Справа № 317/1379/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

представника органу виконання покарань: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Біленьківською виправною колонією № 99 УДПтС України в Запорізькій області в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Інженерне, Пологівського району Запорізької області, громадянина України, засудженого 30 грудня 2014 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя, Донецької області за ч. 1 ст. 410, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 місяць, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з клопотанням про заміну йому покарання більш м`яким в порядку, визначеному статтею 82 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації колонії заперечив проти поданого клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 не в повній мірі став на шлях виправлення.

Суд, вислухавши представника адміністрації, засудженого, враховуючи думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступних висновків.

Статтею 82 Кримінального кодексу України встановлено сукупність умов, за яких особам, що відбувають покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням:

1.засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України);

2.засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину та особи засудженого (ч. 4 ст. 82 КК України).

Згідно характеристики від 22 березня 2016 року, яку підписано начальником відділення соціально-психологічної служби Біленьківської ВК № 99, узгоджено заступником начальника колонії із соціально-виховної та психологічної роботи та затверджено начальником установи, 25 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, передбаченої статтею 82 КК України.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 22 березня 2016 року засуджений ОСОБА_5 має 2 (два) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Мав одне стягнення (до набрання вироком законної сили), яке погашене у встановленому законом порядку.

Суд критично ставиться до твердження представника адміністрації колонії про те, що засуджений ОСОБА_5 не в повній мірі став на шлях виправлення, оскільки вказаний засуджений за неповний рік перебування в БВК-99 вже двічі був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Стягнень за час перебування в БВК-99 засуджений ОСОБА_5 не мав.

Як вбачається з характеристики, засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на дільниці «СТО» різноробочим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про дотримання умови, передбаченої ч. 3 ст. 82 КК України, оскільки матеріалами справи підтверджено те, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення.

Найбільш тяжкий з сукупності злочинів, за які засуджено ОСОБА_5 (ч. 1 ст. 410 КК України) відповідно до ст. ст. 12, 24 КК України є умисним тяжким злочином.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Станом на момент розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув 1 рік 4 місяці 25 днів позбавлення волі з призначеного судом покарання у 2 роки 7 місяців 25 днів позбавлення волі (з урахуванням ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року, якою засудженому ОСОБА_5 в порядку ч. 5 ст. 72 КК України було зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27 жовтня 2014 року по 02 квітня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі).

Оскільки ? від призначеного судом ОСОБА_5 покарання становить 1 рік 3 місяці 28 днів позбавлення волі, суд приходить до висновку про дотримання вимог, передбачених ч. 4 ст. 82 КК України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення статті 82 КК України, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну йому невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким обмеженням волі на той же строк.

На підставі ст. 82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання, що складає 1 (один) рік 2 місяці 29 днів позбавлення волі, більш м`яким покаранням обмеженням волі на той же строк.

Строк покарання з моменту винесення ухвали до прибуття засудженого у виправний центр, обраховувати відповідно до ст. 72 КК України з розрахунку 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення. Оскарження даної ухвали прокурором зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1