Справа № 587/1215/15-к

В И Р О К
18 липня 2016 року Першотравнева, буд. 5 кв. 10, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
На початку жовтня 2014 року ОСОБА_1 , маючи намір на заволодіння шляхом обману скутером, що належить ОСОБА_2 , прийшов до домоволодіння останньої, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та в ході розмови з ОСОБА_2 запитав, чи дійсно вона продає свій скутер, а після ствердної відповіді запропонував продати скутер йому, на що ОСОБА_2 погодилася та повідомила, що хоче отримати за нього 3000 грн. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 , користуючись тим, що вони знайомі з ОСОБА_2 , пообіцяв їй, що гроші віддасть за два місяці. Після цього потерпіла ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 свій скутер, на якому ОСОБА_1 поїхав у невідомому напрямку. Через деякий час потерпіла ОСОБА_2 неодноразово зверталася до ОСОБА_1 з вимогою повернути їй гроші за даний скутер, але обвинувачений скутер потерпілій не повернув та не заплатив за нього обумовлену суму грошей. Таким чином ОСОБА_1 шляхом обману заволодів скутером марки «Viper» модель Grand-prix 80, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 124 від 12.05.2015 року, 6300 гривень та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину за даним епізодом обвинувачення визнав повністю і пояснив, що дійсно на початку жовтня 2014 року в нього виник намір незаконно заволодіти скутером раніше знайомої ОСОБА_2 . З цією метою він прийшов до потерпілої і запропонував купити в неї скутер, на що вона погодилася. Після цього він сів на скутер, який вивів з сараю чоловік потерпілої, завів його та поїхав, пообіцявши віддати гроші за два місяці, перед Новим роком, хоча такого наміру в нього не було з самого початку. В подальшому він не повернув потерпілій ані гроші, ані скутер, бо такого наміру в нього як на момент незаконного заволодіння, так і в подальшому, не було. Скутер під час користування зламався і він його продав за 500 гривень. ОСОБА_3 йому неодноразово телефонувала з приводу або повернення скутеру, або передачі грошей, однак він постійно відмовлявся, вигадуючи різні причини, бо нічого повертати не збирався.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що дійсно на початку жовтня 2014 року до неї прийшов раніше знайомий ОСОБА_1 і запитав, чи не продає вона скутер. Вона сказала, що продає скутер за 3000 гривень, а ОСОБА_1 повідомив, що він згоден купити скутер за цю суму, пообіцявши віддати гроші перед Новим 2015 роком, коли його вітчим повернеться з заробітків. Після цього ОСОБА_1 сів на скутер та поїхав. З початку січня вона почала телефонувати обвинуваченому, нагадувати про гроші за скутер. ОСОБА_1 спочатку казав, що грошей в нього на даний час немає, просив почекати 2 дні, обіцяв сам передзвонити, посилаючись на зайнятість, однак не передзвонив. На початку лютого 2015 року вони домовилися про зустріч в м. Суми біля магазину «Єкомаркет» , куди вона приїхала з чоловіком. Вони чекали на ОСОБА_1 кільки годин, в телефонній розмові він казав, що підійде через кілька хвилин, потім сказав, що затримується, а потім сказав щоб його не чекали і він не прийде. Через кілька днів вони знову поїхали до ОСОБА_1 в с. Червоне з вимогою повернути скутер. ОСОБА_1 спочатку казав, що скутер знаходиться у його знайомого ОСОБА_4 , потім у Льоші, а згодом з*ясувалося, що скутер ОСОБА_1 віддав іншим особам за борги.
З висновку судово автотоварознавчої експертизи №124 від 12 травня 2015 року вбачається, що вартість належного ОСОБА_2 скутеру марки «Viper» модель Grand-prix 80, 2013 року виготовлення, технічно справного, укомплектованого, з врахуванням зносу на час скоєння злочину становила 6300 гривень (т. 1 ар. с. 66-69).
Таким чином, вина обвинуваченого за даним епізодом обвинувачення в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки він незаконно, шляхом обману, заволодів транспортним засобом - скутером марки «Viper» модель Grand-prix 80, що належить потерпілій ОСОБА_2 вартістю 6300 гривень .
Крім того, ОСОБА_1 13.04.2015 року, близько 2330 години, достовірно знаючи, що на огородженій території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , перебуває належний ОСОБА_6 скутер Honda Dio 27, вирішив незаконно заволодіти даним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 , підійшовши до домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , переліз через огорожу та проник на територію двору, де виявив скутер марки «Honda Dio 27», 2013 року випуску, білого кольору, що належить ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_1 викотив скутер з двору, таким чином незаконно заволодівши транспортним засобом потерпілого ОСОБА_6 вартістю (відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 113 від 12.05.2015 року) 1485 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину за даним епізодом обвинувачення визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно у квітні 2015 року, перебуваючи біля магазину, він випадково з розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 дізнався, що ОСОБА_6 поставив свій скутер в домоволодінні ОСОБА_5 і вирішив викрасти скутер. В той же день приблизно о 130 год. Він пішов до домоволодіння ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , переліз через паркан та проник на територію двору домоволодіння. Біля альтанки він побачив скутер білого кольору, вивів його з двору через хвіртку, відкотив на певну відстань, завів його і поїхав кататися по селу. Через деякий час він сховав скутер в підвалі покинутого будинку, а потім біля покинутого колодязя. Коли ж дільничний інспектор почав розпитувати його про скутер, він зізнався в крадіжці та показав місце, де був схований скутер, яким він незаконно заволодів.
З висновку судово автотоварознавчої експертизи №113 від 12 травня 2015 року вбачається, що вартість належного ОСОБА_8 скутеру Honda Dio 27 білого кольору, 2007 року виготовлення, технічно справного, укомплектованого, з врахуванням зносу на час скоєння злочину становила 1485 гривень ( т.1 ар. с.58-61).
З висновку судово дактилоскопічної експертизи №49 від 28 квітня 2015 року вбачається, що слід пальця руки розмірами 14х23 мм на відрізку липкої стрічки №1, вилучений 15 квітня 2015 року в ході огляду скутера потерпілого ОСОБА_8 біля будинку №11 по вул. Комсомольській в с. Червоне Сумського району, виявлений на лицевій стороні руля скутера, залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_1 ( т. 1 ар. с. 74-77).
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_1 на початку травня 2015 року, достовірно знаючи що у мешканця с. Червоне ОСОБА_9 є автомобіль, який потребує ремонту, прийшов до нього додому та запропонував ОСОБА_9 допомогу у ремонті автомобіля. На пропозицію ОСОБА_1 . ОСОБА_9 погодився та передав ОСОБА_1 власний автомобіль ЗАЗ 110206, ключі від нього та гроші в сумі 750 грн. на ремонт даного автомобіля. Після цього ОСОБА_1 відігнав даний автомобіль до місцевого майстра на ремонт, попередньо заплативши йому за ремонт гроші в сумі 600 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в цій частині визнав частково, пояснивши, що наприкінці травня 2015 року він запропонував ОСОБА_9 допомогти в ремонті автомобіля, на що ОСОБА_9 погодився і передав йому автомобіль ЗАЗ 110206, ключі від нього та гроші в сумі 750 грн. на ремонт даного автомобіля. Після цього він, виконуючи умови договору, відігнав даний автомобіль до місцевого майстра на ремонт, попередньою заплативши йому за ремонт гроші в сумі 600 грн. В подальшому 8 травня 2015 року, він повідомив ОСОБА_9 про закінчення ремонту. Знаючи, що 8 травня 2015 року ОСОБА_9 , будучи особою похилого віку, збирається лягати до шпиталю, запропонував продовжити ремонт у іншого спеціаліста, на що ОСОБА_9 погодився. Коли ОСОБА_9 знаходився в шпиталі, він близько 2 тижнів користувався автомобілем, однак ремонтом не займався. Потім в процесі користування він пошкодив автомобіль та здав його на пункт приймання металобрухту, гроші частково витратив на послуги евакуатора, а залишок витратив на власні потреби. Вважав, що в даному випадку мають місце договірні зобов*язання, тому вину свою визнав частково.
Не дивлячись на часткове визнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина підтверджується іншими зібраними по справі доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_9 пояснив суду, що на початку травня 2015 року ОСОБА_1 запропонував йому допомогти в ремонті автомобіля. На пропозицію ОСОБА_1 він погодився та передав ОСОБА_1 власний автомобіль ЗАЗ 110206, ключі від нього та гроші в сумі 750 грн. на ремонт даного автомобіля. Після цього ОСОБА_1 займався ремонтом автомобіля, а 8 травня 2015 року, коли він мав лягати до шпиталю, ОСОБА_1 повідомив, що автомобіль відремонтовано, однак є можливість віддати автомобіль іншому спеціалісту, бо машина мала багато недоліків. Він не заперечував, рахуючи також те, що він мав лягати до шпиталю на лікування. Вийшовши з шпиталю, він спитав у ОСОБА_1 за автомобіль, ОСОБА_1 обіцяв віддати автомобіль, хоча на той момент , як з*ясувалося згодом, він вже розбив машину та здав її на металобрухт. При цьому потерпілий пояснив, що він не давав дозволу ОСОБА_1 користуватися автомобілем, ОСОБА_1 зробив це незаконно, тим більше не дозволяв продавати автомобіль, що ОСОБА_1 зробив всупереч його волі, не попередивши його і не віддавши ні автомобіль, ні гроші.
Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що у травні 2015 року до нього прийшов його односелець ОСОБА_1 , який притягнув старий автомобіль ЗАЗ, запропонував його відремонтувати і запропонував за це 600 гривень, на що він погодився. Через день-два він відремонтував машину, ОСОБА_1 прийшов до нього, сів в автомобіль і поїхав. Кому належав автомобіль йому невідомо, в подальшому з`ясувалося, що автомобіль належав ОСОБА_9 .
Отже, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі, а часткове визнання своєї вини самим обвинуваченим суд розцінює як обрану обвинуваченим форму захисту.
Продовжуючи вчиняти корисливі злочини, наприкінці травня 2015 року ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що в квартирі АДРЕСА_3 ніхто не проживає, вирішив вчинити крадіжку речей з даного домоволодіння, які належать ОСОБА_12 .
В ході подальшого розгляду справи ОСОБА_1 також заперечив крадіжку парової праски з квартири ОСОБА_12 .
Не дивлячись на часткове визнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина підтверджується іншими зібраними по справі доказами.
Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що приблизно в червні 2015 року його односелець ОСОБА_1 попросив його знайти покупця на деякі речі, серед яких був пилосос, TV-тюнер, посуд, набір ножів, парова праска, інші речі. Він зателефонував ОСОБА_14 і запропонував йому придбати ці речі, на що той погодився. Вони з ОСОБА_14 поїхали до ОСОБА_1 , той виніс сумку з речами і ОСОБА_14 за 500 гривень придбав у ОСОБА_1 пилосос, TV-тюнер, набір посуду, набір ножів, парову праску, інші речі, точний перелік яких не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що наприкінці травня 2015 року йому зателефонував знайомий ОСОБА_13 та запропонував придбати набір різного посуду та праску, на що він погодився і в подальшому у присутності ОСОБА_15 купив у ОСОБА_1 за 500 гривень набір посуду, парову праску, TV-тюнер.
Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що в травні-червні 2015 року йому зателефонував ОСОБА_1 і запропонував купити в нього телевізор за 1500 грн., а через деякий час запропонував купити в нього пральну машину. Телевізор він виміняв за пістолет, а пральна машина йому була не потрібна. ОСОБА_1 попросив, щоб пральна машина постояла в нього і він погодився. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що пральна машина належить йому, а телевізор попросив продати друг. Пральна машина була з значними пошкодженнями. Він згадав, що ОСОБА_17 хотів придбати пральну машину і запропонував йому купити пральну машину, яку приніс ОСОБА_1 .
Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що на початку червня 2015 року до нього приїхав ОСОБА_16 , сказав, що він посварився з дружиною і попросив, щоб його речі - телевізор та пральна машина постояли в нього, а потім запропонував придбати це майно, на що він ( ОСОБА_17 ) погодився. В подальшому з`ясувалося, що придбані ним речі були викрадені і він видав їх працівникам органів внутрішніх справ. При цьому пральна машина мала механічні пошкодження.
З протоколу огляду місця події від 9 червня 2015 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії в домоволодінні АДРЕСА_6 , яке належить ОСОБА_17 , виявлено та вилучено належну потерпілому ОСОБА_12 пральну машину Samsung Diamond WF9590NFJ ( т. 3 ар.с. 102-105).
Потерпілий ОСОБА_18 пояснив суду, що від його брата обвинуваченого ОСОБА_19 - йому відомо, що викрадена з квартири ОСОБА_12 пральна машина під час крадіжки впала і була пошкоджена.
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі, а часткове визнання своєї вини суд розцінює як обрану обвинуваченим форму захисту.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1 02.06.2015 року, достовірно знаючи, що в квартирі АДРЕСА_3 ніхто не проживає, вирішив вчинити крадіжку речей з даного домоволодіння, які належать ОСОБА_12 , а саме вирішив викрасти пральну машинку, яка зберігалася в квартирі. Розуміючи, що самостійно він не зможе реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_1 запропонував вчинити дану крадіжку своєму знайомому ОСОБА_19 , на що той погодився.
Цього ж дня, приблизно о 23 годині ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_19 , діючи за попередньою змовою, підійшли до козирка третього під`їзду домоволодіння АДРЕСА_4 та разом залізли на дах козирка. Перебуваючи на даху, ОСОБА_1 по газовій трубі підійшов до вікна вказаної квартири та рукою відкрив незачинене пластикове вікно, через яке проник до кімнати квартири. Одразу за ним через вікно до квартири проник ОСОБА_19 . Реалізуючи свій єдиний злочинний намір, направлений на викрадення майна, належного ОСОБА_12 , впевнившись, що їх дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, ОСОБА_1 в квартирі знайшов пральну машину Samsung Diamond WF9590NFJ відповідно до висновку експерта № 1211 від 22.06.2015 року 5000 грн. Знайшовши в квартирі дані речі, ОСОБА_1 , спільно з ОСОБА_19 перенесли її до вікна та після цього спустили на мотузці викрадену пральну машинку на вулицю до під`їзду. Перебуваючи поруч з даним під`їздом ОСОБА_1 вирішив повернутися до даної квартири, та викрасти ще якісь речі, а ОСОБА_19 залишився поруч з пральною машиною. Повернувшись до квартири, ОСОБА_1 , діючи з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, знайшов в даній квартирі кросівки жіночі «Freddy» SPR10NNXвартістю 450,77 грн., які через вікно викинув на вулицю, до того місця, де на нього чекав ОСОБА_20 . В подальшому ОСОБА_1 разом з ОСОБА_19 викраденими речами розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілому шкоди на суму 5450,77 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, пояснивши, що дійсно 02.06.2015 року, знаючи, що в квартирі АДРЕСА_3 ніхто не проживає, вони з ОСОБА_21 вирішили вчинити крадіжку речей з даного домоволодіння, які належать ОСОБА_12 , а саме вирішили викрасти пральну машину, яка зберігалася в квартирі, про що йому було відомо, оскільки він раніше вже вчинив крадіжку з цієї квартири. Цього ж дня, приблизно о 23 годині вони з ОСОБА_21 підійшли до козирка третього під`їзду домоволодіння АДРЕСА_4 та разом залізли на дах козирка. Перебуваючи на даху, по газовій трубі підійшли до вікна вказаної квартири, де він рукою відкрив незачинене пластикове вікно, через яке проник до кімнати вищевказаної квартири. Одразу за ним через вікно до квартири проник і ОСОБА_19 . В квартирі він знайшов пральну машину Samsung Diamond WF9590NFJ, яку вони з ОСОБА_21 перенесли до вікна та після цього спустили на мотузці викрадену пральну машину на вулицю до під`їзду. Перебуваючи біля під*їзду, він вирішив повернутися до даної квартири та викрасти ще якісь речі, а ОСОБА_19 залишився поруч з пральною машиною. Повернувшись до квартири, він знайшов в даній квартирі кросівки жіночі «Freddy» SPR10NNX, та їх також через вікно викинув на вулицю, до того місця, де на нього чекав ОСОБА_20 . В подальшому вони викраденими речами розпорядились на власний розсуд.
Потерпілий ОСОБА_12 пояснив суду, що дійсно на початку червня 2015 року він виявив крадіжку з своєї квартири пральної машини Samsung Diamond WF9590NFJ та жіночих кросівок «Freddy» SPR10NNX.
З протоколу огляду місця події від 3 червня 2015 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії була оглянута належна ОСОБА_12 квартира АДРЕСА_3 . Під час слідчої дії були виявлені сліди проникнення до квартири, а також сліди рук на внутрішньому боці дверей, сліди взуття ( том. 3 ар. с. 56-60).
З протоколу огляду місця події від 9 червня 2015 року вбачається, що під час огляду квартири АДРЕСА_7 , за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_19 , було виявлено та вилучено кросівки жіночі «Freddy» SPR10NNX, які належать потерпілому ОСОБА_12 ( т. 3 ар. с. 97-100).
Таким чином, вина обвинувачених по даному епізоду обвинувачення знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він з проникненням у житло, повторно скоїв таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 12 608,31 грн., а також за попередньою змовою з ОСОБА_19 , з проникненням до житла, повторно вчинив таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 на суму 5450,77 грн.
Дії ОСОБА_19 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він за попередньою змовою з ОСОБА_1 , з проникненням до житла, вчинив таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 на суму 5450,77 грн.
