АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/1153/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/460/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2014 року за № 0000675, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України,

фізична особа підприємець, раніше не судима, зареєстрована та проживає

за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

обвинувачена ОСОБА_7

захисник, адвокат ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувалася в тому, що, діючи на підставі свідоцтва про державну реєстрацію як фізична особа - підприємець ), здійснювала господарську діяльність з продажу ветеринарних препаратів на території ринку Житлового масиву "Карачуни", який розташований по вулиці Погребняка в Центрально - Міському районі м. Кривого Рогу.

26.03.2012 року в денний час, на території ринку Житлового масиву "Карачуни", між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_6 був укладений трудовий договір на 365 днів, відповідно до якого останню було прийнято на роботу в якості продавця - консультанта на 0,25 ставки із заробітною платою 275 грн.

Відповідно до наказу № 67 к від 14.08.2012 року, ОСОБА_6 була звільнена з посади ветеринарного фельдшера першої категорії дільничної лікарні Інгулецького району, після чого почала працювати на роботодавця ОСОБА_7 , щотижнево, а саме, згідно графіка - з понеділка по п`ятницю, з 08:00 годин до 16:00 годин.

Так, фізична особа - підприємець ОСОБА_7 , в порушення законного порядку створення робочих місць, навмисно, всупереч інтересам громадян, грубо порушуючи конституційне право на працю, ст.ст. 5, 13 ЗУ «Про охорону праці», ст. 2, п. 6 ст. 24, ст. 24-1 Кодексу законів про працю України, що передбачають обов`язкове укладання письмової угоди з фізичними особами та реєстрації в семиденний термін в центрі зайнятості, в період часу з березня 2012 року по серпень 2014 року, трудовий договір, який був укладений з працівником ОСОБА_6 , в міському центрі зайнятості не зареєструвала, чим завдала значної шкоди охоронюваним законом правам окремої громадянки, а саме: повноцінно реалізувати своє право на працю, включення вказаного періоду трудової діяльності до пенсійного стажу, соціальне страхування на період хвороби, повної та часткової втрати працездатності, матеріальну допомогу по безробіттю.

Таким чином, на момент скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 , будучи фізичною особою - підприємцем, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, мала можливість та повинна була обов`язково в семиденний термін зареєструвати в міському центрі зайнятості трудову угоду, яка була укладена між нею та ОСОБА_6 , але вона безпідставно, умисно не виконала зазначених дій.

Обвинуваченням дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 172 КК України, за ознаками грубого порушення законодавства про працю.

Ухвалою суду першої інстанції, після з`ясування обставин кримінального провадження, було задоволено клопотання прокурора та вирішено звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, та закрити кримінальне провадження на підставі набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вирішено залишити без розгляду, та роз`яснено потерпілій право у подальшому звернутися до суду з цивільним позовом у встановленому ЦПК України порядку.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги потерпіла ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що на момент скоєння злочину ОСОБА_7 діяння визнавалися законом як правопорушення, але суд першої інстанції разхом з прокурором не вжили жодних заходів щоб перекваліфікувати злочин, вчинений ОСОБА_7 на ст. 173 або ст. 175 КК України та звільнили її від кримінальної відповідальності з чим вона не згодна і просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, обвинувачена та її захисник заперечували проти апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга потерплої ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України ухвала суду переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 172 КК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд першої інстанції дотримався вимог кримінального процесуального закону, та з таким висновком погоджується і колегія суддів.

Як вбачається з матеріалів провадження, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2014 року за № 0000675 було внесено відомості щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, за ознаками грубого порушення законодавства про працю.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, законом № 77-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» внесені зміни до ст. 172 КК України «Грубе порушення законодавства про працю», а саме: незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» іншою особою, а також інше грубе порушення законодавства про працю.

При цьому, поняття «інше грубе порушення законодавства про працю», яке використане законодавцем у частині 1 статті 172 КК України, має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід звертатися до відповідних норм Кодексу законів про працю України. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння, характеру порушених трудових прав людини, обставин, за яких вчинено це порушення, яку ним завдано (могло бути завдано) шкоду.

Вказана правова позиція закріплена у висновку, викладеному в постанові Верховного суду України по справі № 5-106кс15 від 01 жовтня 2015 року.

Вищевказаним Законом також були внесені зміни до ч. 3 ст. 41 КУпАП «Порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці», а саме: фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю.

Таким чином, фактично змінами до Кодексу України про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_7 перестали підпадати під кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та законне рішення щодо закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Посилання потерпілої ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 з боку прокурора та суду першої інстанції, а саме пред`явлення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень суперечать вимогам ст. 337 КПК України, яка визначає межі судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої не підлягає задоволенню та відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2014 року за № 0000675, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4