Справа№751/7177/14
Провадження №1-кп/751/59/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника свідка ОСОБА_8 - ОСОБА_9
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Чернігова , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України;
в с т а н о в и в :
Органи досудового розслідування обвинувачують ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в тому, що ОСОБА_5 , працюючи старшим оперуповноваженим ВКР Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області, будучи працівником правоохоронного органу, маючи спеціальне звання «старший лейтенант міліції», діючи умисно, в порушення ст.10 Закону України «Про міліцію», що зобов`язує працівників міліції виявляти, запобігати та припиняти кримінальні правопорушення, за попередньою змовою із оперуповноваженим відділу карного розшуку Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області, лейтенантом міліції ОСОБА_4 , з метою незаконного збуту ОСОБА_10 особливо небезпечного наркотичного засобу-опію ацетильованого, достовірно знаючи, що обіг опію ацетильованого на території України заборонено, незаконно придбали, зберігали, перевезли з метою збуту та збули цей наркотичний засіб, який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 p., віднесений до таблиці 1 списку 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено», за наступних обставин.
Так, для реалізації своєї злочинної мети, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у невстановлений слідством час та у невстановленого джерела, незаконно з метою збуту, придбали особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, який зберігали при собі.
З цією метою, 11 червня 2014 року, близько 14 години, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зберігаючи при собі наркотичний засіб - опій ацетильований, на автомобілі «ВАЗ-2115» державний номерний знак НОМЕР_1 , перевезли з метою збуту вказаний наркотичний засіб до автостоянки неподалік АЗС «Укрнафта», яка розташована за адресою : м. Чернігів, вул. Гагаріна,14 А.
В той же час, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зустрілися з ОСОБА_10 . При цьому, діючи умисно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , знаходячись в салоні автомобіля «ВАЗ-2115» державний номерний знак НОМЕР_1 , незаконно збули в одноразовому медичному шприці, ємністю 2 мл. ОСОБА_10 рідину коричневого кольору, що відповідно до висновку експерта № 717 (х) є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,044 грам.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 по ч.2 ст. 307 КК України винним себе не визнав та пояснив, що ОСОБА_10 раніше він взагалі не знав і побачив його саме в той день -11 червня 2014 року на Подусівці. На той час він працював оперуповноваженим УМВС у м.Чернігові і його начальником був ОСОБА_8 11 червня 2014 року він зустрівся з ОСОБА_8 , який передав йому шприц , чимось заповнений і сказав, щоб він передав цей шприц людині, з якою зустрінеться. Що було цьому шприці- він не знав , також не знав, кому треба передавати. В цей же день він зустрівся з ОСОБА_11 і сказав , що їм треба поїхати на Подусівку і передати щось одній людині, що саме - не казав.
Вони із ОСОБА_11 на автомобілі «ВАЗ2115» приїхали на Подусівку, до них підійшов ОСОБА_12 і сів у машину і почав розповідати про якісь факти крадіжок. Під час розмови було встановлено, що ОСОБА_12 являється однокласником ОСОБА_11 , який разом з ним був у машині. ОСОБА_11 також був учасником розмови . Після розмови він передав ОСОБА_12 шприц , який йому передав ОСОБА_13 . ОСОБА_12 вийшов з машини, забравши з собою шприц і вони з ОСОБА_11 поїхали далі займатись своєю роботою. Про те, що він міг передати ОСОБА_12 шприц, в якому знаходились наркотики , він не знав і ніякої мети збуту у нього не було. Він лише виконав прохання ОСОБА_13 . Даний шприц йому передавав ОСОБА_13 біля готелю «Україна». Також він повідомив, що під час досудового слідства його ніхто не повідомляв про те, що відносно нього проводяться якісь розшукові дії. Просить виправдати його по обвинуваченню, яке пред`явила прокуратура.
