Категорія: запобіжний західДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

підозрюваного - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005268 за апеляційною скаргою прокурора, на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2016 року клопотання задоволено, обрано відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів та визначено розмір застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення, оскільки є підстави для застосування передбаченого ст.183 КПК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи вид запобіжного заходу, висловив свою незгоду з визначеним слідчим суддею суду першої інстанції розміром застави, який на його думку є необґрунтованим у зв`язку з неврахуванням виключного випадку та неможливості застави у визначеному суддею розмірі забезпечити виконання підозрюваним, який вчинив тяжке кримінальне правопорушення, покладених на нього обов`язків.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляції, підозрюваного та захисника, які апеляційну скаргу прокурора заперечили, прокурора та слідчого, які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції встановлено, що слідчим суддею невірно визначено суму застави, оскільки невірно враховано розмір мінімальної заробітної плати.
Згідно ст. 3 ч. 1 п. 16 КПК України розмір мінімальної заробітної плати грошова сума, що дорівнює місячному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік», мінімальна заробітна плата з 01.01.2016 року складає 1378 грн.
Відповідно до ст. 182 ч.5 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Оскільки вісімдесят мінімальних заробітних плат становить 110240 грн. (80 х 1378грн.), а слідчий суддя встановив розмір застави у сумі 115000 грн. то колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що з врахуванням положень ч.3 ст.407 КПК України, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати і з постановленням нової ухвали.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що матеріалами клопотання стверджується вагомість наявних доказів про можливість вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, санкція тяжчої статті, за якою підозрюється ОСОБА_10 передбачає покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, що у відповідності до ст.12 КК України відносить до тяжких кримінальних правопорушень, останній раніше судимий, за вчинення аналогічних кримінальних правопорушеннь, проти власності, та будучи на іспитовому строці, знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення, що вказує на його небажання стати на шлях виправлення, крім того ОСОБА_10 не працює, не має постійного джерела доходу, не займається суспільно корисною працею, є жителем м. Одеси, не має ні родинних зв`язків, ні постійного місця проживання в м. Луцьку, в зв`язку з чим є підстави вважати, що перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливатиме на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення виконання процесуальних рішень слідства та суду у даному кримінальному провадженні, будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, на думку суду, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому дане клопотання підлягає задоволенню.
З врахуванням зазначених вище обставин колегія суддів вважає, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому обирає щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до положень ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
Враховуючи, що ОСОБА_10 раніше судимий 26.03.2016 року Приморським районним судом міста Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, обґрунтовано підозрюється у вчинені повторного однотипного тяжкого злочину під час іспитового строку, вчиненого із корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, та з врахуванням кількості епізодів і розміру завданої протиправними діями шкоди, колегія суддів приходить до висновку, що вказаний випадок є виключним, оскільки розмір застави в межах визначених щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні важкого злочину, в разі її сплати заставодавцем, не зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі, який перевищує 80 мінімальних заробітних плат, а саме у сумі 412022 грн., що буде достатнім для стримування підозрюваного від вчинення незаконних дій
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 376, 407, 409, 419, 422, КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 скасувати.

Постановити нову ухвалу.
Клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 13.01.2017 року включно.
Одночасно визначити ОСОБА_10 розмір застави в розмірі 412022 (чотириста дванадцять тисяч двадцять дві) гривні у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок апеляційного суду Волинської області (Волинська область, м.Луцьк, вул.Червоного Хреста, 10, , банк Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, реєстраційний рахунок 4275).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_10 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі м.Луцька без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти, слідчого прокурора та суд про місце свого проживання та його зміну;

- здати на зберігання слідчому або прокурору документи, що дають право на виїзд за кордон.

Визначити двохмісячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави, однак не довше ніж до 13 січня 2017 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок апеляційного суду Волинської області, має бути наданий уповноваженій службовій особі Луцького СІЗО.

Після отримання та перевірки протягом одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Луцького СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_10 з-під варти та повідомити усно і письмово Апеляційний суд Волинської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_10 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини свої неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_10 , що у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: