Ухвала 17 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2015 року та на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, і призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2016 року вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування зазначених вище судових рішень та виправдання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України, а за ч. 2 ст. 309 КК України призначення мінімального покарання з мінімальним іспитовим строком.

Перевіривши дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що до усунення недоліків касаційну скаргу слід залишити без руху.
Згідно з ч. 4 ст. 427 КПК України, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні відповідно з ч. 1 ст. 50 КПК України підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Всупереч наведеним вимогам, адвокат ОСОБА_4 не долучив жодного документу на підтвердження своїх повноважень здійснювати захист ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі мають бути сформульовані вимоги особи, яка її подає, до суду касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими за результатами касаційного розгляду суд має право прийняти одне з таких рішень: залишити вирок та ухвалу без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати обидва судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати вирок і ухвалу та закрити кримінальне провадження; змінити судові рішення.

Сформульована автором касаційної скарги вимога не відповідає наведеним положенням і є суперечливою, оскільки адвокат ОСОБА_4 веде мову про скасування обох судових рішень та одночасно просить виправдати ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України, а також призначити мінімальне покарання з мінімальним іспитовим строком за ч. 2 ст. 309 КК України, що не відповідає повноваженням суду касаційної інстанції.
Згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Проте, як вбачається з касаційної скарги, адвокат ОСОБА_4 , як на підстави для скасування судових рішень, посилається на однобічність та неповноту досудового слідства і судового розгляду, що відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України, не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.

В чому полягає незаконність чи неправильність ухвали суду апеляційної інстанції в касаційній скарзі не зазначається взагалі.

Крім цього, всупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК України, до скарги не долучено копій вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, що оскаржуються, завірених відповідно до п. п. 13.6, 13.7 п. 13 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати 15-ти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів -
У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без руху.

Встановити 15-ти денний строк, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення зазначених в ній недоліків касаційної скарги.

У разі не усунення недоліків в установлений строк - касаційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3