Номер провадження: 11-кп/785/813/15
Номер справи місцевого суду: 509/458/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 і обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.10.2014 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Клімовськ, росіянин, громадянин Російської Федерації, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 189 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави на залучення експерта у розмірі 352,80 гривень.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Клімовськ, росіянин, громадянин Російської Федерації, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 189 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави на залучення експерта у розмірі 352,80 гривень.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Ртіщево Саратовської області Російської Федерації, росіянин, громадянин Російської Федерації, з середньою технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 189 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави на залучення експерта у розмірі 352,80 гривень.

Стягнуто солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_13 90000 гривень моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою та невстановленими особами, із застосуванням над потерпілим ОСОБА_13 насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, вимагали від останнього передачі чужого майна при наступних обставинах.

Так, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом вимагання, діючи з корисливих мотивів, спільно та за попередньою змовою між собою та невстановленими особами, матеріали стосовного яких виділені у окреме провадження, заздалегідь узгодили план, відповідно до якого невстановлена особа домовляється з підприємцями про завантаження товару в вантажний автомобіль, найнятий для його перевезення, після чого, при зустрічі з цими підприємцями нібито для розрахунку за товар, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і невстановлена слідством особи із застосуванням насильства змушують підприємців дати вказівку випустити вантажний автомобіль з товаром з території бази, після чого заволодівають даним майном.

Реалізуючи такий злочинний план 08.10.2012 року невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, домовився з потерпілим ОСОБА_13 про купівлю-продаж партії товару - нижньої білизни, жіночих колготок і шкарпеток, загальною вартістю 280000 доларів США, далі через диспетчера вантажоперевезень найняло для перевезення з м. Одеси до м. Дніпропетровськ вантажного автомобіля «Сканія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в ніч з 08 на 09.10.2012 року був завантажений зазначеним товаром на території складської бази за адресою: м. Одеса, вул.Аеропортовска, 8.

09.10.2012 року близько 16 годин дня обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , спільно з невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені у окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом вимагання, прибули на вул. Базова, 10, в смт Авангард Овідіопольського району Одеської області, де під час зустрічі з ОСОБА_13 в автомобілі марки "Тойота", реєстраційний номер НОМЕР_2 , невстановлені особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, стали вимагати від потерпілого дати команду охоронцям бази випустити вантажний автомобіль з товаром з території, що знаходиться на базі по вул. Аеропортовскій, 8, в м. Одесі без попередньої оплати вартості товару, а після відмови потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які знаходились зовні автомобіля, відкрили двері цього автомобіля та стали наносити ОСОБА_13 удари у обличчя та інші частини тіла, але він вирвався з автомобіля та втік. Внаслідок такого застосування насильства потерпілому ОСОБА_13 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді обширного розриву правого очного яблука з випаданням оболонок, крововиливом у передню камеру, відшаруванням сітківки, відриву нижньої вії, рани м`яких тканин правої виличної області.

На крики потерпілого сторонні особи викликали співробітників міліції, які в ході переслідування затримали ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а невстановлені особи, матеріали відносно яких виділені у окреме провадження, зникли з місця злочину.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_10 і ОСОБА_14 просять вирок скасувати, та ухвалити новий випробувальний вирок, який призначити ОСОБА_8 ОСОБА_7 та ОСОБА_9 невинним. Потерпілий не впізнає обвинувачених, як людей які нападали на нього та його товаришив, але ж у потерпілого були всі обставини, щоб добре розгледіти нападників, з якими він спілкувався на протязі що найменш 10 хвилин, тим не менше він не впізнає мого підзахисного. Інші свідки не впізнають Обвинуваченого, як чоловіка, який був серед нападників на Потерпілого та його товаріщів. які були з ним у автомобілі. Обвинувачений заперечує свою участь у скоєнні будь якого злочину та взагалі заперечує факт того, що він намагався вчинити фізичний чи моральний тиск на потерпілого.

