Справа №621/886/16-к
Пр. №1-кп/621/116/16
В И Р О К
Іменем України
16 травня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження №0000525, 0000370 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, с середньою освітою, не працюючого, неодруженого, судимого:
1) 17.04.2012 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
2) 02.07.2012 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст.185, ст. 71 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 16.03.2015 року на не відбутий термін 2 місяці 11 днів;
у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
31 березня 2016 року, близько 22 години ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через незакриті двері зайшов до господарської будівлі, розташованої поблизу квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , звідки шляхом вільного доступу, повторно, таємно, з корисливих мотивів з метою наживи, викрав двигун мопеду «Leader EX50QT-В» в повній комплектації, вартістю 1015 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до висновку товарознавчої експертизи №212 від 26 квітня 2016 року, матеріальну шкоду на загальну суму 1015 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 03.05.2016 року у ОСОБА_4 , який знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації якого, того ж дня, близько 19 години 30 хвилин через незакриті двері проник до житлового будинку, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , де, переконавшись в тому, що його злочинні дії ніким замічені не будуть, повторно, таємно, протиправно, з метою наживи викрав гаманець із шкірозамінника, в якому знаходилися грошові кошти на загальну суму 1600 грн. 00 коп., водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , які належали останньому, чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1600 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованих йому злочинах визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та показав суду про те, що 31.03.2016 року з приміщення сараю до якого мав вільний доступ, що належить його батьку ОСОБА_6 , викрав двигун з мопеду, який перевіз та залишив на зберігання сторонній особі. Дозволу батька не отримував, не повідомляв його про свої наміри. Крім того, 03.05.2016 року проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , побачивши, що ОСОБА_7 перебуває за межами домоволодіння та не бачить його, зайшов у двір де з будинку викрав гаманець в якому знаходились кошти в сумі 1600 грн. та посвідчення водія. Частину суми витратив, 809 грн. та посвідчення водія повернув ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_6 показав суду про те, що в кінці березня 2016 року виявив відсутність двигуна з мопеду з приводу чого звернувся до поліції. Зазначив, що обвинувачений є його сином, просив не позбавляти його волі, дати шанс на виправлення. Просив врахувати, що його дружина страждає на онкологічне захворювання, потребує догляду та уваги. Надав характеристику обвинуваченому та зазначив, що останній вчиняє протиправні дії на ґрунті вживання спиртних напоїв, загалом ОСОБА_4 , працьовита та добра людина.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведених кримінальних правопорушень, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно і правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України,
Крім того, вину ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднане з проникненням у житло і правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тяжким злочином.
Суд враховує і особу винного, який судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується , як особа відносно якої компрометуючі матеріали відсутні, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі від відбування якого ОСОБА_4 належить звільнити з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Приймаючи рішення про можливість звільнення ОСОБА_4 з випробуванням суд враховує, відсутність тяжких наслідків внаслідок протиправних дій обвинуваченого, психологічне ставлення ОСОБА_4 , усвідомлення ступеню вини, щире каяття, намір стати на шлях виправлення, вибачення перед потерпілим та часткове відшкодування завданої шкоди.
Крім того, суд враховує обставини справи, вік обвинуваченого, складні сімейні обставини, які виявились у наявності тяжкої хвороби матері ОСОБА_4 , позицію потерпілого щодо призначення покарання не пов`язанного з позбавлення волі та звертає увагу на те, як те чи інше рішення може вплинути на подальшу долю особи.
Таки рішення, на розсуд суду, забезпечить досягнення мети покарання, відповідає вимогам закону, грунтується на засадах гуманності та справедливості.
Так, ухвалою слідчого судді від 11 травня 2016 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 09.07.2016 року.
Враховуючи вищевизначену позицію, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт з забороною цілодобово залишати місце проживання, до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України, від призначеного покарання звільнити ОСОБА_4 з випробуванням на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
-періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, змінити з утримання під вартою на домашній арешт з забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , звільнивши його з під варти в залі судового засідання.
Зарахувати у строк відбутого покарання перебування ОСОБА_4 під вартою у період з 11 травня 2016 року по 16 травня 2016 року.
Речові докази по справі гаманець чорного кольору, грошові кошти в сумі 809 грн., та посвідчення водія, що відповідно до зберігальної розписки передані потерпілому ОСОБА_7 , вважати йому повернутими. Двигун з мопеду, що переданий потерпілому ОСОБА_6 вважати йому повернутим.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківського НДЕКЦ витрати за проведення експертизи №212 від 26.04.2016 року у розмірі 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: