Справа № 676/1353/16-к
Провадження № 1-кп/676/179/16
ч.2ст.286 КК України
УХВАЛА
19 квітня 2016 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подiльський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 , з участю прокурора Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільний позов з додатками, заявлений у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України, -

встановив:
У провадженні суду перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2ст.286 КК України.
6 квітня 2016 року, до початку судового розгляду прокурор заявив клопотання про відкриття провадження за позовом заявленим ним в інтересах Держави в особі Кам`янець-Подільської міської ради та Кам`янець-Подільської міської лікарні №1 до обвинуваченого ОСОБА_3 . Прокурор вважає, що злочинними діями обвинуваченого завдано збитків міській раді та лікарні, яка фінансується з міського бюджету. Тоді ж, ухвалою суду позовну заяву прокурора в інтересах Держави в особі Кам`янець-Подільської міської ради та Кам`янець-Подільської міської лікарні №1 до обвинуваченого ОСОБА_3 постановлено залишити без руху позов надавши прокурору строк три дні для усунення недоліків. Згідно ухвали суду, прокурору слід було підтвердити виконання вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.45 ЦПК України, а також викласти вимоги більш чітко, оскільки з поданого позову не зрозуміло в інтересах кого він позивається, чиї інтереси захищає прокурор-чи міської ради чи лікарні, хто з них є юридичною особою, на які рахунки і кому з них слід стягнути кошти.

Проте, отримавши ухвалу суду від 6 квітня 2016 року, прокурор її вимоги не виконав, обмежився направленням до суду листа №80-490-16 від 8 квітня 2016 року з роз`ясненнями і запереченнями на ухвалу суду від 6 квітня 2016 року. У листі прокурор посилався на закони і роз`яснення, які були прийнятті до внесення змін в ст.45 ЦПК України, в ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
У суді прокурор наполягав на відкритті провадження за позовом, пояснював, що має безумовне право на представництво інтересів Держави, а тому будь-якої згоди чи повідомлень юридичної особи, для подачі позову в їх інтересах йому не потрібно. Прокурор посилався на лист №77-1741вих-16 від 21 березня 2016 року, яким нібито повідомив міську лікарню про їх представництво.
Сторона захисту просила повернути позов прокурору, оскільки збитки слід стягувати на користь лікарні, яка є самостійною юридичною особою та розпорядником коштів, які виділені з міського бюджету.
ОСОБА_6 , яка працює юристом у міській раді, у суді пояснила, що має право на представництво інтересів міської ради, і юридичне управління не позбавлене права та можливостей заявляти позови в інтересах міської ради. Повноважень на представництво інтересів лікарні у юристів міської ради немає. ОСОБА_6 стверджувала, що внаслідок ДТП шкоду спричинено лише міській лікарні, яка є самостійною юридичною особою і розпорядником коштів виділених їй з міського бюджету.
Суд вивчивши письмові доводи прокурора, заслухавши думку учасників та матеріали провадження, вважає, що позовну заяву слід повернути прокурору, оскільки він не усунув недоліків зазначених в ухвалі від 6 квітня 2016 року, а тому згідно ст.121 ЦПК України, позовна заява вважається не поданою і повертається.
Так, прокурор не надав суду належних документів визначених у ст.45 ЦПК України та у ст.23 Закону України «Про прокуратуру», які б підтверджували, що міська рада та лікарня позбавлені можливості самі звернутись з позовом. Ці дві юридичні особи функціонують, мають у розпорядженні кошти, міська рада має юридичне управління зі штатом юристів, а тому ці особи вправі самостійно пред`явити позов без втручання прокурора.
Доводи прокурора про те, що міська рада і лікарня не звертаються до суду з позовом, не заслуговують на увагу, оскільки строки звернення з позовом і строки давності ще не минули.
Доводи прокурора, що він повідомив міську лікарню про здійснення представництва в її інтересах, є необґрунтованими, оскільки з листа №77-1741вих-16 від 21 березня 2016 року вбачається, що він викладений у формі запиту про інформацію. Цим листом не підтверджується інформація про повідомлення юридичних осіб про представництва, так, як того вимагає ст.45 ЦПК України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
До того ж, прокурор не звернув увагу, що за обставинами справи збитки на лікування понесла міська лікарня, яка є самостійною юридичною особою, має свій рахунок, є розпорядником коштів. Та обставина, що кошти виділені з міського бюджету, ще не свідчить, що збитки спричинені міській раді, оскільки власником і розпорядником коштів після їх перерахування з бюджету є лікарня, як самостійна юридична особа.
Доводи прокурора про відсутність у міському бюджеті коштів на судовий збір не підтверджені належними документами та не є підставою для представництва ним інтересів міської ради та лікарні.
Повертаючи позовну заяву прокурора, суд враховує, що міська рада і лікарня мають право звернутись до суду з відповідним позовом. Оскільки строки позовної давності не минули, ці юридичні особи можуть ефективно захищати порушене право.
Суд також враховує, що згідно ч.5ст.121 ЦПК України повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.
Керуючись ст.128 КПК України, ст.121 ЦПК України, суд
постановив:
Позовну заяву прокурора в інтересах Держави в особі Кам`янець-Подільської міської ради та Кам`янець-Подільської міської лікарні №1 до обвинуваченого ОСОБА_3 повернути прокурору Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 .
Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду ОСОБА_1