У обвинувачених не вилученого жодних речових доказів, які б підтверджували їх участь у скоєнні злочину (наприклад: не знайдено зброї чи залишків крові потерпілого на речах обвинуваченого)

Показання працівників міліції підтверджують лише той факт що обвинувачені були присутніми на проминку 7км під час цих подій, та намагалися втекти від них (але цей факт обвинувачені пояснюють тим, що боялися отримати адміністративне покарання за те що під час перетинання ОСОБА_15 -Українського кордону не встигли надати свого паспорта для отримання відмітки погранслужби) Але ж, ці працівники міліції не були свідками події злочину і згідно до вищенаведеного їх свідчення не є належним доказом по обвинуваченню ОСОБА_8 .

Огляд міста події та предметів злочину, теж ніяк не доводять причетність мого підзахисного до вчинення вищенаведеного злочину.

Також, в обвинувальному акті вказано, що збитків цим правопорушенням не заподіяно. Так, з моєї точки зору, докази у цієї справі не те що недостатньо, але нема взагалі належних доказів, які б підтверджували вину у скоєнні вищенаведеного злочину.

Заслухавши прокурора, який просив частково задовольнити подані апеляції, скасувати вирок і направити його на новий розгляд в зв`язку з відсутністю повного запису процесу технічними заходами, захисників та обвинувачених, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, та просили їх задовольнити, вивчивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 провину свою не визнав та пояснив, що у жовтні 2012 року до нього звернулись знайомі мешканці Москви із проханням супроводити вантаж з України, зібравши команду з декілька чоловіків. Він запропонував цю роботу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які погодились їхати разом з ним до України. Разом з ОСОБА_9 приїхав його знайомий на ім`я ОСОБА_16 , який також бажав заробити. Усі разом вони приїхали у м.Білгород Російської Федерації. Там їх зустрів чоловік на ім`я ОСОБА_17 , який займався перевозкою вантажу і вони віддали йому свої паспорта громадян Російської Федерації. Вечір і ніч він, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та знайомий ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_16 розважались в м.Білгород, потім заснули в автомобілі, а прокинулись вже в Україні у ОСОБА_18 , куди їх привіз ОСОБА_17 . Там їх зустрів чоловік на ім`я ОСОБА_16 , який і оплачував їх перебування на території України, в тому числі і в м.Одесі. Після прибуття в Одесу їх розмістили в квартирі, а потім він, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та знайомий ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_16 гуляли по місту і відпочивали. 09.10.2012 року їм зателефонував ОСОБА_17 і сказав, що чекає їх о 14 годині в районі Клеверного мосту на трасі Одеса-Київ і що туди їх привезе ОСОБА_16 , оскільки в місті великі затори автомобілів. ОСОБА_16 отримує ключі та закриє квартиру, в якій вони мешкали. Під час пересування на автомобілі ОСОБА_16 останній постійно з кимось розмовляв по телефону про повернення авансу і про те, що вантаж без документів йому не потрібний. ОСОБА_16 повідомив їх, що йому треба на 5 хвилин заїхати на промринок "Сьомий кілометр", де йому призначили зустріч для повернення авансу, а вже потім він відвезе їх до Арсенія. Коли вони приїхали на місце ОСОБА_16 зупинив машину. Всі вийшли з машини, при цьому він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пішов в магазин, а обидва ОСОБА_16 залишились біля автомобіля покурити. В магазині їм не вистачило коштів, тому вони стали повертатися до автомобіля і тоді побачили ще один автомобіль чорного кольору, з якого доносились крики. Потім одночасно відкрились три двері цього авто і з нього вискочили китаєць та обидва ОСОБА_16 . Побачивши їх китаєць побіг у протилежну сторону, а за ним погнався ОСОБА_16 . При цьому знайомий ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_16 витягував з автомобіля ще одного китайця і став його бити, а потім побіг за першім китайцем. Його позвав ОСОБА_9 і той зупинився. Після цього ОСОБА_16 , який привіз їх на промринок і повинен був відвезти до Арсенія, сів в свій автомобіль «Ауді» і уїхав. Всі ці події відбувались на відстані приблизно п`яти метрів від обвинувачених, але вони до нападу на китайців не причетні. Вони також бачили, що після бійки, яка тривала не більше трьох хвилин, один китаєць залишився в автомобілі чорного кольору. Підчас бійки вони не чули ніяких розмов, ніхто ніяких вимог до китайців не висував. На вулиці не було жодної іншої людини, крім усіх перелічених осіб, та ніхто не кричав «Міліція!», ніхто нікого не рознімав. Знайомий ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_16 сказав, що треба уходити, а коли вони стали тікати, то він по дорозі розповів їм, що він разом із ОСОБА_16 сів в машину китайців, під час розмови китаєць відмовився повернути аванс і вимагав гроші за весь вантаж. Спочатку розмова йшла на підвищених тонах, а потім почалась бійка. Він вдарив китайця, який сидів поруч з ним на задньому сидінні, а інший ОСОБА_16 став бити водія. Коли вони йшли по полю з`явились два чоловіка у цивільному та стали кричати: "Стоять!". Всі злякались та побігли у різні сторони. Коли з`явились працівники міліції у формі він від них вже не убігав та його затримали. Після затримання його стали лякати та він представився чужим прізвищем. їх оглянули у лікарні та там було підтверджено, що вони не мають тілесних ушкоджень. Потім почалися допити, під час якого працівники міліції застосовували до них тортури та вимагали зізнатися у скоєнні злочину. Після надання адвоката він разом з адвокатом написав заяву про застосування до нього з боку працівників міліції насильства.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у судовому засіданні надали пояснення, які тотожні поясненням обвинуваченого ОСОБА_7 .