Обвинувачений ОСОБА_4 по суті пред`явленого обвинувачення по ч.2 ст. 307 КК України також себе винним не визнав та надав свідчення, аналогічні свідченням обвинуваченого ОСОБА_5 . Також по суті обвинувачення пояснив, що ніякого зберігання, перевезення і збуту наркотиків він не вчиняв і навіть не мав такого на меті. В той день він зустрівся з ОСОБА_14 по роботі в м.Чернігові. Про те, що ОСОБА_14 повинен передати комусь якийсь шприц він не знав, тим більше , що шприц з наркотиками. Лише знав, що ОСОБА_14 необхідно зустрітись з конкретним чоловіком і необхідно передати якийсь предмет. Коли вони під`їхали на Подусівку до них у машину підсів ОСОБА_12 , якого він знав, як свого однокласника . В автомобілі ОСОБА_12 розповідав про якісь злочини, а вони з ОСОБА_14 слухали. Коли ОСОБА_14 передавав шприц ОСОБА_12 він не бачив. Він особисто ніякого шприца ОСОБА_12 не передавав.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка - ОСОБА_10 пояснив, що весною 2014 року він звернувся із заявою до СБУ про те, що працівник міліції ОСОБА_13 за інформацію, яку він надає стосовно скоєння злочинів у м.Чернігові, збуває йому наркотики. Також ОСОБА_13 йому платив за інформацію і грошима. 11 червня 2014 року його працівники СБУ спорядили технічними засобами , сказали, де буде відбуватись зустріч з ОСОБА_13 і він з працівниками СБУ поїхав на зустріч. Його довезли до зупинки громадського транспорту «вулиця Ріпкинська», де він пересів у маршрутний автобус і під`їхав одну зупинку. Вийшов з маршрутки біля «Нісан центру» і побачив автомобіль зеленого кольору «ВАЗ 2115 » . Про те, що в автомобілі зеленого кольору він отримає наркотик, йому сказав ОСОБА_13 . Але коли він сів у машину, то там був ОСОБА_15 - його однокласник і ОСОБА_14 , який був за кермом автомобіля. Він виясняв, чому не приїхав ОСОБА_13 і отримав відповідь, що той не мав можливості. Він перебував у машині близько 10-15 хвилин. Між ними була розмова .Він цим двом особам розповів про факти крадіжок у м.Чернігові Після цього ОСОБА_11 дістав зошит, розкрив його, там лежав шприц , який він забрав із собою і вийшов із автомобіля. Після чого зателефонував до СБУ, його зорієнтували, щоб він дійшов до зупинки біля магазину «Смак», там його підібрали працівники СБУ і відвезли до управління СБУ України в Чернігівській області, де він видав отриманий шприц і з вмістом , про що було складено відповідний документ. Також він повідомив, що ОСОБА_13 і раніше збував йому наркотики, які він споживав особисто. До 19 травня він нікому про це не розповідав . Із ОСОБА_14 та ОСОБА_11 він до 11 червня 2014 року ніколи не спілкувався. В СБУ він заявив на ОСОБА_13 . Про те, що він був споряджений камерою, він не знав і пояснив, що перед тим , як їхати на зустріч з ОСОБА_13 , його оглядали працівники СБУ, знімали з нього верхній одяг, а потім йому цей одяг повернули. Також він пояснив, що і ОСОБА_11 , і ОСОБА_14 йому повідомили , що в шприці знаходиться «ширка».
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він знав ОСОБА_12 , як агента СБУ і провокатора, бачив, як той приходив до управління міліції, особисто між ними ніяких стосунків не було. Ні сам особисто, ні через інших осіб він наркотиків ОСОБА_12 не передавав. Зустрічі на ОСОБА_16 із ОСОБА_12 він не призначав. Про те, що відносно нього проводяться якісь розшуково- оперативні дії , він не знав .
Свідок ОСОБА_17 оперативний працівник СБУ, в суді пояснив, що в травні 2014 року до управління СБУ звернувся ОСОБА_12 з заявою про те, що працівник міліції ОСОБА_13 йому за інформацію збуває наркотики. Про даний факт його управління офіційно повідомило прокуратуру Чернігівської області і він особисто, як оперативний працівник СБУ, проводив НСР дії , а саме: аудіо,- відео- контроль , зняття інформації на підставі ухвали слідчого судді. НСР дії проводились відносно ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , тобто, вівся контроль за вчиненням злочину.
11 червня 2014 року ОСОБА_12 домовився про зустріч з ОСОБА_13 , на якій він повинен був видати інформацію про вчинення злочинів, а ОСОБА_13 повинен був йому за це заплатити або грошима, або наркотиком. За його участю в управлінні Служби безпеки ОСОБА_12 до цього готувався , він споряджався спецзасобами для фіксації інформації і був доставлений на Подусівку . Потім ОСОБА_12 маршруткою під`хав на місце зустрічі і зустріч відбулась, але не з ОСОБА_13 , а з ОСОБА_14 і ОСОБА_11 . Після зустрічі ОСОБА_12 був доставлений до управління ОСОБА_18 , де він видав шприц з наркотиками , пояснивши, що вказаний наркотик він отримав від працівників міліції. Він стверджує , що відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_19 дії в їх управлінні не проводились . Вони фіксували лише ОСОБА_12 .
Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 в суді пояснили, що вони приймали участь, як поняті в приміщенні СБУ, перед тим як направляти конкретну особу, як потім стало відомо- ОСОБА_12 , перевіряли, що у нього було у кишенях, у нього був лише мобільний телефон. Про це склався відповідний протокол.
Вдруге в цей же день, приблизно через 2 години, цей громадянин повернувся до СБУ і в їх присутності видав шприц, наповнений рідиною, пояснивши при цьому, що цей шприц йому вручили працівники міліції.
Перераховані свідчення прокурор просив визнати доказами по справі і покласти їх в основу судового рішення.
В судовому засіданні були також досліджені інші докази , а саме: витяг із ЄРДР (том 1 , ас.85) відповідно до якого 19 травня 2014 року була внесена інформація про те, що до прокуратури Чернігівської області 19.05.2014 року надійшли матеріали УСБУ в Чернігівській області про те, що працівник правоохоронного органу збуває наркотичний засіб- опій ацетильований. І була надана таким діях правова кваліфікації по ч.2 ст. 307 КК України .
Підставами для внесення до ЄРДР став лист заступника начальника управління СБУ в Чернігівській області ОСОБА_22 , рапорт про вчинення кримінального правопорушення оперуповноваженого СБУ та повідомлення про протиправні діяння, що містить ознаки злочину, із яких видно, що в м.Чернігові причетним до вчинення протиправного діяння являється ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 - співробітник карного розшуку Чернігівського УМВС, майор міліції. Протиправне діяння полягає в тому , що він незаконно збуває ОСОБА_10 1983 р.н. особливо небезпечний наркотичний засіб і має намір збути ОСОБА_12 опій ацетильований, як винагороду за надання останньому інформації про вчинення правопорушень на території м.Чернігова. Попередня правова кваліфікація по ч.2 ст. 307 КК України. ( том .1, а.с.86-88) .
В судовому засіданні були дослідженні доручення начальника СВ прокуратури Чернігівської області, в порядку ст. 40 КПК України, про організацію виконання ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 20 травня 2014 року про аудіо,- відеоконтроль особи, а також про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж і огляду особи та вилучення наркотиків. Дане доручення надавалось УСБУ в Чернігівській області ( том 1, а.с 89-94)
Висновок експерта № 717 від 17.06.2014 року свідчить про те, що під час дослідження вмісту речовини, яку надав до СБУ 11 червня 2014 року ОСОБА_12 , містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб-опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0, 044 г.
Протоколи огляду від 11 червня 2014 року підтверджують свідчення ОСОБА_12 про те, що його залучали до проведення негласної слідчої дії в формі оперативної закупівлі і він видав після закупівлі одноразовий шприц. ( том 1, а.с. 114-115) .
Також зафіксована стенографія розмови між ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 ( том 1, а.с. 128-134) .
Протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 12 червня 2014 року, про проведення негласної слідчої дії свідчать про те, що 03.06.2014 , 10.06.2014 , 11.06.2014 та 12.06.2014 року відбувались телефонні розмови між ОСОБА_12 і ОСОБА_13 щодо надання ОСОБА_12 наркотичного засобу, як винагороди за надання інформації про вчинення правопорушень на території м.Чернігова.
Всі перелічені докази були в судовому засіданні дослідженні, прокурор наполягав на визнанні їх достовірними, допустимими, так як вони зібрані з відповідністю до вимог КПК України і просив їх покласти в основу обвинувачення, так як вони узгоджуються між собою .
Обвинувачені і їх адвокати не визнали вини, вважають що досудове слідство було проведено з грубим порушенням вимог кримінально- процесуального закону, а тому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повинні бути виправдані.
Суд, аналізуючи докази, надані прокурором в сукупності і кожний окремо , приходить до висновку, що деякі з них були здобуті поза діючими нормами КПК України і вони не можуть бути допустимими, а саме:
У відповідності до вимог ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
-рапорт оперуповноваженого УСБУ в Чернігівській області ОСОБА_17 від 19.05.2014 року (т.1 а.с.87), у якому він зазначив, що ним в ході здійснення оперативно-службової діяльності була отримана інформація про те, що оперуповноважений УМВС ОСОБА_8 за місцем своєї служби збуває ОСОБА_10 наркотичний засіб - опій ацетильований, як винагороду за надану ним інформацію про вчинення правопорушень на території м. Чернігова. Зазначена попередня правова кваліфікація ч. 2 ст. 307 КК України.
-повідомлення прокурора Чернігівської області про протиправне діяння, що містить ознаки злочину, де прямо зазначена особа о/у ВКР ОСОБА_8 , причетного до злочину.
Будучи допитаним під час судового розгляду свідок- оперуповноважений ОСОБА_17 засвідчив, що УСБУ не мало жодних даних про протиправну діяльність відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , оперативно-розшукової справи відносно них не заводилося.
Будучи допитаним під час судового розгляду свідок ОСОБА_10 засвідчив, що він спілкувався виключно з ОСОБА_13 . Звернувся до УСБУ, щоб вони допомогли вирішити проблему з ОСОБА_13 , який його примушував до співпраці.
Як вбачається з вимог ст.257 КПК України, якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.
В ході судового розгляду прокурором не було надано суду вказаної ухвали слідчого судді, як і відповідного клопотання, що свідчить про її відсутність.
За вказаних обставин, відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_11 в установленому законом порядку досудове розслідування не було розпочато, і у відповідності до вимог ст.255 КПК України, відомості, речі та документи, отримані в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій, повинні були невідкладно знищені на підставі рішення прокурора.
Обвинувачення обґрунтовується недопустимими доказами.
Як було встановлено під час судового розгляду, на час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки 11.06.2014 року так і після її проведення, відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_11 не були внесені відомості в ЄРДР, що свідчить про те, що відносно них жодного провадження відкрито не було і розслідування відносно них проводилося незаконно. Постанова про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 20.05.2014 року винесена виключно для фіксації протиправної діяльності ОСОБА_8 і не передбачала проведення оперативної закупки у ОСОБА_14 та ОСОБА_11 .
Оскільки були порушені вимоги ст.257, 255 КПК України, докази, що були отримані за допомогою негласної слідчої (розшукової) дії - проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки не відповідають загальним вимогам їх допустимості для доведення винуватості ОСОБА_14 та ОСОБА_11 в інкримінованому злочині, а саме: вимогам щодо отримання доказу в установленому законом порядку із дотриманням встановленої законом форми, адже саме така форма гарантує захист прав і законних інтересів громадян. Зокрема: порушення права на таємницю спілкування та невтручання в приватне (особисте) життя.
