Справа № 138/1856/16-к
Провадження №:1-кп/138/116/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду, в режимі відеоконференції з Хустським районним судом Закарпатської області, обвинувальний акт з доданими матеріалами по кримінальному провадженню № 0000117 від 08.04.2016 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, приватного підприємця, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
08.04.2016 біля 20 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним вантажним автомобілем «МАN 18.264», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись з перевищенням допустимої швидкості руху по вул. Леніна в с.Бронниця Могилів-Подільського району Вінницької області, в напрямку м.Могилів-Подільський, поблизу будинку № 3, не врахував дорожньої обстановки, а саме спуску і заокруглення дороги ліворуч, при зміні напрямку руху відносно проїзної частини праворуч, не переконався, що даний маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху керованого автомобіля, внаслідок чого втратив змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що призвело до виїзду автомобіля за межі проїзної частини, де відбулося перекидання автомобіля в кюветі.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир даного автомобіля - ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 40 від 06.05.2016, у ОСОБА_6 виявлено такі тілесні ушкодження: рвану рану вздовж лівої пахвової зморшки з пошкодженням м`язів та судин різного типу, рану до переду від лівої підпахвової ділянки з пошкодженням м`язів, садна на волосяній частині лобної ділянки голови справа, три садна на тильній поверхні правої кисті, двобічні переломи ребер без пошкодження пристінкової плеври: зліва - 1-10 ребер, справа - 2-10 ребер. Смерть ОСОБА_6 настала від шоку (0.71 %), який розвинувся внаслідок сочетаної травми: множинного двобічного перелому ребер з пошкодженням судин різного типу в лівій паховій ділянці з зовнішньою кровотечею. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, між ними та смертю є причинний зв`язок.

Згідно висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №265а від 25.04.2016, до моменту початку розвитку ДТП гальмівна система та рульове керування автомобіля «МАN 18.264», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебували в працездатному стані.

Відповідно до висновку автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 294а від 05.05.2016, в даній дорожній обстановці, дії водій ОСОБА_4 , з технічної точки зору, регламентувались вимогами п. п. 10.1, 12.1, 12.4, 28.2 Правил дорожнього руху України. Швидкість руху автомобіля «МАN 18.264», державний номерний знак НОМЕР_1 , яка відповідає довжині видимих зафіксованих слідів гальмування коліс ТЗ, становила 76.7 км/год. В даній дорожній обстановці, можливість попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_4 забезпечувалась відповідністю його дій вимогам п. п. 10.1, 12.1, 12.4, 28.2 ПДР України.

Водій ОСОБА_4 за викладених вище обставин порушив вимоги п. п. 10.1, 12.1, 12.4, 28.2 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

-п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

-п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

-п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.»;

-п. 28.2 «На гірських дорогах і крутих спусках водій вантажного автомобіля, дозволена максимальна маса якого перевищує 3,5 т, трактора та автобуса повинен: а) користуватися спеціальними гірськими гальмами, якщо вони встановлені на транспортному засобі заводом-виробником».

Порушення ОСОБА_4 вимог п. п. 10.1, 12.1, 12.4, 28.2 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані вище дії ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правила безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ч.2 ст.286 КК України визнав. Разом з тим, заперечував ту обставину, що при події від допустив порушення п. 12.4 ПДР щодо порушення швидкісного режиму в населеному пункті. Суду пояснив, що рухався зі швидкістю не більше 35-40 км./год., а не 70 км./год. так як вказано в обвинувальному акті. Разом з тим, при дослідженні документів підтвердив факт того, що він підписував протокол огляду місця події 08.04.2016 та план-схему, яка є додатком до цього протоколу і жодних зауважень при ознайомленні з їх змістом не висловлював. Не заперечував той факт, що гальмівний шлях, довжиною 60 м. про який вказано у згаданій план-схемі належав автомобілю, яким він керував під час події. Суду пояснив, що рухаючись на автодорозі в напрямку м. Могилів-Подільського він помітив, що в автомобілі не спрацьовують гальма. По ходу руху автомобіля був поворот ліворуч і з метою пеопередження виїзду авто на смугу зустрічного руху обвинувачений, намагаючись якомога більше знизити швидкість руху авто, допустив з`їзд на узбіччя і, як йому здається колесо авто потрапило до ями чи вибоїни на узбіччі дороги, внаслідок чого авто перевернулось. Він та його пасажир, яким був ОСОБА_6 вилетіли з кабіни авто через його лобове скло. Ні він, ні пасажир не були пристебнуті ременями безпеки. ОСОБА_6 помер на місці події. Усі інші обставини зазначені в обвинувальному акті підтвердив, зокрема, час, місце події. Він був кумом загиблому і в даний час обвинувачений допоміг та допомагає його сім`ї. Надавав кошти на його поховання та надавав сім`ї іншу допомогу. З показань обвинуваченого слідує, що він кається у вчиненому.

