Справа № 1-226/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року місто Одеса
Приморського районній суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника - представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши заяву про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про скасування постанови про накладення арешту винесеної в рамках розслідування кримінальної справи № 36 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 27 ч. 5, 212 ч. 3, 366 ч. 2, 27 ч. 5, 191 ч. 5, 27 ч. 5, 209 ч. 3, 27 ч. 5, 15 ч. 2, 191 ч. 5 УК України.

У заяві адвоката порушується питання про скасування постанови старшого слідчого з особливо важливих справ СВ ПМ ДПА в Одеській області від 18.11. 2009 року про накладення арешту на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка в 1/4 частині зареєстрована за ОСОБА_6 .

Заява обґрунтована тим, що 26 грудня 2011 року вироком Приморського районного суду м. Одеса ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. 5, 209 ч. З, 15, ч. 2, 191 ч. 5, 212 ч. З, 366 ч. 2 КК України та призначено покарання відповідно до ст. 69,70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права займати керуючі посади на підприємствах всіх форм власності строком на 2 роки, без конфіскації майна, з конфіскацією іншого майна отриманого злочинним шляхом. Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено, від відбування основного призначеного покарання на строк 3 роки.

Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , яке було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса, Одеського міського управління юстиції від 01.09.2015 року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , яке було видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса, Одеського міського управління юстиції від 06.02.2012 року, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 , в інтересах якої адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду, є бабусею неповнолітніх дітей, ОСОБА_8 ,- ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 ,- ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до Наказів Служби у справах дітей Одеської міської Ради від 22 жовтня 2015 року № 171 та № 172, було визначено місце проживання дітей разом із ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Місцем проживання та реєстрацією неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є АДРЕСА_3 .

Після смерті батька неповнолітніх дітей, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, враховуючи вищевикладене, арешт, який було накладено постановою старшого слідчого з особливо важливих справ СВ ПМ ДПА в Одеській області, ОСОБА_10 , на 1/4 частини квартири АДРЕСА_4 , яка в % частині зареєстрована за ОСОБА_6 , унеможливлює здійснення законного права на вказане майно, неповнолітніх ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 ,- ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримав своє клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що вимоги заяви представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 22 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, в ході досудового розслідування кримінальної справи № 36 за обвинуваченням ОСОБА_6 за скоєння злочинів, передбачених ст. ст. 27 ч. 5, 212 ч. 3, 366 ч. 2, 27 ч. 5, 191 ч. 5, 27 ч. 5, 209 ч. 3, 27 ч. 5, 15 ч. 2, 191 ч. 5 УК України, 18.11.2009 року старшим слідчим з особливо важливих справ СВ ПМ ДПА в Одеській області ОСОБА_10 з метою забезпечення цивільного позову у вказаній кримінальній справі було винесено постанову про накладення арешту на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка в % частині зареєстрована за ОСОБА_11 .

Відповідно до ст. 126 КПК України 1960 року, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом несуть матеріальну відповідальність за його дії, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Вироком Приморського районного суду від 26.12.2011 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. 5, 209 ч. З, 15, ч. 2, 191 ч. 5, 212 ч. З, 366 ч. 2 КК України та призначено покарання, відповідно до ст. 69,70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права займати керуючі посади на підприємствах всіх форм власності строком на 2 роки без конфіскації майна, з конфіскацією іншого майна, отриманого злочинним шляхом. Відповідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування основного призначеного покарання на строк 3 роки.

Однак, в ході винесення вказаного рішення судом не прийнято рішення щодо скасування постанови про накладення арешту на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка в 1/4 частині зареєстрована за ОСОБА_11 .

Відповідно до п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.

Постанова про накладення арешту на майно в рамках кримінальної справи № 52, ухвалена органом досудового слідства 08.09.2009 року, тобто до набрання чинності КПК України 2012 року.

Отже, виходячи із п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, постанова про арешт майна у справі по обвинуваченню ОСОБА_6 продовжує свою дію до цього часу, та є питанням, що стосується виконання судового рішення та регулюється вимогами ст. 409 КПК України 1960 року.

Відповідно до ст.ст.409, 411 КПК України, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для подальшого продовження дії арешту, накладеного на майно ОСОБА_6 , відповідно до положень діючого кримінально-процесуального закону, немає.

З огляду на викладене, суд приймає скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 до розгляду та приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст.409, 411 КПК України 1960 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на скасування постанови старшого слідчого з особливо важливих справ СВ ПМ ДПА в Одеській області ОСОБА_10 від 26.11.2011 року про накладення арешту на майно задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого з особливо важливих справ СВ ПМ ДПА в Одеській області ОСОБА_10 від 26.11.2011 року про накладення арешту на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка в 1/4 частині, яка зареєстрована за ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського
районного суду міста Одеси: ОСОБА_1 .
04.04.2016