Незважаючи на невизнання винуватості обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх вина у встановленому судом обсязі доведена у ході судового розгляду наступною сукупністю досліджених судом доказів:

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який у судовому засіданні пояснив, що він приїхав в Україну наприкінці літа 2012 року і став працювати у приватного підприємця ОСОБА_19 на посаді вантажника і реалізатора. До нього іноді звертались різні особи щодо оптового продажу товару, належного його роботодавцю. Так, особа на ім`я ОСОБА_16 , який раніше вже мав ділові відносини із ОСОБА_19 , одного разу дзвонив і йому, але тоді угода не відбулась. На початку жовтня 2012 року ОСОБА_16 знову звернувся до нього і ОСОБА_19 з питань придбання товару. ОСОБА_19 доручив потерпілому займатися цією угодою. З особою на ім`я ОСОБА_16 були погоджені вартість партії товару - нижньої білизни, жіночих колготок і шкарпеток - на загальну суму 280 000 доларів СІЛА. За завантаження фури ОСОБА_16 мав сплатити вантажникам 4000 гривень. У ввечері 08.10.2012 року особа на ім`я ОСОБА_16 приїхав на складську базу по вул.Аєропортівська, 8, у м.Одесі на вантажному автомобілі «Сканія», сказав, що розрахується завтра і за товар, і за його завантаження. Домовились про місце зустрічі наступного дня - на вул.Базовій. Особа на ім`я ОСОБА_16 відібрав товар і контролював його завантаження. Документи на визначену партію готовив ОСОБА_19 і вони знаходились разом з товаром. Особа на ім`я ОСОБА_16 знав, що вантажний автомобіль буде випущений з території складу тільки тоді, коли потерпілий або ОСОБА_20 , особисто чи по телефону, дадуть команду на це охороннику складу і що цей порядок не міг бути порушений ні за яких підстав. Саме тому завантажений автомобіль разом із водієм залишився на території складу, а особа на ім`я ОСОБА_16 уїхав. Наступного дня він декілька раз дзвонив по телефону ОСОБА_16 , але той відкладав зустріч. Нарешті він призначив зустріч у раніше обумовленому місці. Він, поїхав на зустріч на автомобілі «Тойота» з двома своїми знайомими Ся ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Коли вони приїхали на вул.Базову на майданчику нікого не було. Але згодом до них підійшли та сіли у салон автомобіля особа на ім`я ОСОБА_16 , який сів біля потерпілого на переднє пасажирське сидіння, а інша особа сіла на задньому сидінні поруч із двома його знайомими. Особа на ім`я ОСОБА_16 став казати, що він має тільки половину коштів, решта буде надана пізніше, просив потерпілого подзвонити на базу і дозволити виїхати автомобілю з вантажем. Він категорично відмовився випустити автомобіль з вантажем за територію бази без оплати товару і вимагав покинути салон автомобілю. При цьому він помітив, що особа на ім`я ОСОБА_16 притримує дверці автомобіля зі свого боку і таким чином перешкоджає блокуванню усіх дверей автомобіля. На прохання потерпілого закрити її ОСОБА_16 не реагував і салон автомобіля не залишав. Затягуючи час ОСОБА_16 став розповідати, що на дорогах багато співробітників ДАІ, але потерпілий продовжував наполягати на тому, щоб він або розрахувався і тоді він дозволить випустити вантаж з бази, або покинув автомобіль. Раптом двері автомобіля різко відкрились, він повернув голову наліво щоб побачити що трапилось, але одразу отримав жорсткий удар в праве око. Окуляри, що були на ньому, розбились та їх скло потрапило йому в око. Він відчув різку біль, обличчя стало заливати кров`ю, що перешкоджало йому побачити нападників. Він питався вийти із автомобілю, але особа на ім`я ОСОБА_16 , який сидів справа від нього, і особа, яка нанесла йому удар із зовні і одразу після цього сіла в авто зліва від нього, заблокували його з обох боків і кричали, щоб він дзвонив на базу і надав дозвіл на випуск вантажу з території бази. При цьому вони продовжували наносити йому удари по різних частинах тіла, але він не підкорювався їх вимогам та намагався чинити опір. Він чув, що на задньому сидінні авто також відбувається бійка, роздаються крики і зрозумів, що його товаришів також б`ють. Все ж таки йому вдалося вибратися із автомобіля та він почав убігати, нападники його переслідували, продовжували бити та вимагати подзвонити на базу. Він почув крики «Міліція!» і тоді його відпустили. Він біг далі, а потім його підібрали і відвезли в лікарню. Внаслідок скоєного відносно нього злочину він втратив зір на одне око, але крім фізичних страждань внаслідок протиправних та цинічних дій нападників йому були завдані моральні страждання. Він підтримує заявлений ним цивільний позов і просить суд його задовольнити;

- показаннями свідка ОСОБА_23 , який у судовому засіданні пояснив, що він знайомий з потерпілим вже 4-5 років, але разом в Україні вони не працювали. Цай ОСОБА_24 попросив його і ще одного їх спільного товариша Ся ОСОБА_25 супроводжувати його і бути присутніми під час розрахунку за товар, який відбудеться на промтоварному ринку "Сьомий кілометр". Вони погодились та разом з потерпілим на його автомобілі приїхали на місце. За кермом був ОСОБА_13 , а він із другим товаришем сиділи на задньому сидінні автомобіля. Коли вони приїхали на обумовлене місце через деякий час до автомобіля підійшли двоє чоловіків, один із яких сів на переднє сидіння поруч з ОСОБА_13 , а інший - на заднє поруч з ними. Той, що сидів попереду почав розмовляти з ОСОБА_13 . Потерпілий запитав чи готовий покупець розрахуватися за товар, але його співрозмовник почав розповідати, що на дорогах багато працівників ОСОБА_26 та все тягнув час. Цай ОСОБА_24 пропонував йому або розрахуватися або розійтись, а той відповідав, що обов`язкового розрахується та просив віддати товар. Раптом усі чотири дверці автомобіля відкрились і зовні на них напали невідомі особи. Він бачив, як нападник, який відкрив двері водія, вдарив потерпілого в обличчя, як в нього розбились і впали окуляри, також бачив ще 2-3 удари в нього з двох сторін, чув крики на адресу потерпілого. При цьому свідка утримували на задньому сидінні, били по обличчю справа та зліва і кричали про товар і про те, щоб випустити "фуру". В нього текла кров і губи були розсічені. Він намагався вирватися, але його міцно утримували нападники. Його товаришу Ся ОСОБА_27 вдалося практично ж одразу після різкого відкривання дверей автомобіля вискочити з автомобіля та втекти. Саме він кричав і звав міліцію. Свідок же залишався у салоні авто до самого приїзду працівників міліції. Серед обвинувачених не має особи на ім`я ОСОБА_16 , а також того, хто сидів разом із ним на задньому сидінні автомобіля потерпілого. Нападників він не запам`ятав, оскільки знаходився у стресовому стані;

