Справа № 368/671/16-к
Провадження № 1-в/368/180/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області
В складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
З участю інших сторін провадження:
представника ВК : ОСОБА_4
Засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення від основного покарання у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого:
- 14 вересня 2015 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 18 вересня 2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.03.2013 року по 13.09.2015 року у строк відбуття основного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд, -
В С Т А Н О В И В :
28.04.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення від основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого:
- 14 вересня 2015 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 18 вересня 2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.03.2013 року по 13.09.2015 року у строк відбуття основного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В судовому засіданні представник ВК 115 ОСОБА_4 подання підтримала, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині подання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання ВК 115 підтримав, зазначивши при цьому, що за час відбування покарання він своєю позитивною поведінкою довів ту обставину, що став на шлях виправлення те перевиховання, тому до нього можливе застосування положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання, окрім того, він має 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, які отримав за період відбування покарання.
Окрім того, зазначив, що повністю розкаявся, після звільнення з місць відбування покарання має намір займатися в подальшому підприємницькою діяльністю з метою подальшого відшкодування шкоди, заподіяної злочином потерпілій стороні.
Окрім того, в нього арештовано виконавчою службою автомобіль, після продажу якого, всі кошти будуть спрямовані на відшкодування шкоди, заподіяної злочином.
Він також здійснював би відрахування на користь потерпілих, проте, виконавчі документи не надійшли на адресу установи виконання покарань, тому він не має змоги відраховувати кошти в рахунок погашення заборгованості, так як не знає реквізитів рахунків.
В судовому засіданні прокурор Кагарлицької міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 проти задоволення подання ВК 115 заперечував, так як вважає, що хоча засуджений ОСОБА_5 і позитивно характеризується по місцю відбування покарання, проте, ним не відшкодовано збитки потерпілій стороні, які є значними.
Окрім того, пільга по строкам настала не в зв`язку з відбуванням певного строку покарання засудженим ОСОБА_5 , а в зв`язку з застосуванням до нього положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», що, на його думку призвело до значного скорочення терміну, який необхідно відбувати засудженому ОСОБА_5 .
В судове засідання представник спостережної комісії ОСОБА_7 не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.
Суд, вислухавши представника ВК 115 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_8 які подання підтримали, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , який проти задоволення подання заперечував, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку щодо задоволення подання, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, громадянин України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , засуджений:
- 14 вересня 2015 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 18 вересня 2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.03.2013 року по 13.09.2015 року у строк відбуття основного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку покарання: «20» березня 2013 року.
Кінець строку покарання: «24» вересня 2020 року.
1/2 строку покарання: «24» вересня 2015 року.
Прибув в Кагарлицьку виправну колонію Київської області ( 115 ) із Дніпропетровського СІЗО, в якому утримувався з 25.03.2014 року, де дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.
По прибуттю в ВК 115 28 січня 2015 року працевлаштований різноробочим на виробництві установи.
До праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно, задану роботу виконує добросовісно.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_8 має:
заохочення:
1. 30.04.2015 р. За сумлінну поведінку і ставлення Подяка Нач. ВК
до праці.
2. 12.05.2015 р. За активну участь в культурно масових Похвальна Нач. ВК
заходах та перемогу у змаганнях з футболу. грамота

3. 14.01.2016 р. За сумлінну поведінку і ставлення до праці Подяка Нач. ВК
в котельні установи.
Дисциплінарних стягнень, ( втому числі знятих чи погашених в установленому законом порядку), за весь час відбування покарання не має.
Суд наголошує на тій обставині, що, зглядаючись на таку кількість заохочень, відсутність стягнень, в тому числі знятих чи погашених в установленому законом порядку, за весь час відбування покарання, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 має поведінку, яка свідчить про той факт, що він має саме правослухняну поведінку, яка свідчить про можливість застосування до нього пільги, яка передбачена КК України.
Відповідно, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і тому заслуговує, на думку учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, та, відповідно, суду, згідно ст.. 81 КК України умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.
Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.
