Провадження №1-кп/523/198/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2016 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Булавинський м. Єнакієве Донецької області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого та маючого на утриманні двох повнолітніх дітей, офіційно працюючого ТОВ «Золотий лелека» начальником виробництва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, а також цивільний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_10 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням», -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_10 , 07.04.2015 року приблизно, в період часу з 22:20 по 23:00 годин, більш точного часу не встановлено, знаходячись в приміщенні тамбуру біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 на ґрунті словесного конфлікту між ним та його сусідкою ОСОБА_7 на ґрунті тривалих конфліктних взаємовідносин, маючи прямий умисел на спричинення шкоди здоров`ю останній, що виник раптово у ході вказаного конфлікту, з мотивів особистої неприязні, з метою нанесення тілесних ушкоджень умисно наніс останній один удар кистю правої руки, стиснутою в кулак в область обличчя, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 фізичну шкоду у вигляді легких тілесних ушкоджень.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 794 від 09.04.2015 року у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець і садина обличчя.
Вказані тілесні ушкодження, згідно п.п. 2.3.5 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, ОСОБА_10 , 07.04.2015 року в період часу, приблизно з 22:20 по 23:00 годин, більш точного часу не становлено, знаходячись в приміщенні тамбуру біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 на ґрунті словесного конфлікту між ним та його сусідом ОСОБА_6 на ґрунті тривалих конфліктних взаємовідносин, маючи прямий умисел на спричинення шкоди здоров`ю останньому, що виник раптово у ході вказаного конфлікту, з мотивів особистої неприязні, з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому три удари кистю правої руки, стиснутою в кулак в область голови та обличчя, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 фізичну шкоду у вигляді легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1136 від 28.05.2015 у ОСОБА_12 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, синець і садинаголови, обох кистей, синець і садинатулуба, по одній ссадині передпліч.

Вказані тілесні ушкодження, згідно п.п. 2.3.3 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_10 , свою провину по пред`явленому та викладеному в обвинувальному акті обвинуваченню не визнав та пояснив, що з потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і раніше були неприязні відносини в зв`язку з постійним шумом, який надходив з їхньої квартири. Він неодноразово звертався до них з цього приводу, однак останні на зауваження не реагували. 07.04.2015 року близько 22:00 год. вкотре заважав шум і він пішов до тамбуру потерпілих, який йому відчинила сусідка потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Далі він підійшов до вхідних дверей потерпілих, смикнув їх, останні відчинилися і він зайшов в середину. В квартирі потерпілі висловлювалися на його адресу нецензурною лайкою, потім витиснули в тамбур. У тамбурі у них виник словесний конфлікт, під час якого потерпілий ОСОБА_6 наніс йому удар рукою в область грудної клітки, від удару у нього з рук випали дверні ключі. У відповідь він наніс потерпілому ОСОБА_6 удар кулаком правої руки в область обличчя. В результаті між ними зав`язалася бійка. Відразу після цього, потерпіла ОСОБА_7 взяла в руки держак від лопати, який знаходився на підлозі в тамбурі і почала наносити йому удари в область рук, голови, обличчя. Потім потерпіла ОСОБА_7 передала вказаний предмет потерпілому ОСОБА_6 , а сама взяла дерев`яний предмет схожий на брусок та завдала ним декілька ударів в область рук. Вказаний предмет зламався і словесний конфлікт продовжився. Після цього він пішов додому.

Додав, що коли наносив удар потерпілій ОСОБА_7 , то дверних ключів у руках уже не було. Вважав, що невинний, так як лише захищався, крім того потерпілий ОСОБА_6 також спричинив йому тілесні ушкодження.

З показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та свідків, не згодний.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї провини у вчиненні інкримінованого за обвинувальним актом кримінального правопорушення, винність зазначеного обвинуваченого у скоєнні вищеописаного злочину, повністю доведена та об`єктивно підтверджується нижченаведеними дослідженими й перевіреними в судовому засідання доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що з 2009 року являється сусідом обвинуваченого ОСОБА_10 . Додав, що 07.04.2015 року приблизно між 22:00 год. та 22:20 год. він разом з дружиною потерпілою ОСОБА_7 , сусідкою та її неповнолітніми дітьми перебував вдома в квартирі АДРЕСА_2 , де вони спілкувалися. Близько 22:20 год. через незамкнені тамбурні та вхідні двері квартири до них увірвався обвинувачений ОСОБА_10 , при йому кричав та висловлювався нецензурною лайкою. Він з дружиною ОСОБА_7 витиснули обвинуваченого з квартири АДРЕСА_3 в тамбур, де останній продовжував висловлюватися нецензурною лайкою. Намагаючись витиснути обвинуваченого з тамбуру, він штовхнув його правою рукою в плече, після чого обвинувачений наніс йому удар кулаком правої руки в область голови. Далі зчинилася бійка, під час якої вони спільно наносили удари один одному. Дружина розборонила їх та стала між ними. В цей час, обвинувачений почав ображати її, на що остання дала обвинуваченому ляпаса, а він в свою чергу наніс їй удар кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого розбив губу. Потім вони зачинили вхідні двері квартири та викликали працівників міліції.

-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні пояснила, що 07.04.2015 року близько 19:00 до неї в гості пришла сусідка разом з дітьми. Близько 22:20 год. до квартири увірвався обвинувачений ОСОБА_10 , який кричав та виловлювався нецензурною лайкою. Вона підійшла і декілька раз штовхнула обвинуваченого ОСОБА_10 аби він залишив квартиру, їй на допомогу прийшов чоловік та вони разом витиснули обвинуваченого ОСОБА_10 в тамбур, де останній правою рукою в якій були затиснуті дверні ключі наніс удар в обличчя чоловіка ОСОБА_6 , одразу пішла кров і він схопився за обличчя. Потім послідував наступний удар в руку чоловіка, якою він тримав обличчя. Зрештую вона стала між ними і просила обвинуваченого піти, він же не реагував та почав ображати її на що вона дала йому ляпас. Обвинувачений в свою чергу, правою рукою у якій знаходилися дверну ключі наніс їй удар в область обличчя, в результаті чого у неї був синець та рвана рана губи. Потім повернулася з чоловіком до квартири і викликали працівників міліції.

-показання свідка ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні пояснила, що на початку квітня

2015 року прийшла разом з дітьми в гості до потерпілої ОСОБА_7 . Близько 22:00 год. до квартири увірвався з криками та нецензурною лайкою обвинувачений ОСОБА_10 , на що потерпіла ОСОБА_7 підбігла до нього та намагалася витиснути з квартири. Потім до них приєднався потерпілий і вони перемістилися в тамбур. Додала, що весь час знаходилася в квартирі і як наносив обвинувачений ОСОБА_10 удари не бачила, однак після того, як потерпіла ОСОБА_7 зайшла назад до квартири у неї було розбите обличчя, кров в області нижньої щелепи та губи, а в потерпілого ОСОБА_6 підбите око.

-показанням свідка ОСОБА_14 , який у судовому засіданні пояснив, що 07.04.2015 року до його батьків разом з дітьми прийшла в гості ОСОБА_13 . Він разом з іншими дітьми дивився телевізор, а дорослі спілкувалися. Близько 22:30 год. в квартиру з криками увірвався обвинувачений ОСОБА_10 , до якого підійшла його матір ОСОБА_7 , і виштовхнула з квартири, з ними разом вийшов і батько ОСОБА_6 . Додав, що весь час знаходилася в квартирі і що відбувалося в тамбурі не бачив, однак коли приблизно через хвилини 3 батьки повернулися, то у матері була розбита губа, а у батька синець під оком. Згодом приїхали працівники міліції.

-показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що являється сусідкою потерпілих по тамбуру. 07.04.2015 року близько 23:00 год., до неї подзвонив в двері обвинувачений ОСОБА_10 , вона відчинила, і він одразу пішов до квартири потерпілих вхідні двері якої були незамкнені. Додала, що свідком бійки не була, так як весь час знаходилася в своїй квартирі, однак чула в тамбурі шум, крики. Крім того, після припинення конфлікту вийшла в тамбур і бачила, що у потерпілої ОСОБА_7 була розбита губа, а у потерпілого ОСОБА_6 підбите праве око та у крові права кість руки.

