Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/44/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003513 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податку невідомий, який здобув середню спеціальну освіту, працює водієм-механіком у ТОВ «Таксі-Каштан», розлучений, має малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_10 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:
Стороною обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 20.04.2014 приблизно о 23 год. 58 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння згідно із висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002327 від 21.04.2014, керуючи технічно-справним автомобілем «ОРЕL Аstra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Маршака зі сторони вул. Бучанської в напрямку вул. Осінньої, навпроти будинку № 32 у м. Києві, зі швидкістю приблизно 15-20 км/год., порушив правила безпеки дорожнього руху та здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , заподіявши останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Так, під`їжджаючи до будинку № 32 по вул. Маршака у м. Києві, ОСОБА_5 , керуючи вище вказаним автомобілем, не вибрав безпечну швидкість та проявив неуважність, внаслідок чого передньою правою частиною керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , чим порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3 (б); 2.9 (а); 13.1 Правил дорожнього руху України, які діють з 15.04.2013 та згідно з якими: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 , згідно із висновком судово-медичної експертизи № 871/Е від 26.05.2014 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правої гомілки: перелом дистального епіметафізу правої великогомілкової кістки, яке відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості (за тривалістю розладу здоров`я на строк понад 21 добу).
Згідно із висновком судово-автотехнічної експертизи № 320/ат від 27.06.2014 в діях водія автомобіля «ОРЕL Аstra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 13.1 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.5; 2.3 (б); 2.9 (а); 13.1 Правил дорожнього руху України та заподіяння громадянину ОСОБА_11 , тілесних ушкоджень середньої тяжкості, перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.
Вказані дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не визнав, також не визнав цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_11 , та показав, що він 20.04.2014 приблизно о 23 год. 30 хв. керував автомобілем «ОРЕL Аstra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , та підвозив свого знайомого до станції метрополітену «Академмістечко». Після чого, рухаючись по вул. Маршака в сторону вул. Осінній у м. Києві, прямував в напрямку свого дому. Того ж дня, приблизно о 23 год. 58 хв., під`їжджаючи добудинку АДРЕСА_2 , помітив припаркований з правої сторони автобус «Богдан», який мав намір об`їхати, та припаркований з лівої сторони мікроавтобус «Мерседес Спринтер 312 D», державний номерний знак НОМЕР_2 . Відстань між даними автобусами була приблизно 5 метрів. Він рухався зі швидкістю приблизно 25-30 км/год. Проїжджаючи повз мікроавтобус «Мерседес Спринтер 312 D», державний номерний знак НОМЕР_2 , з передньої його частини на дорогу зненацька вискочило два пішоходи. В момент, коли він побачив одного з чоловіків, як потім йому стало відомо був потерпілий ОСОБА_11 , який встиг здійснити приблизно 1-1,5 кроки йому на зустріч, він його збив. Він одразу зупинився для надання допомоги, але збіглося багато людей, які почали його бити. Після чого, він сів у свій автомобіль та поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди для уникнення сутички. У стані стресу, випив настоянки бояришника приблизно100-150 гр. Через деякий час зателефонував до своїх товаришів та викликав працівників ДАІ. Разом з товаришами він, приблизно через 20 хв., повернувся на місце пригоди, де було багато людей, які почали бити його та його знайомих. Після чого, він, щоб уникнути повторної сутички, сів в машину до працівників ДАІ. В цей день його автомобіль не оглядався, також при ньому не складалася схема дорожньо-транспортної пригоди. Не перевірялася відстань видимості з місця водія з ввімкненими ближнім та дальнім світлом фар під час здійснення наїзду на потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Положеннями ч. 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, зокрема, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Так, в обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме:

- показання, допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 , який показав, що він 20.04.2014 приблизно о 23 год. 58 хв. зі своїм знайомим ОСОБА_12 стояли та спілкувалися біля будинку № 32, що по вул. Маршака у м. Києві, приблизно на відстані 1-1,2 м. від паркану даного будинку та від передньої частиниприпаркованого автомобіля «Мерседес Спринтер 312 D», державний номерний знак НОМЕР_2 , - приблизно 2 м., коли на нього та товариша скоїв наїзд водій автомобіля «ОРЕL Аstra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , як йому потім стало відомо був ОСОБА_5 , який рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год. Після скоєння наїзду ОСОБА_5 не зупинився, а поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди. Також показав, що ОСОБА_5 знаходився в стані алкогольного сп`яніння і вів себе неадекватно. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження. Просив задовольнити в повному обсязі заявлений ним цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 70000 грн 00 коп. Крім того, обвинувачений ніяким чином навіть не прагнув допомогти в лікуванні, чи хоча б вибачитись за скоєне;

- показання, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який показав, що він 20.04.2014 приблизно о 23 год. 58 хв. зі своїм знайомим ОСОБА_11 стояли та спілкувалися біля будинку № 32, що по вул. Маршака у м. Києві, приблизно на відстані 2 м. від паркану даного будинку, перед припаркованим автомобілем «Мерседес Спринтер 312 D», державний номерний знак НОМЕР_2 , коли на нього та товариша скоїв наїзд водій автомобіля «ОРЕL Аstra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , як йому потім стало відомо був обвинувачений ОСОБА_5 . Прийшовши до тями після дорожньо-транспортної пригоди, він побачив, що під`їхала швидка допомога, яка забрала потерпілого ОСОБА_11 у лікарню, у якого була зламана нога. Крім того, показав, що ОСОБА_5 після скоєння наїзду не зупинився, а поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, з`явився лише через 20 хв. після пригоди;

- показання, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який показав, що він працює на посаді слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Ним проводилось досудове розслідування по даному кримінальному провадженню, в ході якого було зібрано достатньо доказів для оголошення ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Доказовою базою для пред`явлення підозри насамперед були: показання потерпілого, свідка, висновок судово-медичної експертизи, висновок судово-автотехнічної експертизи, протокол огляду місця події, схема ДТП та інші матеріали кримінального провадження. Також показав, що він первинні матеріали ДТП не оформлював. Під час проведення слідчих експериментів, які проводилися з потерпілим ОСОБА_11 та свідком ОСОБА_12 , він виїжджав на місце ДТП. У зв`язку з тим, що у ОСОБА_5 не було процесуального статусу, то з ним слідчий експеримент не проводився, а після отримання ОСОБА_5 процесуального статусу підозрюваного не було потреби проводити з ним слідчий експеримент. Також показав, що вихідні дані для проведення судово-автотехнічної експертизи він брав з показань ОСОБА_5 , протоколу огляду місця події, схеми ДТП, показань потерпілого та свідка, результатів слідчих експериментів;
- показання, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , який показав, що він працює на посаді старшого слідчого Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Перебуваючи на чергуванні, точної дати та часу не пам`ятає, отримав виклик про необхідність виїзду для оформлення дорожньо-транспортної пригоди з потерпілим. Дана подія відбулася в результаті наїзду автомобіля, марки якого не пам`ятає, на пішохода, в приватному секторі, на якій саме вулиці теж не пам`ятає. Крім того, показав, що подія запам`яталась йому тим, що під час ДТП знаходилось багато людей, які перешкоджали, були агресивно налаштовані на працівників міліції та заважали оформлювати матеріали ДТП. По прибуттю на місце події, потерпілого не було, його вже забрала швидка медична допомога, а обвинувачений був, але в якому стані сказати не може. На місці ДТП ним було складено протокол місця події. За його дорученням схему місця ДТП складав працівник ДАІ, який також входив до слідчо-оперативної групи. За результатами виїзду були оформлені первинні матеріали, які в подальшому були передані для реєстрації та прийняття відповідного рішення.
Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , суд встановив, що дані показання підтверджують факти наїзду на потерпілого ОСОБА_11 та оформлення відповідних документів, які учасниками судового провадження не оспорюється.