- показаннями свідка ОСОБА_28 , яка у судовому засіданні пояснила, що 9.10.2012 року вона приїхала до своєї родички, яка торгує у магазині, розташованому на вул. Базовій, 9, на проминку "Сьомий кілометр", щоб підмінити її. Знаходячись у магазині, вона бачила, як на площадку перед магазином на відстань приблизно 20 м заїхала автомашина чорного кольору, іномарка. В неї було троє осіб китайської національності. Вона постійно не спостерігала за автомобілем та не бачила чи хтось підходив до цієї машини і сідав до неї. Але вона бачила, як через деякий час після того, як чорний автомобіль заїхав на площадку, чоловіки 170-175 см на зріст, одночасно підійшли до чорного автомобіля, нібито по команді відкрили двері автомобіля та стали бити тих, хто знаходився в ньому. Били як в салоні, так і на вулиці, коли водій автомобіля питався втекти. Били руками та ногами. Обличчя водія все було у крові. Все це відбувалось на відстані не більше 5 м від автомобіля. Коли водій знову намагався вирватися, його наздогнали і знову били троє з нападників. Що робив четвертий, який залишився у салоні, вона не бачила. Коли побитий водій все ж таки зміг втекти, то ті троє, що його били, повернулися до автомобіля. Що вони робили в ньому, вона не бачила. Потім чотири нападника побігли у поле. Коли приїхала міліція, то в салоні автомобіля залишався один чоловік китайської зовнішності. Вона не могла побачити обличчя нападників, оскільки вони одягли капюшони. Вона також не чула крики, так як знаходилась у приміщенні магазину. Від всього побаченого в неї склалась думка: напали, побили та втекли;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , який у судовому засіданні пояснив, що працює охоронником в охоронному агентстві «Легіон» та охороняє складську базу, розташовану на вул.Аеропортівська, 8, в м. Одесі. В його обов`язки серед іншого входить також і те, що будь-який транспорт він запускає на територію бази і випускає з неї тільки за дозволом відповідних осіб, коло яких він знає. 8.10.2012 року йому зателефонував китаєць, якого всі називають ОСОБА_30 , плотний, в окулярах, і сказав, щоб на базу запустити вантажний автомобіль «Сканія» з причепом. Ввечері того ж дня до бази під`їхала величезна 40-тонна фура він її запустив на територію бази, записавши у відповідний журнал держномер автомобіля. Вантажний автомобіль «Сканія» проїхав до складських приміщень там його почали завантажувати. Водій «Сканії» був людиною похилого віку, а його пасажир худорлявий, років 30-40. Він заходив до свідка на пост, пив чай, доки завантажувалась фура, і задавав різні питання щодо охорони складу. Потім пасажир зі «Сканії» уїхав, а водій фури залишився ночувати у машині. Ця звичайна практика нікого не здивувала. Але наступного дня, у другій половині, на базу приїхала міліція та забрала водія фури;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який у судовому засіданні пояснив, що він є підприємцем, займається торговою діяльністю та орендує складське приміщення на складській базі, розташованій по АДРЕСА_4 . Особа на ім`я ОСОБА_16 , інші дані про нього йому невідомі, раніше придбавав у нього товар і тому будь-яких підозр у цей раз у нього не виникло. Потерпілий працював у нього вантажником і реалізатором, він йому довіряв, оскільки до цього випадку він укладав багато угод і все було добре. Саме тому він доручив йому продати і товар, обраний особою на ім`я ОСОБА_16 , а саме нижню білизну, жіночі колготки та шкарпетки, які він придбав у іншого підприємця на промринку. Надалі усі перемови з особою на ім`я ОСОБА_16 вів потерпілий, який постійно тримав його у курсі подій: про те, що товар був завантажений на вантажний автомобіль «Сканія», про те, що розрахунок був перенесений на наступний день і саме тому завантажена фура залишалась на території складу. Охоронники бази знали про те, що ОСОБА_13 уповноважений надавати дозвіл на вивіз товару зі складу. Про наступні події, тобто про те, що сталося на вул. Базовій, він дізнався вже пізніше від потерпілого, який розповів йому, як особа на ім`я ОСОБА_16 сів в машину потерпілого та тягнув час, на нього та його товаришів напали невідомі особи, вимагали подзвонити на базу і дозволити автомобілю з вантажем виїхати з території бази. Свідок бачив, що у потерпілого травма ока, та після цих подій потерпілий припинив роботу. Свідок неодноразово намагався зателефонувати особі на ім`я ОСОБА_16 , але телефон останнього був вимкнутий. Товар, який завдяки потерпілому залишився у нього, свідок у 2013 році продав;