-показаннями допитаного судом експерта ОСОБА_16 , яка повністю підтримала надані нею висновки та пояснила, що тілесні ушкодження потерпілих встановила при візуальному огляді при проведенні первинної експертизи, на підставі медичної документації. Додала, що тілесні ушкодження у вигляді садини та синця обличчя у потерпілої ОСОБА_7 могли утворитися в результаті нанесення удару кистю руки стиснутою в кулак в якій можливо знаходилися дверні ключі, так як сам по собі кулак - це тупий твердий предмет з обмеженою поверхнею, в результаті удару яким дуже важко нанести садину; тілесні ушкодження, а саме синці і садини у потерпілого ОСОБА_6 , також могли утворитися від удару кулаком в якому також можливо був затиснутий твердий предмет у вигляді ключів. Крім того, пояснила, що будучи присутньою при проведенні слідчих експериментів з потерпілими, вона прийшла до висновку , що дані тілесні ушкодження могли утворитися при механізмі, який їй показали.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.04.2015 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_6 коротко пояснив про обставини завдання йому 07.04.2015 року тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_10 (т.1 а.с.4-6);

- заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 08.04.2015 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_7 коротко пояснила про обставини завдання їй 07.04.2015 року тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_10 (т.1 а.с.19);

- висновком судово-медичної експертизи №794 від 09.04.2015 року, з огляду на який у потерпілої ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження: синець і садинаобличчя.

Вказані тілесні ушкодження, згідно п.п. 2.3.5 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с.31-32);

висновком судово-медичної експертизи №1136 від 28.05.2015 року, з огляду на який у потерпілого ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, синець і садиниголови, обох кистей, синець і садинатулуба, по одній ссадині передпліч.

Вказані тілесні ушкодження, згідно п.п. 2.3.3 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.1 а.с.44-45);

протоколом проведення слідчого експерименту від 28.07.2015 року, з відеозаписом проведення слідчого експерименту та присутності експерта ОСОБА_16 , з якого вбачається, що під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_6 відповів на всі

поставленні запитання, відтворив всі обставини та механізм нанесення йому 07.04.2015 року, в проміжок часу з 22.20 по 23.00 годин тілесних ушкоджень в приміщенні тамбуру біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 (т.1 а.с.70-74);

протоколом проведення слідчого експерименту від 28.07.2015 року, з відеозаписом проведення слідчого експерименту та присутності експерта ОСОБА_16 , з якого вбачається, що під час проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_7 відповіла на всі поставленні запитання, відтворила всі обставини та механізм нанесення їй 07.04.2015 року, в проміжок часу з 22.20 по 23.00 годин тілесних ушкоджень в приміщенні тамбуру біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 (т.1 а.с.75-79);

Не визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї провини у вчиненні висунутого обвинувачення, його показання під час з`ясування обставин і перевірки їх доказами в суді, - судом до уваги не приймаються та оцінюються критично, як обраний обвинуваченим і стороною захисту засіб уникнення кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення.

Так, наведені обставини й показання обвинуваченого ОСОБА_10 не приймаються судом до уваги, внаслідок їх об`єктивного спростування, як сукупністю вищенаведених досліджених доказів та показаннями допитаних в судовому засіданні: потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ; свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; експерта ОСОБА_16 , які будучи попередженими про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень, пояснили суду, кожний у свою чергу, про обставини завдання саме обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілим, а також й іншими перевіреними судом і наданими прокурором письмовими матеріалами досудового розслідування, які співвідносяться між собою і об`єктивно доводять вчинення саме зазначеним обвинуваченим інкримінованих діянь за викладеними в обвинувальному акті обставинах.