Не зупиняючись на скоєному, 05.06.2015 року приблизно о 08 години ОСОБА_1 поруч з гаражем потерпілого ОСОБА_9 с. Червоне по вул. Першотравнева зустрів ОСОБА_9 та почав з ним розмову з приводу незаконного заволодіння належним потерпілому автомобілем. В ході розмови ОСОБА_1 побачив у ОСОБА_9 мобільний телефон «Нокіа 1112», який попросив у потерпілого щоб зателефонувати. В ході розмови ОСОБА_1 відійшов на певну відстань від ОСОБА_9 у зв`язку з тим, щоб його розмову не почули сторонні особи. Відійшовши від потерпілого, ОСОБА_1 продовжив розмову по мобільному телефону. По завершенні розмови, у ОСОБА_1 виник умисел на заволодіння мобільним телефоном потерпілого. Зловживаючи довірою потерпілого, ОСОБА_1 з метою заволодіння мобільним телефоном, що належить ОСОБА_9 відійшов на значну відстань, заволодівши мобільним телефоном марки «Нокіа 1112», чорного кольору відповідно до висновку експерта № 1212 від 18.06.2015 року на суму 132,00 грн. та сім-карткою «Лайф», яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, на рахунку якої грошей не було, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 132,00 грн. Мобільний телефон разом з сім-картою, ОСОБА_1 відніс до себе додому, таким чином розпорядився викраденими речами на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні по даному епізоду обвинувачення ОСОБА_1 свою вину визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно 05.06.2015 року приблизно о 08 години він зустрів ОСОБА_9 , який вимагав повернути йому автомобіль ЗАЗ, який був переданий ним для ремонту. В ході бесіди він попросив у потерпілого мобільний телефон «Нокіа 1112», щоб зателефонувати, що потерпілий ОСОБА_9 і зробив. Розмовляючи по телефону, він відійшов на певну відстань від потерпілого, а потім, скориставшись тим, що ОСОБА_9 відволікся, вирішив заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_9 . З цією метою він почав відходити далі і взагалі пішов від потерпілого, заволодівши належним йому мобільним телефоном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Сім-картку з телефону потерпілого він витягнув та сховав у горщику з штучними квітами в себе вдома, де також зберігав невелику кількість наркотичних засобів.
З протоколу огляду місця події від 9 червня 2015 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії в квартирі ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_8 обвинувачений ОСОБА_1 пояснив. що 6 червня 2015 року він заволодів мобільним телефоном «Нокиа» ОСОБА_9 , який потім збув, залишивши з даного телефону сім-картку мобільного оператора. Під час огляду ОСОБА_1 вказав на горщик з штучними квітами, звідки на пропозицію слідчого дістав сім-картку оператора мобільного зв`язку «ЛайФ», а також невеликий згорток з речовиною рослинного походження з різким запахом коноплі, які були вилучені слідчим під час слідчої дії.( т.3 ар. с. 80-81).
З висновку судово-товарознавчої експертизи від 18 червня 2015 року №1212 вбачається, що вартість належного ОСОБА_9 мобільного телефону «Нокиа», яким шахрайським способом незаконно заволодів ОСОБА_1 , становить 132 гривні( т.3 ар. с. 158-161).
З висновку судово-хімічної експертизи вбачається, що виявлена та вилучена під час огляду квартири ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_8 речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс вагою в перерахунку на висушену речовину 0,772 гр. ( т. 3 ар. с. 89-90).
Не зупиняючись на вчиненому, 14.06.2015 року приблизно о 17 годині ОСОБА_1 пішов до домоволодіння АДРЕСА_9 до неповнолітнього ОСОБА_22 . Під час розмови ОСОБА_1 побачив у ОСОБА_22 мобільний телефон «Samsung GT S5660», та у нього виник умисел на заволодіння даним мобільним телефоном.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 , перебуваючи поблизу буд. 13 по вул. Сумська в с. Червоне, діючи повторно, попрохав у ОСОБА_22 мобільний телефон, сказавши, що йому потрібно зателефонувати, що останній і зробив, передавши телефон ОСОБА_1 , який почав робити вигляд, що телефонує комусь, а потім поклав телефон до кишені своїх штанів та запропонував ОСОБА_22 пройти до бабусі ОСОБА_1 , оскільки йому начебто звідти потрібно зробити телефонний дзвінок. Перебуваючи поруч з будинком, утримуючи при собі мобільний телефон, ОСОБА_1 пішов до зупинки громадського транспорту в с. Червоне, де сів до автомобіля та поїхав у м. Суми. Таким чином, ОСОБА_1 шляхом зловживання довірою заволодів майном потерпілого ОСОБА_23 , яким користувався його неповнолітній син ОСОБА_22 , а саме мобільним телефоном «Samsung GT S5660», відповідно до висновку експерта № 1302 від 23.06.2015 року вартістю 625,27 грн., картою пам`яті «micro sd» об`ємом 8 GВ, відповідно до висновку експерта № 1302 від 23.06.2015 вартістю 100,00 грн. та сім картою «МТС», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, на рахунку грошей не було. Викраденим майном ОСОБА_1 розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав і пояснив, що дійсно14.06.2015 року приблизно о 17 годині під час розмови з ОСОБА_22 він побачив в останнього мобільний телефон, яким вирішив заволодіти. Він попросив в ОСОБА_22 мобільний телефон, з якого начебто почав комусь телефонувати, потім поклав телефон до кишені штанів, запропонував ОСОБА_22 піти до його бабки для здійснення дзвінка, а потім на зупинці громадського транспорту сів в автомобіль та поїхав в напрямку м. Сум.
