Справа № 748/2767/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/346/2016
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали заяви засудженого ОСОБА_7 про роз`яснення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2015 року, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_7 засуджений вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2015 року за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11 січня 2016 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

Згідно розпорядження судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2016 року вирок суду відносно ОСОБА_7 звернуто до виконання.

16 лютого 2016 року засуджений ОСОБА_7 звернувся через адміністрацію Чернігівського слідчого ізолятора до Чернігівського районного суду Чернігівської області з заявою роз`яснити йому вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2015 року, в частині конфіскації, знищення, та залишення у володінні УСБУ в Чернігівській області речових доказів, а також щодо повноважень його як депутата сільської ради.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про роз`яснення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд зазначив, що вирок суду є цілком зрозумілим, доступним для сприйняття, не допускає різних варіантів його тлумачення, а тому відсутні підстави для його роз`яснення.

Не погоджуючись з даною ухвалою, засуджений ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що незрозуміло, чому і на яких підставах суд першої інстанції залишив визнані речовими доказами боєприпаси у володінні Управління СБУ з порушенням вимог ст. 100 КПК України, нормами якої передбачено конфіскацію та знищення таких речових доказів.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу з вказаних в ній підстав, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

З приписів наведеної норми кримінального процесуального Закону вбачається, що роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю неоднакового тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що роз`ясненням рішення вважається викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2015 року ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. Вирішуючи долю речових доказів, суд керувався вимогами п.3 ч.9 ст. 100 КПК України, зокрема цілі боєприпаси, а це: 23 патрони калібру 7,62 мм; 4 гранати типу Ф-1 із запалами; 4 гранати типу РГД-5 із запалами; 2 протитанкові гранати РПГ-22 «Нетто», РПГ-26 «Ангель» були залишені у володінні УСБУ в Чернігівській області, де вони і обліковуються, а 5 куль, 5 гільз, уламки гранат та запалів, які були предметом експертного дослідження і використовувались та не мають ніякої цінності, підлягають знищенню.

Аналізуючи апеляційну скаргу засудженого, про роз`яснення судового рішення, колегія суддів вважає, що заявник, в порушення вимог ст. 380 КПК України, просить роз`яснити зміст вироку суду першої інстанції в частині залишення частини речових доказів у вигляді патронів та гранат у володінні Управління СБУ в Чернігівській області через свою незгоду з таким вирішенням питання про речові докази, а не сам виклад рішення у зрозумілій формі, що відповідно до вимог вищенаведеної норми закону, є підставою для відмови в роз`ясненні рішення.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в роз`ясненні вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2015 року, оскільки рішення суду є зрозумілим, будь-які положення, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння відсутні та рішення в повній мірі відповідає вимогам ст. 372 КПК України, а мотиви прийняття судового рішення не підлягають роз`ясненню в порядку ст.380 КПК України.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 380, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року про відмову ОСОБА_7 у задоволенні заяви про роз`яснення вироку Чернігівського районного суду від 09 листопада 2015 року без зміни.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4