Так, згідно ст. 81 КК України:
1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як встановлено судом, засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою під час відбування покарання в установі виконання покарання довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.
Що ж стосується сумлінної поведінки, то така є в наявності в поведінці засудженого ОСОБА_5 , так як засуджений за весь час відбування покарання, ( не тільки в ВК 115, а й СІЗО), не має стягнень, в тому числі знятих чи погашених в установленому законом порядку, напроти, за сумлінну поведінку і ставлення до праці має 3 заохочення, причому, дані заохочення отримував з початку відбування покарання у ВК 115, та стабільно на протязі 2015 2016 років.
3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
При вирішенні питання щодо умовно дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 судом було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.
Формально-юридичні підстави передбачені ч. 3 ст. 81 КК України і пов`язуються з фактичним відбуттям засудженим ОСОБА_5 1/2 строку покарання.
Строк фактичного відбуття засудженим ОСОБА_5 певної частини призначеного йому покарання як формально-юридична підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залежить від кількох чинників.
Таким чинниками відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України є:
а) вид (категорія) вчиненого особою злочину, визначений відповідно до ст.12 КК України;
Так, ОСОБА_5 засуджений за:
- скоєння необережного злочину, тобто за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України.
Санкція ч. 3 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Відповідно, згідно з положеннями ч. 4 ст.. 12 КК України засуджений ОСОБА_5 вчинив необережний тяжкий злочин.
Злочин, який передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, та який вчинений засудженим ОСОБА_5 , є злочином, вчиненим з необережності.
З урахуванням окремих із зазначених чинників та поєднання деяких з них між собою відносно засудженого ОСОБА_5 законом встановлений загальний (п.1 ч. 3 ст. 81 КК України), строк покарання, після фактичного відбуття якого особа може бути умовно-достроково звільнена від відбування покарання.
Відповідно, як де юре, так і де факто засуджений ОСОБА_5 підпадає під положення ст. 81 КК України, так як станом на день слухання справи, - станом на 17.05.2016 року відбув більше, ніж 1/2 частину покарання, так як 1/2 строку покарання засудженим ОСОБА_5 відбута 24 вересня 2015 року.
Отже, що стосується формально юридичних підстав щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України, то такі є в наявності.
Що ж стосується оціночних підстав умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, які передбачені ч. 2 ст. 81 КК України, то суд вважає, що їх також достатньо на даному етапі відбування покарання засудженим призначеного йому покарання.
Суд на обґрунтування своєї позиції враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою довів своє виправлення.
Встановлюючи ці підстави застосування ст. 81 КК України, суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:
- засуджений ОСОБА_5 завжди дотримувався, та дотримується правил внутрішнього розпорядку.
На обґрунтування своєї позиції суд наголошує на тій обставині, що засуджений на протязі всього часу відбування покарання дисциплінарних стягнень, в тому числі знятих чи погашених в установлених законом порядку, не мав, напроти, має три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Відповідно, наявність такої кількості заохочень та повна відсутність стягнень суд оцінює з тієї позиції, що засуджений бажає настання не лише формально юридичних наслідків застосування положення ст. 81 КК України, а саме, відбуття 1/2 частини покарання, а й бажає настання оціночних критеріїв, які також, на думку суду, мають вагоме значення при вирішенні питання про застосування до засуджених пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного основного покарання.
Відповідно, суд вважає, що для наявності оціночних підстав для застосування положення ст. 81 КК України необхідно, щоб засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.
Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд позитивно сприймає характеристики та висновку установи виконання покарання щодо тієї обставини, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення та перевиховання.
- окрім того, суд критично ідноситься до твердження прокурора, що пільга, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокове звільнення покарання, настала лише в зв`язку з тим, що засудженому було здійснено перерахунок відбутого терміну покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», з огляду на наступне.
Дійсно, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, засудженому ОСОБА_5 18 вересня 2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.03.2013 року по 13.09.2015 року у строк відбуття основного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що звісно ж, значно скоротило загальний термін відбування покарання засудженому, проте, критичне відношення прокурора до Закону України, який вступив в дію, та на підставі якого внесено зміни до чинного КК України, зокрема, ст. 72 КК України, та перенесення даної суб`єктивної критичності до вирішення питання, пов`язаного з застосуванням положення ст. 81 КК України, є юридично не коректним, а тому судом до уваги в даному випадку не береться.
- далі, суд критично відноситься до тієї обставини, що, як наполягає прокурор, в зв`язку з не відшкодуванням потерпілій стороні збитків, завданих злочином, така пільга, як ст. 81 КК України до засудженого не може бути застосована.
Суд вважає, що така позиція прокурора ОСОБА_3 є суб`єктивною, не підкріпленою нормами права, та, відповідно, такою, яка не повинна бути врахована при вирішенні питання застосування положень ст. 81 КК України.
Свою позицію суд обґрунтовує тим, що відшкодування шкоди, (повне чи часткове), не є умовою, (ні первинною, ні похідною), застосування положень ст. 81 КК України, так як в ч.2 ст. 81 КК України зазначено такі обов`язкові умови застосування умовно дострокового звільнення, - сумлінна поведінка, ставлення до праці, виправлення, а як вбачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування покарання, (не тільки у Кагарлицькій ВК 115, а й в СІЗО), має сумлінні поведінку, що підтверджується характеристикою, яка видана установою виконання покарань, має позитивне відношення до праці, за що має три заохочення, став на шлях виправлення, про що свідчить характеристика, пояснення представника ВК 115.
Окрім того, слід зазначити, що, як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 не відшкодовував збитки потерпілій стороні, так як на адресу установи виконання покарань не надходили виконавчі листи з реквізитами рахунків, на які необхідно здійснювати нарахування коштів, напроти, засуджений має бажання, намір, можливість після звільнення з місць позбавлення волі відшкодовувати потерпілим збитки шляхом здійснення підприємницької діяльності, та відповідного відрахування коштів.
Отже, не відшкодування збитків окрім іншого, суд сприймає як об`активну обставину, яка не залежить від волі засудженого, так як залежить від об`активних причин, - відсутність рахунків неа погашення шкоди, не надходження на адресу установи виконавчих листів, не продаж арештованого майна засудженого, тощо.
Окрім того, слід також враховувати також ту обставину, що інститут умовно дострокового звільнення від призначеного основного покарання має також значний вплив виховного характеру і на інших засуджених, так як у випадку безпідставної відмови в застосуванні пільги щодо засуджених, на думку суду це не буде спонукати інших засуджених до правослухнаної поведінки, прояву ними ознак виправлення та перевиховання, тому суд вважає позицію прокурора в даному випадку як суб`активне негативне відношення до такого значного інституту кримінального права, як умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Взагалі, оцінючи поведінку засудженого ОСОБА_5 в розрізі оціночних підстав для застосування положень ст. 81 КК України, суд зазначає, що поведінка засудженого в достатній мірі свідчить про його остаточне ставлення на шлях виправлення та перевиховання, тому до нього може бути застосоване положення ст. 81 КК України.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність як формально-юридичних, так і наявність в достатньому обсязі оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування основного покарання, тому суд приймає рішення про задоволення клопотання ВК 115 про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від основного покарання у вигляді позбавлення волі.
При вирішенні даного питання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.»
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання на даній стадії відбування покарання не буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної, так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 є обґрунтованим.
Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст..ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно, суд при вирішенні даного питання враховував ті обставини, що у діях засудженого ОСОБА_5 є достатні ознаки перевиховання, засуджений ОСОБА_5 , як вбачається з пояснень учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, та матеріалів провадження, остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, що є безумовною підставою для задоволення клопотання.
Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.ст. 12, 81 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області, погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення від основного покарання у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого:
- 14 вересня 2015 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 18 вересня 2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.03.2013 року по 13.09.2015 року у строк відбуття основного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого:
- 14 вересня 2015 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 18 вересня 2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.03.2013 року по 13.09.2015 року у строк відбуття основного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, умовно достроково від відбування основного покарання на 4 роки 129 днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб.
Суддя: ОСОБА_1