Продовжуючи скоювати злочини, 08 серпня 2015 року близько 21.00 год. ОСОБА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою з корисливих мотивів та корисливою метою, прийшов до домоволодіння свого знайомого ОСОБА_18 , мешканця АДРЕСА_8 та в ході розмови з останнім попрохав у нього мобільний телефон марки Нокіа «С5-06» білого кольору, мотивуючи це необхідністю зателефонувати своєму знайомому. Однак, ОСОБА_18 повідомив, що в нього телефон розряджений, а зарядний пристрій зіпсувався. Після цього ОСОБА_1 оглянув телефон ОСОБА_18 та повідомив йому, що в нього вдома є зарядний пристрій, який призначений для такого телефону і запропонував зарядити телефон, на що ОСОБА_18 погодився та добровільно передав свій мобільний телефон ОСОБА_1 , дозволивши його зарядити та зателефонувати знайомому. Заволодівши вказаним телефоном, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1726 від 03.09.2015 року складає 753 грн., та сім картою оператора мобільного зв`язку «МТС», (яка не складає матеріальної цінності для потерпілого), ОСОБА_1 , зловживаючи довірою потерпілого, з метою подальшого використання даного телефону у своїх цілях, запевнив ОСОБА_18 , що він занесе телефон пізніше та вийшов з домоволодіння останнього.
Цього ж дня, ОСОБА_1 пішов до продуктового магазину, що розташований по вул. Садовій у с. Червоне Сумського району, де зазначений мобільний телефон в обмін на продукти харчування та спиртні напої заклав в магазині, таким чином розпорядившись майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину фактично не визнав, пояснивши, що дійсно заволодів мобільним телефоном ОСОБА_18 однак ОСОБА_18 сам віддав йому телефон за пляшку горілки.
Не дивлячись на невизнання своєї вини за даним епізодом обвинувачення, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину підтверджується зібраними по справі доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_18 пояснив суду, що дійсно 08 серпня 2015 року близько 21.00 год. ОСОБА_1 прийшов до нього додому та в ході розмови попросив у нього мобільний телефон марки Нокіа «С5-06» білого кольору, мотивуючи це необхідністю зателефонувати своєму знайомому. Він відповів йому, що телефон розряджений, а зарядний пристрій зламався. Тоді ОСОБА_1 сказав, що він має зарядний пристрій для телефону і пообіцяв зарядити телефон, зробити телефонний дзвінок, а потім пізніше повернути телефон йому. Наступного ранку 9 серпня 2015 року він пішов до ОСОБА_1 за телефоном, однак ОСОБА_1 вдома не було. Того ж дня він зустрів ОСОБА_1 на вулиці і спитав в нього, де знаходиться належний йому мобільний телефон, на що ОСОБА_1 пообіцяв занести телефон пізніше, однак до цього час телефон не повернув, а при зустрічах постійно обіцяв повернути телефон пізніше.
З висновку судово - товарознавчої експертизи від 23 червня 2015 року № 1302 вбачається, що вартість належного потерпілому ОСОБА_18 майна становить 725 гривень 27 копійок ( т. 3 ар. с. 174-177).
З протоколу слідчого експерименту від 8 вересня 2015 року вбачається, що в ході зазначеної слідчої дії ОСОБА_1 , визнаючи свою вину у незаконному заволодінні мобільним телефоном ОСОБА_18 , розповів, що на початку серпня 2015 року він зустрів ОСОБА_18 і побачив в нього мобільний телефон марки «Нокиа». Він вирішив заволодіти телефоном, продати його, гроші витратити на власні потреби. 8 серпня 2015 року він пішов до ОСОБА_18 , який разом з ОСОБА_24 вживав спиртні напої. Він попросив у ОСОБА_18 телефон, ОСОБА_18 сказав, що телефон розряджений, а зарядний пристрій зламався. Він сказав, що такий зарядний пристрій в нього вдома є, запропонував ОСОБА_18 забрати телефон, зарядити його, зробити дзвінок, а потім повернути телефон, на що ОСОБА_18 погодився. ОСОБА_1 пояснив, що віддавати мобільний телефон ОСОБА_18 він не мав наміру, а хотів його продати, а гроші витратити на власні потреби. Після отримання телефону він відразу пішов в магазин, що розташований по вул. Садовій в с. Червоне Сумського району, попросив свою знайому продавщицю ОСОБА_25 дати йому продуктів харчування та спиртного. Грошей в нього не було і він залишив їй в заставу мобільний телефон ОСОБА_18 , пообіцявши через тиждень віддати 400 гривень грошей і забрати мобільний телефон. Отримані продукти харчування та спиртні напої він вжив з своїми друзями. Після цього ОСОБА_1 на місці показав і продемонстрував послідовність своїх дій, місце проживання ОСОБА_18 , шлях свого пересування до магазину і приміщення магазину, в якому він залишив телефон в обмін на продукти харчування. ( т. 2 ар. с. 66-68).
