АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/354/16-к Номер провадження 11-кп/786/262/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 поданої в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 2 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою клопотання захисника ОСОБА_8 частково задоволено. Зараховано засудженому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Великоселецьке Оржицького р-ну Полтавської обл.

у строк покарання, призначеного 26.11.2014 Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 263 КК України строк попереднього ув`язнення з 9 по 14 серпня 2014 року включно та з 26 листопада 2014 року по 12 лютого 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , поданої в інтересах засудженого ОСОБА_7 , просить змінити ухвалу суду, зарахувавши у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 13 лютого по 8 жовтня 2015 року. Такі вимоги захисник мотивує тим, що ОСОБА_7 у вказаний період утримувався в СІЗО № 23 у зв`язку: з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження; доставкою до суду на 11.03.2015 для вирішення питання щодо речових доказів за вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2014 року, що, на його думку, підпадає під ознаки попереднього ув`язнення та під дію п.п. «ґ» п.2 ч. 5 ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та засудженого в підтримку апеляційної скарги, міркування прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали провадження за клопотанням і матеріали особової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України « Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Як вбачається із матеріалів провадження за клопотанням захисника ОСОБА_8 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 , останній засуджений 26.11.2014 Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки і ОСОБА_7 взято під варту у залі судових засідань. Цим же вироком ОСОБА_7 у строк відбування покарання зараховано перебування його під вартою з 9.08.2014 по 14.08.2014 (а.п. 4-5).

Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області від 12 лютого 2015 року вказаний вище вирок Оржицького районного суду Полтавської області щодо ОСОБА_7 залишено без зміни (а.п. 6-7).

Згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.08.2014 ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, а саме з 9.08.2014 по 8.10.2014 (а.п. 31-32). Проте 14.08.2014 ОСОБА_7 був звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави в сумі 85 000 грн. (а.п. 104).

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили - вирок Оржицького районного суду Полтавської області щодо ОСОБА_7 від 26 листопада 2014 року набрав законної сили 12 лютого 2015 року ( а.о.с. 26).

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції правильно зарахував засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 9 по 14 серпня 2014 року включно та з 26 листопада 2014 року по 12 лютого 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і це в апеляційній скарзі захисником засудженого не оскаржується.

Також з матеріалів клопотання вбачається, що відповідно до ухвали судді Оржицького районного суду Полтавської області від 24.02.2015 засудженого вироком Оржицького районного суду від 26.11.2014 за ч. 1 ст. 253 КК України до 3 років позбавлення волі ОСОБА_7 тимчасово залишено в Полтавському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області на час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи та саме для цього його необхідно було етапувати в місцевий суд на 25.03.2015 (а.о.с.22).

Згідно повідомлення місцевого суду від 3.03.2015 за № 543/920/14-к/1-кп/543/76/14 на адресу Полтавського слідчого ізолятора УДПтСУ у Полтавській області, судом направлено копію ухвали Оржицького районного суду Полтавської області від 24.02.2015 щодо ОСОБА_7 про призначення судового засідання щодо вирішення питання про речові докази, яке не було вирішено під час ухвалення вироку Оржицького районного суду Полтавської області від 26.11.2014 щодо ОСОБА_7 , у якому було зазначено дату розгляду 11.03.2015 вказаного вище питання та з одночасним уточненням, про те, що етапувати засудженого ОСОБА_7 з Полтавського СІЗО до Оржицького районного суду Полтавської області в судове засідання для цього немає необхідності (а.п.105).

11.03.2015 у суді першої інстанції було вирішено питання про речові докази, яке не було вирішено під час ухвалення вироку Оржицького районного суду Полтавської області від 26.11.2014 щодо ОСОБА_7 без участі засудженого ОСОБА_7 , що підтверджується ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 11.03.2015 (а. п. 38-40).

23.04.2015 в суді апеляційної інстанції розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Оржицького районного суду Полтавської області від 11.03.2015 відбулося без участі ОСОБА_7 (а.п. 42-44).

Тобто після набрання законної сили вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 26.11.2015 щодо ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_7 хоча і перебував в установі попереднього ув`язнення, але не для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, як про це стверджує захисник, а для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження через це судом першої інстанції правильно у строк відбування покарання не зараховано термін перебування ОСОБА_7 з 13 лютого по 8 жовтня 2015 року у Полтавському слідчому ізоляторі УДПтСУ у Полтавській області.

12.02.2015 ухвалою Апеляційного суду Полтавської області вирок Оржицького районного суду Полтавської області від 26 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишено без зміни. 6 травня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Полтавської області виправлено описку, допущену у вступній та резолютивній частині ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 12 лютого 2015 року, а саме замість помилково вказаної дати «26 грудня 2015» зазначено вважати правильною дату вироку Оржицького районного суду Полтавської області щодо ОСОБА_7 «26 листопада 2015 року» (а.п. 106). У зв`язку з цим посилання захисника, що ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 лютого 2015 року був залишений без зміни неіснуючий вирок Оржицького районного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року є неспроможними.

З огляду на викладене, колегія суддів не знайшла безумовних підстав для зміни ухвали суду першої інстанції згідно апеляційних вимог захисника ОСОБА_8 ..

Враховуючи викладене та керуючись статтями 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 поданої в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 2 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4