Проте, вказані показання ніяким чином не доводять того, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України;

- витяг з електронної картки, на якому позначкою «х» зображено місце вчинення ДТП по вул. Маршака, 32 у м. Києві, та який зроблений слідчим Святошинського УП ГУ НП в м. Києві (СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві) (т. 1 а.п. 50);

- ілюстративну таблицю до протоколу огляду місця ДТП від 21.04.2014 по вул. Маршака, 32 (29/1) у м. Києві, на якій зображено автомобіль, припаркований поряд з місцем ДТП, пошкодження автомобіля «Opel Astra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 (т. 1 а.п. 52-56);

- схему пригоди від 21.04.2014, на якій зображено автомобілі «Opel Astra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 , під № 1 зображено плями бурого кольору. Відстань від бетонного паркану до плям бурого кольору складає 4,8 м, а відстань від бетонного паркану до автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 , складає 0,9 м. (т. 1 а.п. 57);

- висновок експерта № 871/е від 26.05.2014, відповідно до якого під час звернення ОСОБА_11 за медичною допомогою 20.04.2014 о 00 год. 05 хв. у нього було виявлено таке тілесне ушкодження: закрита травма правої гомілки: перелом дистального епіметафізу правої великогомілкової кістки. Характер та морфологія даного тілесного ушкодження дозволяють стверджувати про те, що воно утворилося від дії (удару, стиснення, співударяння або комбінації впливів) тупих предметів у строк 20.04.2014, внаслідок автомобільної травми зіткнення автомобіля, що рухався, з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеному до нього положенні. Виявлене тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я (т. 1 а.п. 58-61);

- копію карти виїзду швидкої медичної допомоги № 1847А від 20.04.2014, відповідно до якої здійснювався виїзд до ОСОБА_11 , привід до виклику ДТП; прийом виклику 23 год. 58 хв., прибуття на місце 00 год. 05 хв.; попередній діагноз травма правої ноги, перелом (т. 1 а.п. 62);

- висновок експерта № 320/ат від 27.06.2014, відповідно до якого експертиза проводилася згідно версії водія ОСОБА_5 (Варіант № 1) та згідно версії пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (Варіант № 2). Відповідно до Варіанту № 1 в даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Opel Astra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами п.п. 12.2; 12.3 ПДР України; в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Opel Astra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 з моменту виникнення небезпеки для його руху, не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішоходів шляхом застосування екстреного гальмування; в даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля «Opel Astra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , з технічної точки зору, експертом невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається. Відповідно до Варіанту № 2: в даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Opel Astra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами п.п. 12.2; 13.1 ПДР України; в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Opel Astra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів шляхом виконання вимог п. 13.1 ПДР України; в даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля «Opel Astra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п. 13.1 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (т. 1 а.п. 65-75);

- висновок Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002327 від 21.04.2014, відповідно до висновків огляду, який проводився о 04 год. 35 хв. 21.04.2014, ОСОБА_5 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (т. 1 а.п. 86);

- постанова про призначення судово-автотехнічної експертизи від 05.06.2014, відповідно до якої у кримінальному провадженні № 0003513 призначено вказану експертизу (т. 1 а.п. 143-145);

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.04.2014, відповідно до якого огляд почато о 02 год. 30 хв. та закінчено о 03 год. 30 хв., проводився у м. Києві по вул. Маршака навпроти будинку № 32. Оглядом встановлено, що місце дорожньо-транспортної події розташовано у секторі приватних будинків, проїзна частина горизонтальна, асфальтована, покриття вологе чисте, місцями сухе. Дорожнє покриття загальною площею 7,6 м. та призначено для руху у двох напрямках, розмітка відсутня, справа та зліва є узбіччя. Геометричні координати місця події встановлені на підставі інформації слідів і локалізації пошкоджень ТЗ. Відстань видимості з робочого місця водія з включеним ближнім та дальнім світлом фар 100 м.; оглядовість з кабіни водія із смуги руху транспортного засобу вправо, вліво 5-7 м. Автомобіль «Opel Astra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , розташований біля узбіччя з правої сторони передньою правою частиною в напрямку вул. Коцюбинського, та має пошкодження передньої правої сторони (деформація переднього правого крила), передньої фари, переднього бамперу з правої сторони, кріплення переднього правого дзеркала заднього виду. Плями бурого кольору схожих на кров розташовані на проїзній частині з правої сторони по середині припаркованого автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2 (т. 1 а.п. 154-158);

