Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/433/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2016 року м. Кіровоград
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника -адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані кримінальні провадження № 0000034 від 09 січня 2015 року та № 0000256 від 12 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_8 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2016 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Недайвода Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, що не працює, проживає за адресою по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13 серпня 2012 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.297 КК України із застуванням ч.1 ст. 70 КК України остаточно до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04 червня 2014 року від подальшого відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію в 2014 році»;

-19 лютого 2015 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-22 грудня 2015 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст.395 КК України із застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно до 3 років 9 місяців позбавлення волі,

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком з покаранням призначеного за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2015 року, ОСОБА_8 призначено остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у інше приміщення при слідуючих обставинах.

09 січня 2015 року приблизно о 04.45 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в квартирі ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з квартири ОСОБА_9 належний йому телевізор TOSHIBA N021CZ3R1U вартістю 1440,00грн., після чого ОСОБА_8 з місця вчинення даного кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 12 лютого 2015 року, приблизно о 06.30 год. ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна (крадіжку) з домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, через незачинену хвіртку проник на територію вказаного домоволодіння, після чого через не замкненні двері проник до приміщення сараю ОСОБА_10 , звідки таємно, повторно викрав належний ОСОБА_10 двигун внутрішнього згорання до мотоциклу «К-750» вартістю 550,00 грн., велосипед «ВМХ» вартістю 212,50 грн., після цього ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 762,50 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати рішення суду першої інстанції з направленням справи на новий судовий розгляд, вказуючи на некомпетентність слідчого під час досудового розслідування, відсутність в матеріалах кримінального провадження належних та допустимих доказів, які б з достовірністю свідчили про винуватість та доведеність його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, невмотивованість та необґрунтованість судового рішення, в основу якого на думку обвинуваченого покладено лише його зізнавальні показання.

Заслухавши доповідача, в дебатах прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону, вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду про подію злочину та про винуватість обвинуваченого у його вчиненні з достовірністю випливають з матеріалів справи.

Для цього у вироку повинні бути проаналізовані і оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази, які як підтверджують висновок суду, так і спростовують його.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України.

Так, даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку, правильно та цілком обгрунтовано зазначив про те, що дії ОСОБА_8 по епізоду крадіжки телевізора з квартири ОСОБА_9 за ч.2 ст. 185 КК України,як крадіжка вчинена повторно та по епізоду крадіжки двигуна до мотоциклу та велосипеда із приміщення (сараю) домоволодіння ОСОБА_10 за ч.3 ст. 185 КК України, як крадіжка вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення кваліфіковані правильно.

На обґрунтування своїх висновків суд послався на сукупність зібраних під час досудового розслідування письмових доказів, а також показання самого обвинуваченого ОСОБА_8 , який повністю визнав свою і в судовому засіданні розповів як і при яких обставинах він вчиняв дані крадіжки.

Достовірність протоколів слідчих дій, а також правдивість показань ОСОБА_8 під час проведення досудового розслідування, які він підтвердив в судовому засіданні перевірені судом першої інстанції, про що змістовно та обґрунтовано зазначено в оскаржуваному вироку.

Викладені у вироку висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при обставинах викладених в обвинувальному акті (ч.1 ст. 337 КПК) є правильними і такими, що ґрунтуються на сукупності зібраних, узгоджених між собою та досліджених судом доказах.

Такий висновок місцевого суду, на думку колегії суддів, відповідає фактичним обставинам цієї справи, ґрунтується на зібраних у справі й детально досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, яким суд дав належну та об`єктивну оцінку.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , які викладені в апеляційній скарзі про відсутність в матеріалах кримінального провадження належних та допустимих доказів, які б з достовірністю свідчили про його винуватість та доведеність вини у вчиненні крадіжок, колегія суддів вважає безпідставними, необґрунтованими і такими, що спростовуються оголошеними та дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, а також показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 , під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 під час досудового розслідування, розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції пояснив, що під час спільного розпиття алкогольних напоїв в квартирі разом з ОСОБА_9 , останній будучи у сильному алкогольному сп`янінні ліг відпочивати, а він ОСОБА_8 , скориставшись цим, виніс з його квартири телевізор, приніс до свого знайомого ОСОБА_11 та залишив його, після цього за телевізором не повертався.

По епізоду крадіжки з домоволодіння ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що знав коли саме ОСОБА_10 немає вдома, оскільки останній зранку їде на роботу, також йому було відомо де останній зберігає ключі, скориставшись відсутністю ОСОБА_10 , без його дозволу, ОСОБА_8 з сараю витягнув двигун і за допомогою велосипеда перевіз до себе до дому, щоб в подальшому здати його в металобрухт.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 щодо неповноти досудового слідства та необ`єктивності суду у дослідженні доказів, на думку колегії суддів констатується обвинуваченим з формальних, надуманих підстав, обвинувачений ОСОБА_8 в такий спосіб намагається уникнути кримінальної відповідальності за вчинення умисних, тяжких та середньої тяжкості, кваліфікованих кримінальних правопорушень проти власності.

Як пояснив сам ОСОБА_8 при ухваленні вироку, він за крадіжку телевізора та двигуна розраховував на більш м`яке покарання, у зв`язку з чим і вирішив подати апеляційну скаргу.

На підставі вищевикладеного та к еруючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2016 року в об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000034 від 09 січня 2015 року та № 0000256 від 12 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_8 за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_4