Єдиний унікальний номер (справа №) 216/8463/15-к
Номер провадження у суді 1-кс/216/1196/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буриктау Адамівського району Оренбурзької області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, працює в ПАТ «ПГЗК» на посаді вантажника, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, не має утриманців, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимий;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 152 КК України, -

в с т а н о в и в:
В провадженні СВ Центрально-Міського ВП Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003037 від 22.10.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 152 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 21 жовтня 2015 року, приблизно в період часу з 21.30 до 22.00 годин, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщені веранди, що є складовою частиною домоволодіння АДРЕСА_2 , переслідуючи намір, направлений на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_7 є фізично слабшою, ніж він, особою похилого віку, яка не здатна протистояти йому, та застосовуючи з метою попередження опіру до ОСОБА_7 фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні одного удару по голові, від якого потерпіла впала на землю та як наслідок отримала згідно з висновком судово-медичної експертизи від 03 листопада 2015 року № 2259 «С» тілесні ушкодження у вигляді: синців в проекції потиличної кістки ліворуч, по зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча, по внутрішній поверхні верхньої третини лівого стегна, а також застосовуючи до ОСОБА_7 психологічний тиск у вигляді погроз фізичною розправою, які остання сприймала реально, затягнувши її на стілець, вступив з нею у статевий акт неприродним (аногенітальним) способом проти її волі, чим згідно з указаним висновком судово-медичної експертизи спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: садна слизової оболонки прямої кишки, які виникли від дії тупого твердого предмету обмежено продовгуватою поверхнею, яким міг бути напружений статевий член, при введені останнього до анального отвору із застосуванням фізичної сили.
Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, застосувавши до ОСОБА_7 зазначеного фізичного насилля та погроз фізичною розправою, і таким чином, попередивши опір з боку останньої, користуючись нездатністю потерпілої через її похилий вік чинити опір, застосовуючи фізичне насильство, яке виразилось в насильницькому утриманні голови потерпілої обома руками, вступив з нею в статевий акт неприродним (орогенетальним) способом проти її волі.
Орган досудового розслідування дійшов висновку про те, що своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 153 КК України, за ознаками: задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, з використанням безпорадного стану потерпілої особи.
Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщені веранди, яка є складовою частиною домоволодіння АДРЕСА_2 , вже реалізувавши свій умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, а саме застосувавши до ОСОБА_8 фізичне насилля, яке виразилось у нанесенні одного удару по голові, від якого потерпіла впала на землю та як наслідок отримала згідно з висновком судово-медичної експертизи від 03 листопада 2015 року № 2259 «С» тілесні ушкодження у вигляді: синців в проекції потиличної кістки ліворуч, по зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча, по внутрішній поверхні верхньої третини лівого стегна, застосувавши погрози вчинити фізичне насилля та вступивши з ОСОБА_7 у статевий акт неприродним (аногенітальним та орогенетальним) способом проти її волі. Після чого, 21 жовтня 2015 року приблизно в період часу з 22.00 до 22.15 годин ОСОБА_6 , подавивши своїми попередніми діями волю ОСОБА_7 до чинення опіру, користуючись тим, що вона є особою похилого віку, діючи з умислом, направленим на задоволення статевої пристрасті природним способом, вступив з ОСОБА_7 у статевий акт природним способом проти волі останньої. Після цього ОСОБА_9 з місця вчинення злочинів зник.
Орган досудового розслідування дійшов висновку про те, що своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 152 КК України, за ознаками: зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, з використанням безпорадного стану потерпілої, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 153 КК України.
В порядку, визначеному ст.ст. 276-278 КПК України письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 152 КК України, вручено ОСОБА_6 05.04.2016.

05.04.2016 підозрюваного ОСОБА_6 було затримано, а 04.05.2016 щодо останнього на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області було застосовано запобіжний захід тримання під вартою, строком до 03.06.2016 до 18.20 годин.

06 травня 2016 року адвокат ОСОБА_5 , діючи в якості захисника підозрюваного, звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу в порядку, визначеному ст. 201 КПК України, із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 на більш м`який домашній арешт.

Подане клопотання мотивоване тим, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень нічим не підтверджена, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, відсутні, а також у зв`язку з наявністю у підозрюваного родини й утриманця, а також його поведінкою, оскільки останній не переховувався від органу досудового розслідування.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що недозволених методів проведення досудового розслідування до нього не застосовувалось, йому роз`яснені його права, а також відомо в чому його підозрюють.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які вважали можливим застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, думку слідчого та прокурора, які заперечували проти клопотання та просили у його задоволенні відмовити, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Органом досудового розслідування підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 зазначеного запобіжного заходу була вказана наявність достатніх підстав вважати, що підозра у вчинені підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 152 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 28.10.2015 року; протоколом огляду місця події від 22.10.2015 року; висновоком експерта від 03.11.2015 року № 2259 «С»; речовими доказами у вигляді нічної сорочки, вилученої 04.11.2015 року; висновком експерта від 22.03.2016 року № 90; протоколом допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Крім того необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була мотивована тим, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 153 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 152 КК України до категорії тяжких злочинів, оскільки санкція частини ч. 2 ст. 152 КК України передбачає покарання у вигляді від 5 до 10 років позбавлення волі. Також підозрюваний ОСОБА_6 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 117 КК України ( в редакції 1961 року, зґвалтування, вчинене особливо небезпечним рецидивістом, або таке, що спричинило особливо тяжкі наслідки, а так само зґвалтування малолітньої до 13 років позбавлення волі) та на підставі ст. 89 КК України є таким, що раніше не судимий. Однак факт притягнення до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин у минулому існує. Також слід врахувати випадки надходження до Центрально-Міського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області звернень від осіб, які мешкають поряд з ОСОБА_6 про спробу останнього вступити з ними в статеві зносини без їх згоди та випадок надходження на адресу Криворізької місцевої прокуратури № 3 колективного звернення громадян, які проживають в одній місцевості з підозрюваним з приводу противоправних дій ОСОБА_6 та зупинення його злочинної поведінки. Такі обставини вказують на негативну репутації підозрюваного серед мешканців місцевості його проживання. Крім того, в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 проживає, враховуючи адресу мешкання потерпілої ( АДРЕСА_2 ), поряд з потерпілою та неподалік від інших громадян, які є свідками в провадженні. В даному випадку також необхідно враховувати обставини події вчинення кримінальних правопорушень та зважати на те, що кримінальні правопорушення вчиненні шляхом застосування фізичного насильства, зокрема, потерпіла отримала тілесні ушкодження, а також такі злочини вчинені по відношенню до особи похилого віку, що підвищує в цілому характер соціальної небезпеки інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень.
Згідно даних, що характеризують його особу, підозрюваний хоча й офіційно працевлаштований, але не перебуває у зареєстрованому шлюбі і не має на утриманні неповнолітніх дітей, не проживає за місцем реєстрації, а отже й не має міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, крім того добровільно до правоохоронних органів не звернувся з приводу вчиненого злочину, тому може як переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так і вчинити нове кримінальне правопорушення, а також може незаконно впливати на неповнолітню потерпілу з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини, а також відомості про вік підозрюваного, стан його здоров`я, а також матеріальне положення дають достатні підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд згідно вимогам ст. 178 КПК України також враховував тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , його сімейний стан, рід занять.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 196, 201, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 152 КК України, - відмовити.

Копії ухвали направити начальнику Криворізької установи виконання покарань №3 Управління Державної Пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області, прокурору і слідчому.

Копію ухвали вручити підозрюваному та захиснику негайно після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1