ВИРОК

ім'ям України

05.10.2012 року

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого Капуша С.І.,

при секретарі Свистун А.П.,

з участю прокурора Басюк А.А., Басюк Т.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, неодружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, раніше не судимий,-

в вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 приблизно в середині травня 2012 року, перебуваючи в приміщенні корівника, який належить приватному підприємцю ОСОБА_2, таємно, умисно, шляхом вільного доступу до приміщення корівника, звідки вчинив крадіжку вівці, вагою близько 50 кг., належної ОСОБА_2, вартість якої згідно довідки вартості складає 1500 грн. 00 коп., та розпорядився в подальшому викраденим на власний розсуд, продавши за 350 грн. 00 коп. ОСОБА_3.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю, щиро каявся, суду показав, що ОСОБА_4 обіцяв йому дати вівцю. ОСОБА_5 хотів розводити овець. Коли поїхав на автомобілі «Запорожець», який надав ОСОБА_4, закривати вівці, загнавши до приміщення корівника овець, взяв одну вівцю та сховав у багажнику автомобіля. В цей час ОСОБА_6, який пас овець, спав у машині. Вівцю відвід ОСОБА_5 та продав за 350 грн. У скоєному розкаюється.

Крім повного визнання вини підсудним, його винність підтверджується одержаними та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду показав, що ОСОБА_4 пасе свої кози та допомагає пасти йому вівці. Прийшов на стайню і виявив відсутність одної вівці. Сказав ОСОБА_4 щоб він пошукав. При зустрічі з ОСОБА_1, сказав щоб він повернув вівцю. Хоче щоб ОСОБА_1 повернув вівцю або компенсував її вартість.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що ОСОБА_1 попросив у нього машину щоб кудись поїхати. На другий день виявив, що немає одної вівці. Сказав про це ОСОБА_2, який попросив пошукати вівцю, але нікому про це не говорити. Коли знайшли де вівця, то сказав ОСОБА_1 привести її. ОСОБА_1 запевнив, що все вирішить з ОСОБА_2.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що ОСОБА_4 колись обіцяв вівцю ОСОБА_1. В середині травня цього року на прохання ОСОБА_4 разом з ОСОБА_1 поїхав закривати овець. Спав у машині, бо був пяний. Бачив як ОСОБА_1 ставив вівцю у багажник машини. ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_4 виконав свою обіцянку і дав йому одну вівцю. В селі Ободівка допоміг ОСОБА_1 вигрузити з багажника вівцю. Після чого ОСОБА_1 підвіз його додому. Грошей за вівцю йому ОСОБА_1 не давав.

Винність підсудного в вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також наступними оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом огляду місця подій, зміст якого вказує, що місце злочину є корівник на участку № 1 колишнього СТОВ імені Чкалова, що належить ОСОБА_2(а.с.7,8); довідкою вартості, наданою ПП «Грабчак», з якої вбачається, що вартість кітної ярки(вівці) вагою 50 кг. становить 1500 грн. 00 коп.(а.с.12); протоколом огляду місця події, згідно якого при огляді сільського смітника с. Нова Ободівка на відстані 300 м. з правої дороги сполученням с. Н.Ободівка-Дубина Верхівся громадянином ОСОБА_5 вказано залишки вівці, яка померла і яку він купив у незнайомого йому чоловіка (а.с. 16,17), протоколами допиту потерпілого, свідків, з яких вбачається, що ОСОБА_1 приблизно в середині травня 2012 року, перебуваючи в приміщенні корівника, який належить приватному підприємцю ОСОБА_2, таємно, умисно, шляхом вільного доступу до приміщення корівника, звідки вівцю та продав її за 350 грн. 00 коп. ОСОБА_3С.(а.с. 24-27).

Дії підсудного ОСОБА_1, що виразилися у таємному викраденні в середині травня 2012 року з приміщенні корівника, який належить приватному підприємцю ОСОБА_2І, належної ОСОБА_2 вівці, мали місце і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, кваліфікуються по ч.1 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При визначенні покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, середню тяжкість скоєного злочину стосовно ст. 12 КК України, дані, що характеризують підсудного, те, що ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності(а.с.29), по місцю проживання характеризується позитивно(а.с. 32), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває(а.с. 30,31), відшкодував потерпілому завдані збитки(а.с. 71), помякшуючі обставини, якими суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 50 КК України, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів, суд визнає, що виправити підсудного і запобігти вчиненню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді громадських робіт строком двісті годин.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту оголошення.

Суддя