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він шляхом зловживання довірою, повторно, незаконно заволодів майном потерпілого ОСОБА_23 на суму 725 гривень 27 копійок, а також шляхом зловживання довірою незаконно заволодів майном потерпілого ОСОБА_9 на суму 132 гривні, кваліфікуючою ознакою якого є повторність; шляхом зловживання довірою, повторно, незаконно заволодів майном потерпілого ОСОБА_18 на суму 753 гривні.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому позитивно характеризується( т. 1 ар. с.130, 132 ), пом*якшуючі відповідальність обставини свою вину визнав і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю кримінального правопорушення і встановленню істини по справі, матеріальна шкода частково відшкодована в добровільному порядку обвинуваченим, про що свідчать розписки потерпілих ( т. 6 ар. с. 32, 33), частину злочинів обвинувачений вчинив будучи неповнолітнім, має молодий вік, має слабкий стан здоров`я ( рекомендований диспансерний нагляд кардіолога, т. 5 ар. с. 132), внаслідок отриманої травми від удару електрострумом тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня» ( т. 5 ар. с. 133, т. 2 ар. с. 56), страждає іншими захворюваннями ( т. 1 ар. с. 168-170), тому з врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин суд вважає за необхідне призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_19 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому задовільно характеризується, пом*якшуючі відповідальність обставини свою вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю кримінального правопорушення і встановленню істини по справі, завдана шкода частково відшкодована, тому з врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин суд вважає за необхідне призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України.
З врахуванням зазначених обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.
Заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 завданої шкоди в розмірі 6300 гривень підлягає задоволенню, оскільки вина обвинуваченого у завданні шкоди на зазначену суму встановлена в судовому засіданні і не оспорюється ОСОБА_1 .
Також суд вважає встановленим, що потерплій ОСОБА_2 діями ОСОБА_1 була завдана і моральна шкода, оскільки вона була позбавлена можливості користуватися належним їй майном, на тривалий час був порушений її звичний спосіб життя.
Разом з тим, беручи до уваги обставини заподіяння моральної шкоди, молодий вік обвинуваченого, який не має стабільних доходів, глибину та тривалість моральних страждань, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги потерпілої ОСОБА_2 , стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілої 1500 гривень моральної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.
Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої 2000 гривень, витрачених ОСОБА_2 на проїзд до с. Червоне Сумського району, де мешкає ОСОБА_1 , а також 300 гривень, які ОСОБА_2 віддала людині, якій ОСОБА_1 продав скутер потерпілої. Потерпіла не надала доказів на підтвердження необхідності та розміру цих витрат, тому законних підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає.
По справі потерпілим ОСОБА_12 заявлений цивільний позов про стягнення 1975 гривень шкоди, завданої внаслідок крадіжки набору ножів вартістю 286,07 грн., постільної білизни в кількості 3 комплектів в розмірі 1230 гривень, новорічної гірлянди 70,55 грн., 2 іконки 200 грн., шнури та перехідники до ТV-тюнера на суму 94 грн., 2 пульта дистанційного управління до тюнера та телевізора на суму 90 грн.
Заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_12 в цій частині підлягає частковому задоволенню на суму 1786, 62 грн. ( вартість набору ножів, постільної білизни в кількості 3 комплектів , новорічної гірлянди, 2 іконок ). Факт крадіжки зазначеного майна потерпілого ОСОБА_12 обвинуваченим ОСОБА_1 встановлений судом, вина обвинуваченого в завданні шкоди доведена в судовому засіданні, розмір завданої шкоди підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 1211 від 22.06.2015 року. Що ж стосується крадіжки іншого майна, а саме шнурів та перехідників до ТV-тюнера на суму 94 грн., 2 пультів дистанційного управління до тюнера та телевізора на суму 90 грн., то в цій частині суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки обвинувачення у крадіжці цього майна ОСОБА_1 не висувалось, доказів вини обвинуваченого у крадіжці цього майна суду не надавалось, сам ОСОБА_1 своєї вини у крадіжці шнурів та перехідників до ТV- тюнера, 2 пультів дистанційного управління до тюнера та телевізора не визнає.
Заявлений по справі позов потерпілого ОСОБА_12 про стягнення з обвинувачених в солідарному порядку шкоди, пов`язаної з пошкодженням дверей у квартирі потерпілого на суму 2010 грн., 200 гривень витрат, пов`язаних з залученням спеціаліста для відчинення пошкоджених дверей, 790 гривень ( а також комісія банку в розмірі 10 грн.) витрат на ремонт пральної машини, яка була викрадена та пошкоджена при цьому, 160 гривень ( а також комісія банку в розмірі 10 грн.) сплачених за діагностику пральної машини, 380 гривень витрат на транспортування дверей та пральної машини, а всього на суму 3560 грн. підлягає задоволенню. Оскільки вина обвинувачених у завданні шкоди на зазначену суму встановлена в судовому засіданні і підтверджується товарними чеками, наданими потерпілим ОСОБА_12 (т. 5 ар. с.80-81, 82, 83, 84 88, 89-90, 91-97).
