Справа № 304/1345/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19.02.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду кримінальне провадження 11кп/777/127/16 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Закарпатської області на вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 07.12.2015 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого (має на утриманні шістьох неповнолітніх дітей), громадянина України, раніше не судимого,
-засуджено зач.2 ст. 286 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирішено і питання про речові докази у кримінальному провадженні, -
Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 23 липня 2015 року, приблизно о 04-ій годині 30-ій хвилині, керуючи автомашиною марки «ГАЗ-66», з державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , з технічними несправностями гальмівної системи та проїжджаючи по грунтовій дорозі між селами Турички та Липовець Перечинського району Закарпатської області, допустив порушення вимог п.п.»б», «д» п.31.4.1 «Правил дорожнього руху україни», не врахував дорожню обстановку, допустив з`їзд автомашини з підйому у потічок, внаслідок чого пасажири, які занходилися у кузові, повипадали на землю.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження відповідно середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження.
У апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вказаного судового рішення в частині призначення щодо обвинуваченого ОСОБА_6 покарання, посилаючись на те, що не призначивши щодо останнього і додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд першої інстанції допустився порушень вимог ст.50 КК України.
Доведеності вини, правильності кваліфікації судом суспільно небезпечних дій ОСОБА_6 прокурор не оспорює.
Інші учасники судового провадження судове рішення в апеляційному порядку не оскаржили.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 про залишення вироку без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Судове рішення у даному кримінальному провадженні цим вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.
Так, відповідно до вимог п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.
Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
З матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , зокрема, обвинувального акта від 6 жовтня 2015 року убачається, що, на порушення вимог ст.291 КПК України, відносно останнього органом досудового слідства не сформульовано обвинувачення (а.п., а.п.2-3).
Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення з посиланням на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.286 КК України, не замінює необхідності формулювання обвинувачення.
Окрім того, прийнявши рішення про дослідження доказів у кримінальному провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд допустився неповноті судового розгляду, невідповідності висновків фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки згідно запису на технічному носієві інформації, показанням обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, останній не визнав обставин вчинення ним кримінального правопорушення, зазначених в обвинувальному акті.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що оскаржене судове рішення підлягає до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження, під час якого суду необхідно вжити заходів для усунення зазначених недоліків, дотримання вимог розділу IV КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 7 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: