Провадження № 1-кс/161/4180/16
У Х В А Л А
про відмову в арешті майна

м. Луцьк 16 вересня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме - транспортний засіб марки "МАN" НОМЕР_1 , ключі; пляшки з написом "Закарпатський коньяк" з марками акцизного податку в кількості 4 ящика по 50 пляшок кожен, ємністю 0,5 літра кожна пляшка, 2 ящика по 47 пляшок тієї самої ємності; пляшки з написом "Горілка Гетьман" в кількості 2 ящика по 20 пляшок, ємністю 0,5 літра кожна; пляшки з написом "Хлібний Дар" горілка в кількості 97 ящиків по 20 пляшок ємністю по 0,5 літра кожна та 1 ящик в кількості 37 пляшок по 0,5 літра кожна; пляшки з написом "Первак" горілка в кількості 55 ящиків по 20 пляшок ємністю 0,5 літра кожна; пляшки з написом "Козацька рада" горілка в кількості 17 ящиків по 20 пляшок ємністю 0,5 літра кожна; пляшки з написом "Хортиця" горілка в кількості 67 ящиків по 20 пляшок ємністю 0,5 літра кожна; пляшки з написом "Олександрія" горілка в кількості 28 ящиків по 20 пляшок ємністю по 0,5 літра кожна; пляшки з написом "Українська супер" горілка в кількості 1 ящик по 20 пляшок, ємністю 0,5 літра; пляшки з написом "Джерельна" горілка в кількості 4 ящика по 20 пляшок ємністю 0,5 літра кожна; картонна пачка з поліетиленовим пакетом ємністю 2 літра, всього 12 штук з написом "Фінляндія"; картонні пачки ємністю 10 літрів з написом "Пшенична" 5 штук, що були вилучені 06.09.2016 року під час проведення обшуку автомобіля марки «MAN» НОМЕР_1 , за адресою: смт.Заболоття Волинської області Ратнівського району.
Клопотання мотивує тим, що у провадженні СУ ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 03.04.2015 року до ЄРДР за №0000148, за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.199 КК України.

Оскільки, вилучені під час проведення обшуку (проводився на підставі ухвали суду від 03.09.2016) 06.09.2016 року за вищевказаною адресою речі, відповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, так як використовувались як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, а також набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, постановою слідчого від 08.09.2016 року вони визнані речовими доказами у справі, а тому, на підставі ст.170-171 КПК України, звернувся з даним клопотанням.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, думку представника володільця майна, який заперечував щодо арешту вищевказаного майна, приходжу до висновку, що в клопотанні про арешт майна слід відмовити.

Частина 2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Так, згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Таким чином, нормами вказаної статті визначено коло суб`єктів, яких суд може тимчасово позбавити можливості відчужувати певне майно, користуватись та розпоряджатись ним, до яких належать, зокрема, підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Встановлено, що жодній особі, в тому числі і ОСОБА_6 (про якого йдеться у клопотанні) підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.199 КК України, пред`явлено не було, хоча кримінальне провадження зареєстроване ще 03.04.2015 (тобто більше ніж півтора року) і обшуки у даному провадженні проводились і у ряду інших осіб, однак після їх проведення та призначення відповідних експертиз вилучене майно поверталось і жодну особу не притягнуто до відповідальності.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В витягу з ЄРДР 0000148 від 03.04.2015 року вбачається, що здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст.199 ч.1 КК України, предметом злочину по якому є підроблені гроші, підроблена іноземна валюта, підроблені державні цінні папери, підроблені білети державної лотереї, підроблені марки акцизного податку чи голографічні захисні елементи.

Таким чином, вилучені під час проведення обшуку 06.09.2016 р. речі автомобіль та спиртні напої не є та не можуть бути предметом злочину по даному провадженню, а відтак і речовими доказами у ньому. Вказані предмети також не належать до предметів, які вилучені законом з обігу, оскільки наявні документи щодо їх належності та законності їх походження та придбання. Про те, що алкогольні напої є фальсифіковані, а відтак підлягають арешту не наведено ні у клопотанні, ні безпосередньо в судовому засіданні, натомість як вбачається із пояснень представника володільця майна вилучений автомобіль використовувався ОСОБА_6 на законних підставах, а спиртні напої, що знаходились у ньому, законно придбані та перевозились до місця їх реалізації ПП ОСОБА_7 , з якою співпрацював ОСОБА_6 на підставі усної угоди.

Окрім того, як вбачається з протоколу обшуку під час його проведення не було вилучено документів, в тому числі і марок акцизного збору, які є безпосереднім предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.199 КК України.

Незаконність походження вказаного майна або ж те, що вилучене майно є незаконно виготовлене, безпосередньо під час розгляду клопотання ні слідчим, ні прокурором, на яких покладено обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, не доведено, в зв`язку з чим відсутні правові підстави для накладення арешту на вищевказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку від 06.09.2016 відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1