провадження 1-кп/243/96/2016
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

07 червня 2016 року. м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі

колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників- адвокатів ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Слов`янська обвинувальний акт по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 258-3, частиною 1 статті 365 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 258-3, частиною 1 статті 365 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження терміну запобіжного заходу- тримання під вартою відносно ОСОБА_7 на 60 діб, мотивуючи його тим, що термін дії ухвали суду щодо застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого спливає , а розглянути кримінальне провадження у цей термін не є можливим.

Прокурор вважає, що на даний час продовжує існувати ризик, наявність якого було встановлено під час досудового розслідування, а саме - ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, бо обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, і існує така вірогідність у зв`язку з тяжкістю покарання, яке загрожує за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Прокурор, посилаючись також на положення частини 5 статті 176 УКПК України, вважає, що інший більш м`який запобіжний захід відносно обвинуваченого не може запобігти ризику, передбаченому ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 проти цього клопотання заперечував, пояснивши, що наявність будь-яких ризиків для подальшого його утримання під вартою не доведено прокурором.

Його захисник ОСОБА_10 заперечувала проти цього клопотання, зазначивши, що зазначений прокурором ризик є лише припущенням прокурора і він не доведений перед судом.

Відповідно до вимог частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішення питання судом щодо продовження дії запобіжного заходу у відповідності до положень чинного законодавства відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Положеннями частини п`ятої статті 176 КПК України передбачено, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258 -5,260, 261 Кримінального кодексу України.

У кожному конкретному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Із матеріалів убачається, що ОСОБА_7 раніше не судимий, йому повідомлено про підозру у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення - за частиною 1 статті 365 КК України та особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 258-3 КК України, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до положень статті 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Вищевказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_7 свідчать про наявність і на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, у зв`язку з чим недостатньо застосовувати відносно нього більш м`який запобіжний захід для запобігання цьому ризику, тому суд, з урахуванням положень частини 5 статті 176 КПК України, вважає, що є підстави для продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою на строк 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України. Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

Керуючись статтями 177, 314-316 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :
Продовжити застосування обраного відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 24-00 години 05 серпня 2016 року.

Копії ухвали суду негайно надіслати на адресу Артемівського слідчого ізолятора УДПтС України в Донецькій області та вручити обвинуваченому ОСОБА_7 .

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Головуюча, суддя : ОСОБА_1

Суддя : ОСОБА_2

Суддя : ОСОБА_3