Справа № 405/2330/16-к
Провадження № 1-кс/390/63/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" березня 2016 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

скаржника ОСОБА_4

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Кіровоградської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернулась зі скаргою до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області на бездіяльність прокуратури Кіровоградської області, якою після одержання від заявника письмового повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, не внесені такі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Просить зобов`язати внести відомості про вчинення суддею Ленінського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_5 , кримінального правопорушення за ст. 375 КК України, який 29.09.2015 року постановив завідомо неправосудну ухвалу по кримінальному провадженню, 0000043 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України, про невизнання незаконним обвинувального акта від 29.09.2015 року. У зв`язку з чим також просить: зобов`язати внести такі відомості в ЄРДР, провести досудове розслідування, притягнути винного до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_4 подану нею скаргу підтримала повністю та просила суд її задовольнити.

Прокурор, в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги виходячи з того, що підставою вважати заяву чи повідомлення про злочин є наявність в такій заяві або повідомленні об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, зокрема, про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину та інше.

Доводи скаржника не містить ознак або відомостей щодо вчиненого кримінального правопорушення, а лише ставлять під сумнів процесуальне рішення, прийняте суддею під судового розгляду кримінального провадження. Зміст усних припущень зводиться до незгоди потерпілої з процесуальним рішенням головуючого судді і оспорювання нею можливого судового рішення.

В судовому засіданні встановлено.

29 вересня 2015 року, Ленінський районний суд міста Кіровограда під головуванням судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, 0000043 за ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України, в судовому засіданні прийняв зміну обвинувачення, заявлену прокурором шляхом складання обвинувального акту від 29.09.2015 року.

10 лютого 2016 року, потерпіла в зазначеному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 вважаючи незаконним обвинувальний акт від 29.09.2015 року звернулась із заявою про злочин, вчинений головуючим суддею ОСОБА_5 шляхом прийняття зміни обвинувачення, до прокуратури Кіровоградської області, з підстав зазначених нею у поданій до слідчого судді скарзі.

29.02.2016 року, прокуратура Кіровоградської області в направленому листі на ім`я ОСОБА_4 , послалася на ст. 126 Конституції України як на підставу відмови у внесенні повідомлення та відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Статтею 214 КПК України визначено, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Судове рішення приймається у формі ухвали або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим ст. 369, 371-374 цього Кодексу.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) Комітету Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 126 Конституції України недоторканність суддів як гарантія їхньої незалежності у виконанні професійних обов`язків може не обмежуватися обсягом, визначеним у ч. 3 статті 126 Конституції України.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Це стосується і визначеного ст. 55 Конституції України права на судовий захист, яке включає в себе право на розгляд справи незалежним та неупередженим судом. Зниження рівня гарантій незалежності суддів опосередковано може призвести до обмеження можливостей реалізації права на судовий захист (п. п. 1.2, 1.3, 4.2, 4.3).

Аналогічні роз`яснення змісту гарантій незалежності й недоторканності суддів містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13 червня 2007 року.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою поданою скаржником 10 лютого 2016 року до прокуратури Кіровоградської області відносно судді Ленінського районного суду міста Кіровограда.

Разом з цим необхідно зазначити, що ОСОБА_4 як потерпіла, має процесуальні права передбачені ст.55-56 КПК України, тобто безперешкодно може реалізувати їх під час вирішення справи в суді першої інстанції, а у разі незгоди з судовим рішенням будь-які оскаржувані нею обставини можуть бути предметом дослідження під час розгляду апеляційної чи касаційної скарг.

Втручання органу досудового розслідування під час здійснення судового розгляду кримінального провадження буде неприпустимим. За таких умов скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 117, 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволені скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Кіровоградської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя /підпис/
Згідно з оригіналом.
Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1