- поясненнями свідка ОСОБА_31 , яка у судовому засіданні пояснила, що їй належить квартира АДРЕСА_5 , яку вона здає в оренду. На початку жовтня 2012 року їй по телефону подзвонив невідомий чоловік з проханням орендувати квартиру на декілька днів. Квартира була вільна, вони зустрілись, чоловік розрахувався наперед і пояснив, що коли його друзі приїдуть, вони їй подзвонять і тоді вона передасть їм ключі. Вже наступного дня цей чоловік їй подзвонив, назвав себе ОСОБА_17 і сказав, що його товариш орендував для нього квартиру. Вони зустрілись на вулиці та під час передачі ключів від квартири вона помітила, що в автомобілі Арсенія сидять ще якісь люди. Квартира була зайнята до 9 жовтня 2012 року;

- поясненнями свідка ОСОБА_32 , який у судовому засіданні пояснив, що він служить у відділенні міліції на промринку ГУМВС України в Одеській області та 09.10.2012 року приблизно о 16.00 він знаходився на службі у форменому одязі та отримав наказ керівництва виїхати на вул.Базову, де з місця злочину сховались злочинці. Прибувши на місце він з своїм напарником ОСОБА_33 опитали жінок, які знаходились у кафе на вул.Базова, 8, дізналися у якому напрямку втекли злочинці і почали переслідування. Побачивши їх, злочинці вибігли з посадки і побігли по полю. ОСОБА_34 , на якій вони намагались догнати втікачів, наїхала на каміння і зупинилась. Надалі переслідування здійснювали інші співробітники міліції. Він по мобільному зв`язку повідомив їх про місцезнаходження та пересування втікачів, які ховались у високій траві. Переслідування тривало 15-20 хвилин. Після затримання обвинувачених він побачив, що у його колеги ОСОБА_35 розбитий лоб. ОСОБА_36 йому розповів, що один із затриманих вдарив його телефоном;

- поясненнями свідка ОСОБА_36 , який у судовому засіданні пояснив, що він працює у відділенні міліції на проминку та 09.10.2012 року приблизно о 16.00 він знаходився на службі у цивільному одязі, коли отримав наказ виїхати на вул.Базову, де з місця злочину втекли злочинці. Разом із іншими співробітниками він під`їхав до поля зі сторони вул.Базової і побачив трьох людей, які бігли по полю на відстані приблизно 100 м від нього. Він разом із іншими почав переслідування. Втікачі постійно змінювали напрямок руху, намагаючись уникнути затримання. Під час переслідування і він, і його напарники кричали: «Стоять! Міліція!». Але на це ніхто не реагував. А коли йому вдалося схопити одного із втікачів, той вдарив його трубкою мобільного телефону по голові, від чого він отримав легкі тілесні ушкодження і проходив медичне обстеження. У затриманого на обличчі також були ушкодження, так як під час затримання вони обидва впали на землю, боролись, але йому вдалося одягти на затриманого наручники і доставити у відділення. Згодом він дізнався, що затриманий є ОСОБА_8 ;

- поясненнями свідка ОСОБА_37 , який у судовому засіданні пояснив, що він є оперуповноваженим карного розшуку ВМ на проминку ГУМВС України в Одеській області. 09.10.2012 року у відділення доставили трьох затриманих і спочатку вони назвали себе іншими прізвищами, іменами та по-батькові. В наступному було встановлено, що затриманими є ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ;

- поясненнями свідка ОСОБА_38 , який у судовому засіданні пояснив, що він служить у відділенні міліції на проминку. 09.10.2012 року приблизно о 16.00 він знаходився на своєму робочому місці у формі працівника міліції, коли отримав наказ виїхати на вул.Базову, де з місця злочину втекли злочинці. Він разом з іншими співробітниками під`їхав на поле зі сторони вул. Базової і побачив трьох людей, які бігли по полю на відстані приблизно 100 м від нього. Він разом із іншими почав їх переслідування. Втікачі постійно змінювали напрямок руху, намагаючись уникнути затримання. Під час переслідування і він, і його напарники неодноразово кричали «Стоять! Міліція!». Але на це ніхто не реагував. Приблизно через 10 хвилин одного із втікачів вдалося затримати, а згодом і двох інших. Він особисто нікого не затримав;

- поясненнями свідка ОСОБА_39 , який у судовому засіданні пояснив, що є оперуповноваженим карного розшуку ВМ на проминку. 09.10.2012 року приблизно о 16.00 він знаходився на своєму робочому місці у цивільному одязі, коли отримав наказ вихати на вул. Базову, де з місця злочину втекли злочинці. Разом з іншими співробітниками вони виїхали на місце, у кінець території проминку, пішки направились у центр поля, де побачили трьох людей, які швидко бігли у напрямку дороги, постійно змінюючи напрямок руху і не реагуючи на викрики «Стоять! Міліція!». Коли він разом з іншими наздогнав цих осіб, вони вчинили активний опір і тоді до них навіть було застосовано прийоми рукопашного бою. Під час затримання як працівники міліції, так і затримані отримали ушкодження у вигляді подряпин, забоїв, синців. Після того, як втікачів доставили у відділення міліції, усі вони первісно намагались назватись іншими іменами. Один із них назвався прізвищем людини, яка знаходиться у розшуку у Російській Федерації;

- протоколом огляду місця події з фототаблицями від 09.10.2012 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду був автомобіль марки "Тойота", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходився на вул.Базова, 10, у смт Авангард Овідіопольського району Одеської області, двері якого на час огляду були відкритими. В салоні автомобіля на передньому сидінні водія є плями рідини бурого кольору, окуляри з вибитим правим склом та куртка з бурими плямами. На асфальті біля передньої двері водія також є плями рідини бурого кольору. По результатах огляду з місця події вилучено окуляри з вибитим правим склом;

- оглянутим у судовому засіданні речовим доказом - окулярами з вибитим правим склом;

- протоколом огляду місця події від 09.10.2012 року з фототаблицями, з якого вбачається, що об`єктом огляду була ділянка місцевості біля складу та склад №10 на території бази по вул. Аеропортівській, 8, в м. Одесі. Біля складу знаходиться вантажний автомобіль «Сканія», реєстраційний номер НОМЕР_4 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_5 . На час огляду кузов автомобіля та причеп є порожніми. У складі є тюки та упаковки з нижньою білизною, жіночими колготками, шкарпетками тощо;

- листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної Служби України від 28.11.2012 року з відповіддю на лист ВМ на проминку ГУМВС України в Одеській області від 22.10.2012 року №75/4465 про те, що у базі даних відсутня інформація про перетинання кордону України громадянами Російської Федерації ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 4053 від 03.01.2013 року відповідно до якого у ОСОБА_13 були наявні наступні тілесні ушкодження: обширний склеральний розрив правого очного яблука із випадінням оболонок і крововиливом у передню камеру, відшарування сітківки, відрив нижнього віка, рана м`яких тканин правої скулової області. Внаслідок травми правого ока у вигляді зниження гостроти зору з 0,09 до 0,0. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів, індивідуальні ознаки яких в ушкодженнях не відобразились, якими могли бути кулаки, ноги та інші предмети. Ці ушкодження утворились незадовго до надходження ОСОБА_13 на стаціонарне лікування і, таким чином, могли бути заподіяні 09.10.2012 року. Згідно з п.2.1.1 «г», н.2.1.6. Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості телесних ушкоджень (1995 р.) обширний склеральний розрив правого очного яблука із випадінням оболонок і крововиливом у передню камеру, відшарування сітківки відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Відрив нижнього віка, рана м`яких тканин правої виличної області згідно з п.2.3.3. і 4.6 Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- актом судового-медичного дослідження № 3481 від 11.10.2012 року, згідно з яким у ОСОБА_35 наявне тілесне ушкодження у виді забитої рани лобної області. Виявлене пошкодження могли утворилось 09.10.2012 року від дії тупого предмету з обмеженою контактною поверхнею, індивідуальні ознаки якого в ушкодженні не відзначились.

Виходячи з наведених доказів та встановлених обставин, оцінивши їх у сукупності, суд критично оцінює твердження обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 про їх невинуватість у скоєнні інкримінованого їм злочину, оскільки такі їх ствердження нічим не підтверджені, не узгоджуються з іншими доказами по справі та ними спростовуються.

