Справа № 395/90/16-к
Провадження № 1-кп/395/21/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ про зміну міри запобіжного заходу

01 квітня 2016 року м.Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 04.11.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Новомиргорода Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта вища, не одружений, дітей на утриманні не має, працюючий на посаді старшого державного виконавця відділу ДВС Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області, державний службовець 14 рангу 7 категорії, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, не є депутатом,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
в с т а н о в и в :
01 лютого 2016 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області згідно ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшов від прокурора ОСОБА_3 обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинувачених (ч. 3 ст. 315 КПК України).
Захисником заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт, яке захисник мотивує тим що ризики, передбачені п.п. 1-4 ч.1 ст. 177 КПК України відсутні, тому що прокурором не наведено жодного доказу, який би свідчив про ухилення та переховування ОСОБА_4 від суду, не наведено жодного факту про будь-який тиск з його сторони на свідків чи вжиття ним заходів, направлених на знищення речових доказів.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.
Проти задоволення клопотання захисника заперечував прокурор, оскільки вважає, що продовжує існувати ризик, що обвинувачений може переховуватись від суду шляхом ухиляння від явки в судове засідання на виклики суду, зміни місця проживання, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а також на те, що можливістю внести заставу обвинувачений не скористався. У зв`язку з чим прокурор заявив клопотання про продовження щодо обвинуваченого міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 30 діб.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, обвинувальний акт та додатки до нього, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та відмовити у задоволенні клопотання прокурора з таких міркувань.
06.11.2015 о 11:50 ОСОБА_4 затримано старшим слідчим СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
07.11.2015 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
07.11.2015 згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 11 години 50 хвилин 06.11.2015 року до 11 години 50 хвилин 04.01.2016 року з визначенням застави у розмірі 70 мінімальних розмірів заробітної плати, тобто в сумі 96460 грн.
29.12.2015 згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 11-50 години 03.02.2016 року, включно.
06.01.2016 згідно з ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області залишено без змін вказану ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7 від 29.12.2015.
02.02.2016 року згідно з ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області стосовно ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 11-50 години 02.04.2016 року, включно.
Таким чином, о 11 год. 50 хв. 02 квітня 2016 року закінчується продовжений щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження та строк його дії, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Судом при розгляді даного клопотання встановлено, що ОСОБА_4 є повнолітньою працездатною особою, обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину у сфері службової діяльності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Не підтверджено будь-якими доказами ствердження прокурора про можливість обвинуваченого спробам переховуватись суду (придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, розпродаж майна тощо).
Однак, одного лише зазначення в клопотанні про продовження застосування запобіжних заходів обставин, викладених в п. п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, є недостатнім.
Зазначене повинне підтверджуватися відповідними матеріалами, які б додавались прокурором до клопотання про продовження щодо обвинуваченого міри запобіжного заходу, та які має дослідити суд при вирішенні питання про необхідність застосування того чи іншого запобіжного заходу.
Посилання прокурора у клопотанні про продовження щодо обвинуваченого міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише на тяжкість злочину та ймовірне покарання, є недостатнім, про що також неодноразово наголошувалось у ряду рішень Європейського суду з прав людини.
Однак, з урахуванням серйозності висунутого проти ОСОБА_4 обвинувачення, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, дає суду підстави вважати, що в даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Суд враховує, що ОСОБА_4 має постійне проживання та місце реєстрації в м. Новомиргороді, де характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває.
Також, суд приймає до уваги твердження обвинуваченого про те, що в подальшому він не має наміру переховуватися від суду, зобов`язується з`являтися до суду за кожною вимогою.
Тому, із врахуванням тяжкості злочину, ступеню його суспільної небезпечності та особи обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо змінити запобіжний захід на захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а застосований до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою при фактичних обставинах цієї справи, встановлених ризиках та характеризуючих його даних, на думку суду, є надто суворий у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та національного права.
Суд звертає увагу на те, що до клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого міри запобіжного заходу у виді взяття під варту не були додані будь-які докази того, що на теперішній час існує ризик, передбачений ст. 177 ч.1 п.1 КПК України, а посилання прокурора на це, без вагомих доказів цього, не можуть слугувати підставами для тримання обвинуваченого під вартою, тобто ізоляції його від суспільства, та не застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Зважаючи на недоведеність наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на який вказує прокурор, суд вважає обґрунтованим клопотання захисника про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на строк шістдесят днів.
Згідно ст. 181 ч. 1-2, 6 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням даних отриманих під час розгляду клопотань захисника та прокурора, їх належної та об`єктивної оцінки, суд дійшов до висновку, що для запобігання встановленим ризикам, зазначеним в ст. 177 ч. 1 п. 1 КПК України та забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк шістдесят діб, який необхідно обчислювати з моменту постановлення даної ухвали і з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.
Керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 181, 193-194, 199, 201-202, 205, 369-372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів задовольнити.
Відмовити у задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 30 діб.
Змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 11 години 50 хвилин 31 травня 2016 року включно.
Заборонити ОСОБА_4 цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області;
- надавати можливість працівникам органу поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 з`являтися по місцю його проживання - АДРЕСА_1 та вимагати від ОСОБА_4 усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утриматись від спілкування з свідками в даному кримінальному проваджені, за винятком участі в процесуальних діях в суді;
- при слідуванні за викликом до суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, кафе, бари, ресторани, клуби та інші громадські заклади;
- цілодобово носити електронний засіб контролю.
ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.
Контроль по виконанню ухвали покласти на прокурора та начальника Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП України в Кіровоградській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Головуючий:
суддя ОСОБА_1