Суд неодноразово з`ясовував в обвинуваченого про необхідність йому захисника та роз`яснював право на заявлення клопотання про призначення захисника за рахунок держави. Обвинувачений суду пояснив, що захисник йому не потрібен і від реалізації права на заявлення вказаного клопотання він відмовився. Крім того, після роз`яснень суду про право на заявлення клопотання про виклик експерта, який провів автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу (висновок № 294а від 05.05.2016) обвинувачений він реалізації такого права теж відмовився. Жодних доказів, на підтвердження обставин на які він послався, як на підставу своїх заперечень суду не надав.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні надала суду показання про те, що про обставини події вона дізналась від самого обвинуваченого. Вперше про саму подію вона дізналась з телефонного дзвінка від дітей, а потім уже і від обвинуваченого. Суду пояснила, що жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має. Він та її чоловік були кумами. Обвинувачений давав кошти на поховання чоловіка. Потім допоміг сім`ї заготовити дрова на зиму. Вона просила не карати обвинуваченого.

В ході судового розгляду справи прокурор відмовився він свого клопотання про виклик та допит свідків, яке заявлялось стороною обвинувачення в підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи такі позиції сторони обвинувачення та захисту, при вирішенні справи суд зважає на положення ч.3 ст. 26 КПК України про те, що суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду місця події від 08.04.2016 та план-схемою і фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто місце ДТП, зовнішній вигляд автомобіля та зовнішній вигляд трупа; протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу №00099-00619-15 від 20.07.2015, згідно якого транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним; картою амбулаторного медичного огляду №11 від 08.04.2016, згідно якого ОСОБА_4 під час вчинення ДТП був тверезий; висновком експерта №40 від 08.04.2016, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено такі тілесні ушкодження: рвану рану вздовж лівої пахвової зморшки з пошкодженням м`язів та судин різного типу, рану до переду від лівої підпахвової ділянки з пошкодженням м`язів, садна на волосяній частині лобної ділянки голови справа, три садна на тильній поверхні правої кисті, двобічні переломи ребер без пошкодження пристінкової плеври: зліва - 1-10 ребер, справа - 2-10 ребер. Смерть ОСОБА_6 настала від шоку (0.71 %), який розвинувся внаслідок сочетаної травми: множинного двобічного перелому ребер з пошкодженням судин різного типу в лівій паховій ділянці з зовнішньою кровотечею. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, між ними та смертю є причинний зв`язок; згідно свідоцтва про смерть №41 від 09.04.2016 ОСОБА_6 помер від множинних переломів ребер, шок; висновком експерта №265а від 25.04.2016 згідно якого, до моменту початку розвитку ДТП гальмівна система та рульове керування автомобіля «МАN 18.264», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебували в працездатному стані, протоком огляду транспортного засобу від 23.04.2016 та фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто автомобіль марки «МАН 18.264» державний номерний знак НОМЕР_1 ; висновком експерта № 294а від 05.05.2016, згідно якого в даній дорожній обстановці, дії водій ОСОБА_4 , з технічної точки зору, регламентувались вимогами п. п. 10.1, 12.1, 12.4, 28.2 Правил дорожнього руху України. Швидкість руху автомобіля «МАN 18.264», державний номерний знак НОМЕР_1 , яка відповідає довжині видимих зафіксованих слідів гальмування коліс ТЗ, становила 76.7 км/год. В даній дорожній обстановці, можливість попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_4 забезпечувалась відповідністю його дій вимогам п. п. 10.1, 12.1, 12.4, 28.2 ПДР України.

При вирішені питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого суд зважає на те, що згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а тому суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням (злочином).

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, приватний підприємець, одружений, на утриманні має непрацездатну матір. По місцю проживання характеризується позитивно. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Цивільний позов до обвинуваченого на стадії досудового розслідування, підготовчого судового засідання та до судового розгляду справи не пред`являвся.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування матеріальної шкоди сім`ї потерпілого.

Крім того, суд враховує і позицію потерпілої, що просила не карати обвинуваченого та відповідно не позбавляти волі, оскільки він добровільно відшкодував заподіяну матеріальну шкоду, і зможе надалі допомагати їй лише перебуваючи на свободі.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, що дає підстави суду звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

З приводу позбавлення обвинуваченого прав на керування транспортним засобом, то зважаючи на положення ст. 55 КК України та санкцію ч.2 ст. 286 КК України, а також обставини справи та особу обвинуваченого, а саме те, що він є приватним підприємцем суд, вважає достатнім строком такого покарання 2 роки.

Долю речового доказу слід вирішити згідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

З огляду на вимоги ст.ст.118, 122, 124 КПК України понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст.ст.55, 63, 65-67, 75, п.2, п.3, ч.1 ст.76, ч.2 ст.286 КК України, ст.ст.26, 100, 118, 122, 124, 368-370, 374-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75, п.2, п.3, ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ: автомобіль марки «МАН», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на спецмайданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути ОСОБА_4 , як власнику.

Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення експертиз, а саме: судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 264а від 25.04.2016-703,68 грн.; автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 294а від 05.05.2016-703,68 грн., загальна сума витрат на залучення експертів становить 1407,36 гривень, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення надіслати обвинуваченому та потерпілій, а також вручити прокурору.

Суддя: ОСОБА_1