Статтею 14 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, інших форм спілкування.
Втручання у таємницю спілкування можливе лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, з метою виявлення та запобігання тяжкому чи особливо тяжкому злочину, встановлення його обставин, особи, яка вчинила злочин, якщо в інший спосіб неможливо досягти цієї мети.
У відповідності до cт.15 КПК України під час кримінального провадження кожному гарантується невтручання у приватне (особисте і сімейне) життя.
Ніхто не може збирати, зберігати, використовувати та поширювати інформацію про приватне життя особи без її згоди, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 258 КПК України, ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді.
Статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що органами досудового розслідування відносно ОСОБА_8 застосовувалися негласні слідчі (розшукові) заходи - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки (постанова від 19.05.2014 року ) та проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо,- відео контролю особи - протоколи від 12.06.2014 року. Також негласні слідчі (розшукові) заходи застосовувалися відносно ОСОБА_10 , що є істотним порушенням вимог ст.ст. 246, 248 КПК України, оскільки негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Але ж ОСОБА_10 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.
Доказів, що органи досудового розслідування мали право проводити відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_11 негласні слідчі (розшукові) дії стороною обвинувачення не надано, відсутнє повідомлення по ст. 253 КПК України.
Також стороною обвинувачення не надано і ухвали слідчого судді, отримання якої передбачає ст.257 КПК України для використання
результатів негласних слідчих (розшукових) дій в інших цілях або передання інформації, що свідчить про її відсутність у сторони обвинувачення.
Як вбачається з дослідженої під час судового розгляду постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 20.05.2014 року, ОСОБА_10 повинен був провести оперативну закупку у ОСОБА_8 і фактично вийшов за межі дії вказаної постанови.
У відповідності до вимог ст. 87 КПК України , недопустимими є докази , отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Таким чином досліджені під час судового розгляду:
- протокол огляду від 11.06.2014 року з 13.05 до 13.15 години;
- протокол огляду від 11.06.2014 року з 15.05 до 16.10 години;
- висновок експерта від 16.06.2014 року;
- речовий доказ - шприц з наркотичним засобом;
- постанова про проведення контролю за злочином у формі оперативної закупки;
- протоколи про результати аудіо,- відео -контролю особи;
- протокол огляду документів від 23.06.2014 року;
- речовий доказ - диски з аудіозаписом та відеозаписом ;
є недопустимими доказами, відповідно до вимог статті 87 КПК України та відповідно до частини 2 статті 86 КПК України, не можуть використовуватись під час прийняття процесуальних рішень.
Як вбачається з досліджених в ході судового провадження доручень : слідчого № 17-14-1, № 17-14-21, № 17-14-4 від 20.05.2014 року, вони не відповідають вимогам Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні від 16.11.2012 року, зокрема п.п.3.2, 3.4, 3.4.1, 1.1 , відповідно до яких, до доручення слідчого, прокурора додається ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії чи постанова слідчого, прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії. Як вбачається з досліджених доручень на проведення НСРД, ухвали суду разом з дорученнями не направлялися, стороною обвинувачення взагалі доказів наявності ухвал про дозвіл на проведення НСРД і доказів направлення їх у законний спосіб оперативним підрозділам не надано.
Під час судового розгляду сторона обвинувачення взагалі не надала для безпосереднього дослідження судом ухвал слідчих суддів про дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , що ставить під сумнів взагалі існування таких ухвал і законність проведення НСРД.
здійснення оперативно-службової діяльності була отримана інформація проте, що оперуповноважений УМВС ОСОБА_8 за місцем своєї служби збуває ОСОБА_10 наркотичний засіб - опій ацетильований, як винагороду за надану ним інформацію про вчинення правопорушень на території м. Чернігова. Зазначена попередня правова кваліфікація ч. 2 ст. 307 КК України.
