Єдиний унікальний номер 205/3317/16-к
Провадження № 1-кс/205/384/16
У Х В А Л А
Іменем України
30 серпня 2016 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю учасників кримінального провадження:

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
22 квітня 2016 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту майна, в якому остання зокрема зазначає, що СВ Ленінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000172 від 30 листопада 2012 року, щодо неправомірних дій з боку посадових осіб ОК «ВЕСТ-Тарханкут», за ч.2 ст.190 КК України, в рамках якого ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2013 року було накладено арешт на її майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 та посилаючись на порушення своїх конституційних прав просить скасувати арешт на зазначене майно.

В судове засіданні заявник ОСОБА_9 не з`явилася. Представник заявниці адвокат ОСОБА_3 зазначив, що заявниця не має можливості бути присутньою у судовому засідання за сімейними обставинами, зокрема у зв`язку з перебуванням на території АР Крим і неможливості прибути у місто Дніпро. При цьому, представник заявниці адвокат ОСОБА_10 клопотання про скасування арешту майна підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні у клопотанні, зазначивши зокрема, що ОСОБА_9 у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, таким чином вона не має статус підозрюваного, у зв`язку з чим, арешт на належне їй майно накладений безпідставно.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту майна, зокрема зазначивши, що кожним з них, як потерпілим у кримінальному провадженні за №0000172 у лютому 2013 року було подано цивільні позови, які ними були у подальшому уточненні, в тому числі й до ОСОБА_9 з проханням визнати їх цивільними позивачами, осіб, які вчинили шахрайські дії та незаконно заволоділи їх грошовими коштами визнати цивільними відповідачами у зазначеному кримінальному провадженні.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2013 року з метою забезпечення цивільного позову потерпілих у кримінальному провадженні №0000172 було накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме квартиру АДРЕСА_1 та гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 .

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Натомість, як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000172 на теперішній час триває досудове розслідування, по заявленим потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 цивільними позовами до ОСОБА_13 відповідного процесуального рішення не ухвалено, шкода, завдана кримінальним правопорушенням не відшкодована, в зв`язку з чим обставини, які послужили підставами для накладення арешту на зазначене майно на теперішній час не відпали, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 19.02.2013 року.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що ухвала слідчого судді від 19.02.2013 року набрала законної сили та в апеляційному порядку не оскаржена, у зв`язку з чим, виходячи із презумпції законності судового рішення, яке набрало законної сили та загальних засад кримінального провадження, до яких відноситься обов`язковість судових рішень, яка відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України передбачає, що ухвала суду, що набрала законної сили в порядку визначеному КПК України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України, слідчий суддя не приймає доводів представника заявника щодо безпідставності накладення арешту на його майно у зв`язку з відсутністю у нього процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість заявленого ОСОБА_9 клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2013 року, в зв`язку з чим клопотання останнього задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволені клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2013 року на квартиру АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_2 Б розташований по АДРЕСА_2 - відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту апеляційному оскарженню не підлягає і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1