Так, аналізуючи показання, надані обвинуваченими у судовому засіданні, суд звертає увагу на те, що усі обвинувачені визнають, що в момент скоєння злочину вони особисто знаходились у місті його скоєння разом з двома невстановленими особами, кожного з яких зовуть ОСОБА_16 , та ще трьома особами китайської національності. Ці показання узгоджуються з показаннями потерпілого, а також свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_40 .. Докази щодо присутності будь-яких інших осіб у цей же час у цьому місті відсутні та стороною захисту не надані. До початку допиту у судовому засіданні потерпілий, свідок ОСОБА_41 та свідок ОСОБА_42 були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, склали відповідну присягу, їх показання узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, тому суд не має підстав сумніватися у правдивості зазначених осіб.

Під час судового розгляду судом було забезпечено право обвинувачених на захист у тому числі й шляхом задоволення клопотання сторони захисту про виклик та допит у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , які були понятими при проведенні огляду належного потерпілому автомобіля. Вжитими заходами ці свідки у судове засідання доставлені не були. Проте суд вважає, що неможливість допитати зазначених свідків не вказує на недопустимість протоколу огляду місця події з від 09.10.2012 року (щодо автомобіля марки "Тойота", реєстраційний номер НОМЕР_3 ). Тим більш, що зафіксована в цьому протоколі слідові інформація також узгоджується з показаннями обвинувачених, які повідомили суду, що в цьому автомобілі та біля нього дійсно відбувалась сварка та побиття осіб китайської національності.

Не залучення органами досудового слідства до матеріалів провадження предмету злочинних посягань - партії товару нижньої білизни, жіночих колготок і шкарпеток, а також відсутність в матеріалах справи відповідних документів на цей товар, не впливає на кваліфікацію дій обвинувачених, оскільки ці обставини не є предметом доказування з огляду на диспозицію .З КК України.

Так, у судовому засіданні свідки ОСОБА_45 та ОСОБА_29 підтвердили, що потерпілий мав певні права на розпорядження майновими цінностями і був уповноважений надати дозвіл на випуск автомобіля з вантажем з території бази. Саме тому, діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, розраховуючи на зухвалість і агресивність його виконання, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 разом із невстановленими особами застосували до потерпілого ОСОБА_13 насильство, небезпечне для його життя і здоров`я, з метою примушення його виконати їх вимоги щодо передачі чужого майна.

Суд також враховує відсутність реєстрації ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під час перетинання ними державного кордону України, їх активне намагання уникнути затримання і вчинення опору під час їх затримання, а також намагання обвинувачених після затримання видати себе за інших осіб. Суд вважає, що ці факти свідчать про намір обвинувачених за будь-яких підстав заздалегідь утруднити встановлення істини та уникнути відповідальності за скоєний ними злочин.

Посилання обвинувачених на протиправні дії працівників міліції під час проведення досудового слідства спростовуються висновками службових перевірок Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області від 23.05.2014 року.

При цьому суд звертає увагу, що вина обвинувачених у встановленому судом обсязі встановлена виключно на підставі показань потерпілого та свідків, а також вищезазначених письмових та речового доказів, які були безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про те, що вина обвинувачених доведена у повному обсязі, а їх пояснення у судовому засіданні суд оцінює як обрану ними лінію захисту, обумовлену їх бажанням уникнути покарання за скоєний злочин.

Судом вірно кваліфіковані дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за ст.. 189 ч.3 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ОСОБА_9 , ОСОБА_8 районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, задовільні характеристики, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, тому суд вважає, що для виправлення та попередження скоєння нових злочинів кожному з них має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

В той же час в ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що по справі технічний запис судового слідства зроблений не в повному обсязі в зв`язку с чим неможливо перевірити всі доводи апеляції. Колегія суддів витребувала з технічного носія копію запису і при перевірці дані обставини найшли своє підтвердження.

Згідно ст..412 ч.2 п.10 КПК України порушення пов`язане з відсутністю на технічному носії інформації на якому зафіксоване судове провадження є істотним порушенням кримінального закону і прийняте судове рішення підлягає скасуванню.

При таких обставинах колегія суддів приходить до висновку, що даний вирок підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в той же суд, та іншому складі..

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно в повному обсязі провести судове слідство з дотриманням вимог КПК України. дати належну оцінку всім доводам захисту і обвинувачення і при встановлені вини обвинувачених призначити покарання з дотриманням ст..65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407,412, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.10.2014 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.3 КК України скасувати і справу направити на новий розгляд в той же суд та іншому складі.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3