Однак, будучи допитаним під час судового розгляду оперуповноважений ОСОБА_17 засвідчив, що таку інформацію в ході здійснення оперативно-службової діяльності отримав від ОСОБА_10 , при цьому оперативно-розшукової справи не заводилося. На час реєстрації рапорту, внесення даних до ЄРДР і до 11.06.2014 року жодних наркотичних засобів у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не вилучалося. До 19.05.2014 року, тобто, дня звернення ОСОБА_10 , УСБУ не мало жодних даних про протиправну діяльність ОСОБА_13 , а до 11.06.2014 року і відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_11 .
Будучи допитаним під час судового розгляду , як свідок - ОСОБА_10 засвідчив, що до звернення в УСБУ в Чернігівській області станом на 19.05.2014 року і до проведення оперативної закупки 11.06.2014 року, жодних наркотичних засобів не вилучалося, а з ОСОБА_14 та ОСОБА_11 взагалі не зустрічався. Спілкувався, виключно з ОСОБА_13 . Звернувся до УСБУ, щоб вони допомогли вирішити проблему з ОСОБА_13 , який його примушував до співпраці.
Таким чином, на момент початку кримінального переслідування ОСОБА_8 обвинувачення не мало достатніх підстав для об`єктивної підозри у тому, що він займається збутом наркотичних засобів і саме -опію ацетильованого. Правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.2 cm. 307 КК України на момент внесення даних до ЄРДР була безпідставною.
Як вбачається зі змісту постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 20.05.2014 року, ОСОБА_8 займається протягом певного часу незаконним зберіганням та збутом наркотичних засобів. У зв`язку з чим прийнято рішення провести оперативну закупку особливо небезпечного наркотичного засобу- опію ацетильованого саме у ОСОБА_8 і проведення якої доручити ОСОБА_10 .
Жодних доказів про те, що станом на 20.05.2014 року сторона обвинувачення мала будь -які докази протиправної діяльності ОСОБА_8 в судове засідання надано не було.
Таке вочевидь свідчить про те, що інформація відносно злочинної діяльності, що була у розпорядженні держави на момент початку кримінального переслідування ОСОБА_8 не є такою, що може бути перевірена, та обвинувачення не може продемонструвати фактичні дані, що можуть бути визнані, як достатні підстави для проведення оперативного заходу.
З урахуванням показань оперуповноваженого УСБУ ОСОБА_17 та ОСОБА_10 вбачається, що на момент здійснення оперативної закупки 20 травня 2014 року обвинувачення не мало достатніх підстав для об`єктивної підозри у тому, що ОСОБА_13 займається збутом наркотичних засобів.
Відповідно до ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Статтею17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року, Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України , судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності , а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд дав оцінку доказам, запропонованим стороною обвинувачення і визнав їх недопустимими. На недопустимих доказах обвинувачення грунтуватись не може.
Відповідно до ст. 373 КПК України , обвинувальний вирок не може грунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчинені кримінального правопорушення.
Оскільки суд визнав докази, запропоновані прокурором недопустимими , обвинувачені своєї вини не визнали також, а тому в суді не доведено , що кримінальне правопорушення вчинили саме ці обвинувачені, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94,100, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд,-
Присудив:
ОСОБА_5 визнати не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК та по ч.2 ст. 307 КК України - виправдати .
ОСОБА_4 визнати не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК та по ч.2 ст. 307 КК України - виправдати .
Речові докази в кримінальному провадженні: опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,044 грам, який переданий на зберігання до камери схову речових доказів УСБУ в Чернігівській області знищити.
Речові докази в кримінальному провадженні: носії DVD+R № 1301 не таємно, згідно акту УСБУ в Чернігівській області від 13.06.2014 року № 3/2-1685 дск; CD-R № 1302 не таємно, згідно акту УСБУ в Чернігівській області від 13.06.2014 року № 3/2-1685 дск залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз - віднести за рахунок держави .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області, через Новозаводський районний суд м. Чернігова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1