Єдиний унікальний номер справи 185/3157/15-к
Провадження № 1-кс/185/355/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2015 року м.Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність відповідальних працівників Павлоградського міського відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР ,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 оскаржує слідчому судді бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно повідомлення останньою про вчинення експертом ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

В судовому засіданні, під час розгляду скарги, заявник скаргу в повному обсязі підтримала, вимагала її задоволення та наголошувала на необхідності внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки відповідна заява з цього приводу була подана заявником до органів міліції.

Вивчивши зміст скарги, з`ясувавши в судовому засіданні обґрунтування скарги заявником, перевіривши надані заявником копії відповідних документів на підтвердження доводів, викладених у скарзі, вислухавши думку прокурора, який приймав участь при розгляді скарги, проаналізувавши та зіставивши вказане між собою та в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Главою 26 статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб, до числа яких входить і заявник на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Зокрема, п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність прокурора, слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.214 КПК України прокурор, слідчий невідкладно, не пізніше 24 годин після подання заяви, зобов`язаний внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості, але лише ті, які стосуються повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, або які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно частини 1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ст. 60 КПК України заявником є фізична чи юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженому розпочати досудове розслідування і йому надано право отримати від органу, до якого він подав заяву, щодо підтвердження її прийняття та реєстрацію. Положеннями ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Відповідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілих, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Розглядом скарги ОСОБА_4 встановлено, що висновок судової будівельно-технічної експертизи №3 від 26 лютого 2008 року складений експертом ОСОБА_5 на виконання Ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2008 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи, при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про захист приватної власності на земельну ділянку, а відтак є доказом по вищевказаній цивільній справі в розумінні положень ч.1 ст. 57 ЦПК України. При цьому, виключне право оцінки доказів належить суду, в провадженні якого перебуває справа з огляду на положення ст.212 ЦПК України.

Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про захист приватної власності на земельну ділянку, позов ОСОБА_6 задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_4 знести самочинно побудовану споруду: прибудову до житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 івні, вирішено питання про судові витрати. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2014 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2012 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2014 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року набрала законної сили.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 шляхом наданого їй права порушення перед слідчим суддею питання щодо здійснення судового контролю щодо дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, лише висловлює свою категоричну незгоду з результати розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), суб`єктивна та об`єктивна сторони складу злочину.

Оскільки заява ОСОБА_4 , яка хоча й складена таким чином, що має назву, як заява про кримінально-каране діяння, сама по собі містить лише перелік фактичних обставин, пов`язаних із правовідносинами, які існують між заявником та іншими учасниками цивільних правовідносин, коло осіб яких обмежено вищевказаними рішеннями судів, то таку заяву на переконання слідчого судді, не можна визнати як заяву про вчинене кримінальне правопорушення.

Таким чином, невнесення відомостей до ЄРДР із заяви, яка за своєю суттю не є заявою про кримінальне правопорушення, не є бездіяльністю слідчого чи прокурора в розумінні положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України та відповідно не є предметом судового контролю.

Приймаючи до уваги наведене, вважаю , що правові підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.306,307 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність відповідальних працівників Павлоградського міського відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1