Справа № 442/3601/16-к
Провадження №1-в/442/888/2016
У Х В А Л А
Іменем України
"08" червня 2016 р. м. Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

представника ДВК №40 - ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у режимі відео конференції з ДВК №40 заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 01.02.2011 року за ч.1 ст. 185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком 3 роки, 27.03.2012 року засудженого вироком Старовижівського районного суду Волинської області за ч.1,2 ст. 307, 69, ч.1 ст.315, 70,71 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, по питанню застосування до нього умовно-дострокового звільнення, згідно зі ст. 81 КК України,-

встановив:

До Дрогобицького міськрайонного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 , вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 01.02.2011 року за ч.1 ст. 185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком 3 роки, 27.03.2012 року засудженоговироком Старовижівського районного суду Волинської області за ч.1,2 ст. 307, 69, ч.1 ст.315, 70,71 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, по питанню застосування до нього умовно-дострокового звільнення,згідно зі ст. 81 КК України.

Вислухавши пояснення засудженого, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення клопотання, думку представника ДВК №40 ОСОБА_4 , яка щодо заявленого поклалась на думку суду, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд не знаходить підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого, виходячи з наступних міркувань.

ОСОБА_5 засуджений вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 01.02.2011 року за ч.1 ст. 185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком 3 роки, 27.03.2012 року засудженоговироком Старовижівського районного суду Волинської області за ч.1,2 ст. 307, 69, ч.1 ст.315, 70,71 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.02.2016р. застосовано ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015р. зарахування : з 05.02.2012 року по 15.06.2012 року.

Початок терміну відбування його покарання 05.02.2012 року, кінець терміну 25.12.2017 року.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений довів своє виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше двох третіх строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Статтею 537 КПК України передбачено, зокрема, що умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покаранням, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останнього засуджено вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 01.02.2011 року за ч.1 ст. 185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком 3 роки, 27.03.2012 року засудженоговироком Старовижівського районного суду Волинської області за ч.1,2 ст. 307, 69, ч.1 ст.315, 70,71 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На даний час не відбутими залишився 1 рік 6 місяців 17 днів.

З оглянутої характеристики встановлено, що засуджений, за час відбуття покарання, характеризується посередньо: порушення режимних вимог допускав, за що три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи заохочувався один раз.

При розгляді підстав умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного судом покарання засудженому ОСОБА_5 суд врахує особу засудженого, який працевлаштований допоміжним робітником у ВІГЗ.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.

Участі в організації та проведенні виховних заходів, реалізації програми диференційованого виховного впливу, які проводяться в установі не приймає.

Підтримує зв`язок із родичами шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі.

Вину у скоєному злочині визнає.

Згідно протоколу № 6 від 25.03.2013 року рішенням комісії установи засудженому відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України.

Беручи до уваги вищенаведене, суд не вважає за можливе звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 .

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, ст. 537, ч.1п.2 КПК України, суд, -

ухвалив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 відмовити .
Ухвала підлягає оскарженню до апеляційного суду Львівської області впродовж семи діб з дня її оголошення.

Головуюча суддя: __________ ОСОБА_1