Суд вважає встановленим, що потерплому ОСОБА_12 діями ОСОБА_1 та ОСОБА_19 була завдана і моральна шкода, оскільки він був позбавлений можливості користуватися належним йому майном, на тривалий час був порушений його звичний спосіб життя, вимушений був відшукувати кошти для відновлення пошкодженого та втраченого майна.
У відповідності з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03. 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та об*єму страждань (фізичних, душевних, психічних), котрі поніс позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення) і з врахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципу розумності, справедливості та виваженості.
Отже, беручи до уваги обставини заподіяння моральної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги потерпілого ОСОБА_12 , стягнувши з обвинувачених на користь потерпілого в солідарному порядку 2000 гривень моральної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.
Судові витрати по справі необхідно стягнути з обвинувачених.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374,376 КПК України, суд
П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання : за ч. 1 ст. 289 КК України - 1 рік позбавлення волі, за ч.2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69 КК України 3 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 ( три) роки з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного ОСОБА_1 за вироком Сумського районного суду Сумської області від 20 травня 2015 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до 100 годин громадських робіт ( з розрахунку відповідності 1 дню позбавлення волі 8 годинам громадських робіт), і остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 10 днів з конфіскацією всього належного йому майна.
ОСОБА_1 визнати винним за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання: за ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 190 КК України 1 рік позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 ( три) роки.
У відповідності з ст. 71 КК України до призначеного покарання частково, у виді 2 років позбавлення волі, приєднати покарання, призначене ОСОБА_1 за даним вироком, яким він засуджений за ч. 1 ст. 289, ч.2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 10 днів позбавлення волі, і остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років 10 днів з конфіскацією всього належного йому майна.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити утримання під вартою, рахуючи строк відбування покарання з 10 вересня 2015 року моменту фактичного затримання.
Зарахувати в строк відбування покарання час утримання ОСОБА_1 в СІЗО м. Суми з 9 вересня 2015 року по 18 липня 2016 року включно з розрахунку, встановленого Законом України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
ОСОБА_19 визнати винним за ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6300 гривень завданої матеріальної шкоди та 1500 гривень моральної шкоди, а всього 7800 гривень завданої шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 1786 гривень 62 копійки завданої матеріальної шкоди, пов`язаної з крадіжкою майна.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_19 в солідарному порядку на користь ОСОБА_12 3560 гривень завданої матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням майна.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_19 в солідарному порядку на користь ОСОБА_12 2000 гривень моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави ( місцевий бюджет) 3581 гривню 76 копійок витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчих, судово-автотоварознавчих та дактилоскопічних експертиз ( код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»).
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_19 в доход держави ( місцевий бюджет) по 307 гривень 20 копійок з кожного витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчої експертизи ( код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»).
Речові докази: скутер марки марки «Viper» Grand-prix 80 в неробочому стані, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_2 , залишити в розпорядженні законного володільця - потерпілої ОСОБА_2 ; скутер марки «Honda Dio 27» в робочому стані, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_8 , особливо-небезпечний наркотичний засіб каннабіс вагою 0,772 гр., переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського районного відділення поліції Сумського відділу поліції ГУ Національної поліції в Сумській області, - знищити; телевізор TC Samsung Plasma Display UE32EH4003 W, пральна машинка Samsung Diamond WF9590NFJ, блендер SCARLETT SL-1547 чорного кольору, парова праска Termozeta A 900, Steam Station Type: 105001, набір столового посуду 72 предмета на 12 персон VON STAINER , супутниковий TV-тюнер LOCUS LS-4050C, в кількості 2 шт., кросівки жіночі, шкіряні, білого кольору з рожевою підошвою, та рожевими устілками марки «Freddy» SPR10NX/WF, пилосос CAMERON CVC-1010, палатка синього кольору Quechua 2 Sekonds, розмірами 18,х2,1х1 м, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_12 , залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_12 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку «Лайф», документи на автомобіль «ЗАЗ 110206» на 3 арк., передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 ( т. 3 ар. с. 95), залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_9 ; DVD- програвач «Еленберг», переданий на зберігання ОСОБА_19 , залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_19 ; маску чорного кольору типу «балаклава», металевий пінцет сріблястого кольору, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського районного відділення поліції Сумського відділу поліції ГУ Національної поліції в Сумській області, - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя