суду м. Херсона за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 29.03.2013 року о 05-00 год., без дозволу власника, порушуючи недоторканність житла потерплілого ОСОБА_3 , під приводом пошуку невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_9 , проникли до квартири АДРЕСА_3 . При цьому ОСОБА_4 застосував фізичне насильство відносно потерпілого, яке виразилося в нанесенні не менше двох ударів кулаками в обличчя ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді неповного травматичного вивиху 31 зуба, з подальшим видаленням, неповний травматичний вивих 32 зуба, ссадину нижньої губи, синці губ, спинки носа, як відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Також, ОСОБА_4 29.03.2013 року близько 05-00 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 у якій проживає ОСОБА_3 , повторно, переслідуючи прямий корисливий умисел спрямований на протиправне обернення чужого майна на свою користь, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung S 5220» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 1 200 грн. та планшет марки «Samsung Galaxy Tab 2» вартістю 2 424 грн. В результаті чого спричинив потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 3 624 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, пояснивши, що він 29.03.2013 року близько 5-00 год. разом з ОСОБА_4 зайшли до квартири АДРЕСА_3 , розшукуючи знайомого, незважаючи на зауваження ОСОБА_10 про те, що ніякий ОСОБА_9 у його квартирі не проживає.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснивши, що він та ОСОБА_5 29.03.2013 року близько 05-00 год. прийшли у будинок АДРЕСА_4 , розшукуючи знайомого. Зайшли з ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_10 , хоча останній стверджував, що ОСОБА_9 у його квартирі немає. Потерпілий намагався перешкодити обвинуваченим проникнути до його квартири, але ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження, а знаходячись у квартирі викрав мобільний телефон та планшет, які згодом продав.

Оскільки учасниками процесу не оспорювалися фактичні обставини справи, а судом встановлено, що зазначені особи, в тому числі і обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд, вислухавши думку учасників процесу, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасниками судового провадження не заперечувалось.

Суд вважає вину обвинувачених доведеною повністю. Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла.

Дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла, вчинене із застосуванням насильства;

за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує характер та ступень небезпечності вчиненого, особу обвинувачених, які характеризуються посередньо, раніше притягувалися до кримінальної відповідальності. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених суд визнає їх щиросердечне каяття у вчиненому, допомогу слідству та суду у встановленні істини по справі. Обставин, що обтяжують покарання суд не знаходить та вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді обмеження волі, а ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі. При цьому строк відбування покарання необхідно відраховувати з моменту фактичного затримання обвинувачених, тобто 30.03.2013 року.

Заявлений по справі потерпілим цивільний позов на суму 3 624 грн., який обвинуваченими визнаний повністю, враховуючи вимоги ст. ст. 1166, 1192 ЦК України, підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 162 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 ( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 15.09.2015 року остаточно до 5 ( п`яти) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

В строк відбування покарання зарахувати час тримання під вартою засудженого ОСОБА_4 з 30.03.2013 року по 28.01.2016 року.

Вважати, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_4 таким, що відбув призначене вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 29.03.2016 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України, покарання, так як строк попереднього ув`язнення, відбутий ним у межах цього кримінального провадження, перевищує фактично призначене йому покарання за цим вироком.

ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді 2 ( двох) років обмеження волі.

В строк відбування покарання зарахувати час тримання під вартою засудженого ОСОБА_5 з 30.03.2013 року по 28.01.2016 року.

На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку з тим, що строк попереднього ув`язнення, відбутий ним у межах кримінального провадження, перевищує фактично призначене йому покарання за цим вироком.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 3 624,00 грн. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженим, їх захисникам, прокурору та потерпілому.
Суддя:ОСОБА_1