24.10.2016
Справа № 642/1148/16-к
Провадження № 1-кп/642/245/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2016 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України -
В С Т А Н О В И В:
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року, було визнано винними та засуджено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, яким призначено покарання відповідно у вигляді 5 років та 4 років 3 місяців позбавлення волі .
За заявою засудженого ОСОБА_2 від 14.07.2016 року , відповідно до вимоги ст. 42 КПК України, йому була надана можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження , журналом судового засідання та технічним записом судового процесу (а.с.212 ).
14.07.2016 року до суду надійшла також апеляційна скарга ОСОБА_2 на вищевказаний вирок суду.
Згідно з ч. 4 ст. 395 КПК України протягом строку апеляційного оскарження матеріали кримінального провадження ніким не можуть бути витребувані із суду. У цей строк суд зобов`язаний надати учасникам судового провадження за їх клопотанням можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.
В ході ознайомлення засудженим ОСОБА_2 з матеріалами кримінального провадження було виявлено явну тенденцію до створення тяганини в процесі надання йому права для ознайомлення.
Так матеріали кримінального провадження містяться в одному томі на 195 аркушах справи. Засуджений ОСОБА_2 9 разів був доставлений до Ленінського районного суду м. Харкова, де йому надавалися для ознайомлення матеріали кримінального провадження. Засуджений 6 разів ознайомлювався лише з 5-6 аркушами матеріалів кримінального провадження.
З метою попередити зловживання засудженим своїм правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, враховуючи судову практику з надання засудженим права для ознайомлення, 13 жовтня 2016 року судом було прийнято рішення затвердити графік ознайомлення розподіливши по 75 аркушів матеріалів справи для ознайомлення з розрахунком на одну робочу добу ( а.с.261 ).
Засуджений був ознайомлений з даним графіком ознайомлення, однак відмовився його підписувати.
Однак, засудженому після складення графіку «ознайомлення з матеріалами кримінального провадження» тричі надавалась можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, та жодного разу він не виконав вимоги графіку, тричі доставлявся до суду, де кожен раз ознайомився з 10-18 аркушами справи.
Дії суду в випадку затягування засудженим з ознайомленням главою 31 КПК України не передбачені.

Разом з тим, в ч. 6 ст. 9 КПК України зазначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. В п. 22 вказаної частини передбачено розумність строків.

З врахуванням цього принципу ч. 10 ст. 290 КПК України передбачено, що в разі зволікання при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування можливо обмежити строк такого ознайомлення. Тому вважаю, що в даному випадку також можливо обмежити засудженого у строках ознайомлення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №1-рп/2012 від 18.01.2012 р. у справі за конституційними поданнями 47 та 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) частин шостої, сьомої статті 218 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи), Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Корнєв і Карпенко проти України" при визначенні адекватності часу та можливостей, які необхідні обвинуваченому для підготовки захисту, суд враховує конкретні обставини справи, її складність, обсяг матеріалів справи, який було пред`явлено для ознайомлення, обсяг матеріалів, з якими необхідно ознайомитись, тощо.

Зокрема у вищенаведеній справі, Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 3(b) статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод гарантує обвинуваченому "мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту", а отже, ця гарантія означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є "необхідним" для підготовки основного розгляду справи судом. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження (див. "Кан проти Австрії" (Can v. Austria), N 9300/81, доповідь Комісії від 12 липня 1984 року, серія A, N 96, п. 53, ухвалу у справі "Коннолі проти Сполученого Королівства". (Connolly v. the United Kingdom), N 27245/95, від 26 червня 1996 року, і "Майзіт проти Росії" (Mayzit v. Russia), N 63378/00, п. 78, від 20 січня 2005 року). Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення - для цілей підготовки свого захисту - з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі (див. ухвалу у справі "C.G.P. проти Нідерландів" (C.G.P. v. the Netherlands), N 29835/96, від 15 січня 1997 року, і рішення у справі "Фуше проти Франції" (Foucher v. France) від 18 березня 1997 року, Reports 1997-II, пп. 26-38). Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справи у судах першої інстанції» від 30.05.2008 року № 6, слід визнати правильною практику тих суддів, які обмежують час на ознайомлення з матеріалами справи, а потім припиняють ознайомлення у випадку недобросовісного користування (зловживання) особи своїми процесуальними правами (зокрема при явному затягуванні ознайомлення чи висуванні не передбачених законом вимог щодо умов такого ознайомлення).

Вказані дані на думку суду свідчать про явне, систематичне, немотивоване зволікання в ознайомленні із матеріалами кримінального провадження зі сторони засудженого ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, враховуючи те, що засуджений знайомився з матеріалами кримінального провадження під час досудового слідства, наданим судовим розпорядником часом для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження засуджений користується не раціонально, тобто правом на ознайомлення він зловживає, визначений КПК України строк на апеляційне оскарження вироку суду давно закінчився, вважаю за необхідне закінчити ознайомлення засудженого ОСОБА_2 з матеріалами кримінального провадження у порядку частини 2 статті 425 КПК України.
При цьому суд також враховує, що навмисне затягування засудженим з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, порушують права інших учасників судового розгляду, в тому числі на апеляційну перевірку судового рішення в розумні терміни.
Керуючись статтями 7, 9 ,42, 395, 423-426, 537 КПК України КПК України, -

У Х В А Л И В:
Закінчити ознайомлення засудженого вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року ОСОБА_2 , за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, з матеріалами кримінального провадження у порядку частини 4 статті 395 КПК України.

Матеріали кримінального провадження направити до апеляційного суду Харківської області.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1