Приймаючи до уваги наведені обставини та оцінивши досліджені й перевірені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить висновку про їх достатність, достовірність та допустимість, внаслідок чого судом беззаперечно встановлено, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_10 завдав легкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що потягли короткочасний розлад здоров`я, і тому дії зазначеного обвинуваченого кваліфіковані судом за ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним, яке призвело до настання короткочасного розладу здоров`я потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , форму вини обвинуваченого та те, що скоєне ним відноситься до категорії невеликої тяжкості злочинів, а також судом враховується думка вказаного потерпілих з цього приводу, не визнання обвинуваченим своєї провини, що характеризує його особу та свідчить про відсутність у нього дієвого каяття, невідшкодування ним завданої шкоди протягом досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, особа обвинуваченого раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, з урахуванням санкції ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України та вимог ст.ст.50, 53, 56, 57, 60, 65 цього ж Кодексу, суд доходить висновку про можливість призначенням покарання у виді штрафу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_10 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням» (т.2 а.с.31-34), не визнаний цивільним відповідачем - підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_10 «Про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням» (т.2 а.с.35-36), не визнаний цивільним відповідачем - підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Захисники ОСОБА_17 , ОСОБА_9 вважали неможливим задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди, оскільки

цивільним позивачем не були надані до суду докази, які підтверджують обґрунтованість придбання саме тих ліків, копії фіскальних чеків, товарних чеків та накладних на придбання яких були надані останнім, а саме не були подані до суду історії хвороби позивача або його медичної картки, в яких містяться призначення лікарів.

Відповідно ж до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, а докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, й доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Ураховуючи законодавчо врегульовані обов`язки доказування цивільного позову й неможливість обґрунтування його доказів припущеннями, а також виходячи з того, що потерпілим й цивільним позивачем ОСОБА_6 , який за ч.3 ст.93 КПК України, ст.60 ЦПК України є самостійним у користуванні своїм правом на збирання та подачу до суду відповідних доказів за його цивільним позовом, не було надано до суду доказів на підтвердження завданої матеріальної шкоди та документів на спростування доводів сторони захисту або заяви про забезпечення доказів, як це передбачено ст.ст.133, 137 ЦПК України, наведені у цивільному позові доводи потерпілого неможливо визнати обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на поданих ним до суду доказах, з огляду на що, у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди належить відмовити.

Втім, виходячи з положень ст.ст.3, 23, 1167 ЦК України, з дотриманням принципів законності, розумності та справедливості, приймаючи до уваги досліджені події та обставини кримінального провадження, ступінь провини обвинуваченого й цивільного відповідача ОСОБА_10 , суд при визначенні розміру фактично спричиненої потерпілим й цивільним позивачам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 моральної шкоди, виходить з моральних та фізичних страждань останніх, які настали в результаті спричинення їм легких тілесних ушкоджень, що призвело, у свою чергу, до короткочасного розладу здоров`я потерпілих та їх лікування, до зміни укладу їх життя, внаслідок чого, суд вважає, що стягнення на користь позивача ОСОБА_6 з відповідача ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди 3000 гривень, на користь позивача ОСОБА_7 з відповідача ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди 2000 гривень уявляє собою законну, розумну та справедливу компенсацію з цим видом шкоди.

На підставі викладеного, у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_10 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням», - належить відмовити, в частині стягування ОСОБА_6 з ОСОБА_10 матеріальної шкоди, - як безпідставної та не доведеної наданими позивачем доказами й матеріалами кримінального провадження, а в частині стягування ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з ОСОБА_10 моральної шкоди з огляду на надмірність заявлених позивачами позовних вимог.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, ст.ст.3, 23, 1167 ЦК України, ст.ст.60, 133, 137 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст. 125 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

- за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

В порядку ст.ст.128-129 КПК України, ст.ст.3, 23, 1167 ЦК України, цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням», - задовольнити частково та на відшкодування моральної шкоди стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_10 (ідент.код НОМЕР_1 ) на користь цивільного позивача ОСОБА_6 - 3000 (три тисячі) гривень, на користь цивільного позивача ОСОБА_7 - 2000 (дві тисячі) гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням», - відмовити.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 не обиралась.

Копії вироку вручити під розписку ОСОБА_10 та прокуророві, а також надати іншим заінтересованим особам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: