Справа № 161/2937/16-к
Провадження № 1-в/161/205/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 20 квітня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2013 року за ст.ст.212 ч.3, 358 ч.2, 358 ч.3, 70 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій у сфері господарської діяльності строком на 3 роки та до штрафу в розмірі 25 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 000 гривень. На підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк на 2 роки, -

В С Т А Н О В И В:
До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла заява адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , засудженої вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2013 року за ст.ст.212 ч.3, 358 ч.2, 358 ч.3, 70 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій у сфері господарської діяльності строком на 3 роки та до штрафу в розмірі 25 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 000 гривень. На підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк на 2 роки. Даний вирок вступив в законну силу 14.11.2013 року.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 крім того одночасно була засуджена іншим вироком суду, а саме вироком апеляційного суду Волинської області від 25.12.2013 року, який набрав законної сили 25.12.2013 року, згідно якого остання була засуджена до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 340 000 гривень з позбавленням права обіймати організаційно-розпорядчі та т адміністративно-господарські посади строком на 3 роки з конфіскацією всього майна, яке є її власністю. Згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.11.2015 року ОСОБА_5 була звільнена від основного покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2013 року по закінченню іспитового строку. Враховуючи те, що остання перебуває в місцях позбавлення волі, а саме в Орджонікідзевському виправному центрі №79 відбуваючи покарання за вироком апеляційного суду Волинської області від 25.12.2013 року, тому вона не могла із об`єктивних причин виконати покарання у вигляді штрафу. Крім того, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2013 року в частині сплати штрафу в розмірі 425 000 гривень не був звернений до виконання. Тому на підставі викладеного просить звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді штрафу, оскільки остання не ухилялася від відбування даного покарання та не вчиняла ніяких умисних діянь чи бездіяльності, пов`язаних з такою несплатою.

Також, на адресу суду надійшла заява від засудженої ОСОБА_5 , згідно якої остання підтримала заяву її захисника ОСОБА_4 та просила крім того звільнити її від додаткового покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2013 року, а саме від позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій у сфері господарської діяльності строком на 3 роки, оскільки це дасть їй можливість в подальшому працювати та забезпечувати свою сім`ю.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо звільнення ОСОБА_5 від покарання у вигляді штрафу, думку адвоката ОСОБА_4 , який в судовому засіданні повністю підтримав свою заяву із підстав зазначених в ній, щодо задоволення заяви ОСОБА_5 про звільнення її від додаткового покарання, то поклався на розсуд суду, суд прийшов до висновку, що заява адвоката ОСОБА_4 підлягає до повного задоволення, а заява засудженої ОСОБА_5 про звільнення її як від основного так і додаткового покарання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Згідно до ст. 51 КК України штраф є найменш тяжким основним покаранням

Крім того, питання щодо заміни покарання у вигляді штрафу на інший вид покарання в порядку ст.53 КК України судом не вирішувалося.

Також, перебіг давності не зупинявся, оскільки ОСОБА_5 умисно не ухилялася від відбування покарання, нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого не вчиняла, тому з наведених підстав заява адвоката ОСОБА_4 про звільнення від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 підлягає до задоволення.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у звязку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Щодо звільнення засудженої ОСОБА_5 від додаткового покарання у вигляді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій у сфері господарської діяльності строком на 3 роки за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2013 року, то в даній частині заява ОСОБА_5 не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст.77 КК України додаткове покарання у разі звільнення від відбування основного покарання з випробуванням підлягає реальному і самостійному виконанню.

Крім того відповідно до ч.3 ст.55 КК України при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заява адвоката ОСОБА_4 підставна і підлягає до задоволенню, щодо звільнення засудженої ОСОБА_5 від додаткового покарання, то в даній частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, на підставі ст.ст.55, 77, 80 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Задовольнити заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 .

Звільнити ОСОБА_5 від основного покарання у вигляді штрафу в розмірі 25 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 000 гривень за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2013 року на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В задоволенні заяви засудженої ОСОБА_5 про звільнення її від додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій у сфері господарської діяльності строком на 3 роки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1