печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000120, -

В С Т А Н О В И В :
15.04.2016 в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000120, а саме земельної ділянки площею 0,3495 га, кадастровий номер 8 000 000 000:62:092:0021 по АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді міста Києва із забороною розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою.

З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000120, зареєстрованому 26.11.2012 в ЄРДР за фактами вчинення службовими особами групи компаній «Укогруп» кримінальних правопорушень передбачених ст. 356, ч. 3,4 ст. 197-1, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 358, ч. 1, 2 ст. 382, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 190 КК України..

Досудовим розслідуванням по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що впродовж 2012-2014 років, службові особи групи компаній «УКОГРУП»: ТОВ «УКОІНВЕСТБУД», ТОВ «МЕГАПОЛІССТРОЙ», ТОВ «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС», ТОВ «КОМ-ТЕХ», ТОВ «ОЛІМПБУД», ТОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ ГРАД», ТОВ «УКОІНВЕСТБУД та К», ТОВ «УКОСПЕЦМОНТАЖ», ТОВ «УКРКАРГО», ТОВ «ВІА-АВТО», ТОВ «ДНІПРУКОІНВЕСТБУД», ТОВ «КЛАССИКА БУДІВНИЦТВА» та інші, за попередньою змовою групою осіб, самовільно, всупереч встановленому порядку, на території міста Києва зайняли земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 і АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , та ін. і незаконно розпочали на них самовільне будівництво житлових та офісно-торгово-житлових комплексів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ін.

Одночасно, впродовж 2012-2014 років службові особи групи компаній «УКОГРУП», діючи з метою легалізації (відмивання) майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України - самовільно зайнятими земельними ділянками на території міста Києва та самовільно збудованими на них житловими та офісно-торгово-житловими комплексами, вчинили фінансові операції щодо купівлі-продажу зазначених будівель, а отримані кошти, оминаючи систему оподаткування України з метою маскування незаконного їх походження, в подальшому перерахували на рахунки суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності.

Службові особи підприємств групи компаній «УКОГРУП», зловживаючи повноваженнями, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, і в даний час продовжують укладати та не виконувати договори про інвестування в самовільне будівництво на самовільно зайнятих земельних ділянках та легалізовувати (відмивати) майно, одержане злочинним шляхом.

З метою уникнення відповідальності за допущені порушення чинного законодавства, службовими особами цієї групи періодично змінюються замовники, генпідрядники та підрядники будівництв, їх контрагенти.

У 2013-2014 роках частина підприємств групи зареєстрована або перереєстрована на фізичних осіб-нерезидентів, а решта - на офшорні компанії Ербургхс Холдінгс Лімітед (м. Нікосія, Німелі Коурт, Агіаоу Ніколау 41-49, Блок С, 3-й Поверх, 2408, Кіпр), Меілутіс Менеджмент Лімітед (м. Нікосія, Німелі Коурт, Агіоу Ніколаоу 41-49, Блок С, 3-й Поверх, 2408, Кіпр).

Крім того, встановлено, що згідно з Рішенням Київської міської ради від 21.12.2006 № 388/445, земельна ділянка площею 0,3495 га, кадастровий номер :62:092:0021, передана в оренду ТОВ «Парк Сервіс-7» для будівництва надбудови соціально-побутового комплексу та офісних приміщень над підземним гаражем, по АДРЕСА_1 та укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки від 05.06.2007 № 62-6-00408, термін дії якого закінчився 05.06.2012. На вказаній земельній ділянці проводиться будівництво житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » без будь-яких дозвільних документів на проведення будівельних робіт, роботи проводяться із грубим порушенням будівельного законодавства, що може в подальшому призвести до тяжких наслідків.

Під час огляду зазначеної земельної ділянки зафіксовано продовження самовільного будівництва на самовільно захопленій земельній ділянці.

01.03.2016 вказану земельну ділянку на підставі постанови слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000120.

Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Слідчий вказує, що зазначене будівництво, є предметом вчинення кримінального правопорушення, незастосування арешту на вказане майно перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що воно може бути приховане, відчужене, пошкоджене, а також те, що продовження будівництва без належного оформлення прав користування земельною ділянкою є продовженням вчинення злочину.

У зв`язку з чим, у органа досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно.

На підставі вказаного слідчий просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 96-3 КК України підставами для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру є, зокрема, вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених у статтях 209 і 306, частинах першій і другій статті 368-3, частинах першій і другій статті 368-4, статтях 369 і 369-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, та те, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт є майном набутим кримінально протиправним шляхом, в провадженні можливе застосування спеціальної конфіскації, а також те, що майно перебуває у власності юридичної особи, до якої можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру слідчий суддя вважає, що з метою збереження речових доказів, а також з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна, наявні підстави для накладення арешту на вищевказані земельні ділянки оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, зникнення або легалізації цього майна.

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000120 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні 0000120 арешт на земельну ділянку площею 0,3495 га, кадастровий номер 8 000 000 000:62:092:0021 по вул. Милославській, 31-В у Деснянському районі м. Києва, яка належить територіальній громаді м. Києва, заборонивши розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1