Справа № 466/7288/16-к
У Х В А Л А
«19» серпня 2016 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 16.01.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, -

в с т а н о в и в :

18 серпня 2016 року слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_2 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зіслався на те, що 19.05.2014 солдата ОСОБА_4 , призвано Галицько-Франківським ОРВК м. Львова для проходження військової служби за мобілізацією. Того ж дня ОСОБА_4 вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 де наказом командира цієї ж військової частини зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця-санітара 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону цієї частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.?

Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак, з 19.05.2014, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 з АДРЕСА_3 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно п. п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ, виїзд офіцерів, прапорщиків, військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

05.11.2014 солдат ОСОБА_4 без дозволу командира самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та переслідуючи мету ухилитись від військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи наміру повертатись у військову частину для продовження проходження військової служби, без дозволу командира перебуває поза межами розташування військової частини по теперішній час, проводячи час на власний розсуд.

Таким чином, 05.11.2014 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , з метою ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командира самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та по даний час незаконно перебуває поза місцем її розташування, "проводячи час на власний розсуд, чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

20.08.2015 військовою прокуратурою Львівського гарнізону солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, останнього оголошено у розшук, а досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинено.

Обставинами, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є повідомлення командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 про вчинене кримінальне правопорушення, показання свідка ОСОБА_5 , який підтвердив, що солдат ОСОБА_4 не прибув у розташування військової частини та місце перебування останнього йому невідомо а також інші матеріали кримінального провадження, зібрані у ході досудового слідства.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від військової служби, переховувався від органів досудового розслідування та суду, слід прийти до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким застосуванням більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 неможливо, оскільки обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, з огляду на що, тримання ОСОБА_4 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

Ухвалою слідчого судді від 09.10.2015 було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Термін дії вказаної ухвали був визначений до 09.04.2016 року включно.

Враховуючи те, що строк дії ухвали слідчого судді від 09.10.2015 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчився 09.04.2016, ОСОБА_4 до вказаної дати затриманий та доставлений до суду не був, тому виникла необхідність про звернення до слідчого судді для поновлення строків клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, уникає притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від проходження військової служби, а тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 уникає явки до органу досудового розслідування, оскільки за місцем свого проживання та реєстрації відсутній, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність, а також перешкоджати встановленню істини по справі, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176, 177, 178, 184, 187, 188 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали доручити слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1