- протокол проведення слідчого експерименту від 04.06.2014, схема та ілюстративна таблиця до даного протоколу, який проводився в період часу з 10 год. 10 хв. по 10 год. 20 хв. за участю потерпілого ОСОБА_11 , відповідно до якого, зокрема, після проведення замірів було встановлено: місце наїзду на нього до кута будинку АДРЕСА_2 знаходиться на відстані 18,5 м. та до паркану 1,7 м. (т. 1 а.п. 159-165). При цьому, відстань від припаркованого автомобіля «Мерседес Спринтер» до позначеного місця наїзду на пішохода зазначена нерозбірливо, з виправленнями;

- протокол проведення слідчого експерименту від 04.06.2014, схема та ілюстративна таблиця до даного протоколу, який проводився в період часу з 10 год. 25 хв. по 10 год. 50 хв. за участю свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого, зокрема, після проведення замірів було встановлено: місце наїзду на нього до кута будинку № 32 знаходиться на відстані 19,5 м. та до паркану 1,0 м.; відстань від припаркованого автомобіля до місця наїзду 9,5 м. (т. 1 а.п. 166-172);

- протокол огляду автомобіля від 05.06.2014 та ілюстративна таблиця до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є автомобіль «Opel Astra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, синього кольору, який знаходиться біля будівлі Святошинського УП ГУ НП в м. Києві (Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві), що пр. Перемоги, 109 у м. Києві. При огляді даного автомобіля виявлені пошкодження кріплення переднього біля переднього правого крила, гальмівна система та система управління справні (т. 1 а.п. 173-177);

- лист КП «Київміськсвітло» від 12.05.2014 № 697-03/2014, відповідно до якого зовнішнє освітлення 20.04.2014 по вул. Маршака, 32 у м. Києві було увімкнене централізовано на 100% о 20 год. 26 хв. З 23 год. 00 хв. зовнішнє освітлення працювало в черговому режимі (50% освітлювального обладнання було відключено). Повне відключення зовнішнього освітлення відбулось 21.04.2014 о 05 год. 31 хв., що відповідає сезонному добовому графіку режиму роботи мереж зовнішнього освітлення м. Києва, затвердженому розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 14.01.2009 № 22. Ремонтні роботи на вказаній ділянці в даний період часу не проводилися. Аварій та відключень не зафіксовано (т. 1 а.п. 181).

Ретельно проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що в основу обвинувачення ОСОБА_5 стороною обвинувачення покладено висновок судової автотехнічної експертизи № 320/ат від 27.06.2014, а саме Варіант № 2, який проводився згідно версії пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

При цьому, стороною обвинувачення не надано жодних беззаперечних доказів на спростування Варіанту № 1, даної експертизи, яка проводилася також згідно версії ОСОБА_5 (т. 1 а.п. 65-75).

Під час судового слідства достовірно встановлено, що слідчий експеримент за участю обвинуваченого (підозрюваного) ОСОБА_5 не проводився.

Крім того, судом встановлено, що під час проведення судової автотехнічної експертизи № 320/ат від 27.06.2014, не враховано дійсну видимість в напрямку руху з робочого місця водія; згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_11 наїзд на нього був здійснений на відстані приблизно 1-1.2 м від паркану та від передньої частини автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , - приблизно 2 м., а згідно з показаннями свідка ОСОБА_12 2 м. від паркану.
З метою усунення вказаних невідповідностей, а також з метою з`ясування обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, судом 18.05.2015 було постановлено ухвалу про проведення судової автотехнічної експертизи, яку доручено провести експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі - КНДІСЕ).

Відповідно до листа КНДІСЕ від 09.06.2015 № 9466/15-52, а в подальшому повідомлення про неможливість надання висновку від 10.08.2015 № 9466/15-52, поставлені ухвалою суду від 18.05.2015 на вирішення експертів питання (яка видимість при ближньому світлі фар з кабіни автомобіля «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , в умовах видимості що відповідає погодним умовам у момент ДТП; у який момент у водія автомобіля «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , виникла небезпека для руху, що вимагає вжиття заходів по уникненню наїзду в цій дорожній ситуації; яку відстань пройшов ОСОБА_11 з моменту, коли водій ОСОБА_5 виявив небезпеку для руху свого автомобіля в цій дорожній ситуації до моменту наїзду) в комплексі можуть бути вирішені лише шляхом проведення відтворення обстановки та обставин події за умов максимально наближених до умов, що мали місце на момент скоєння пригоди (т. 2 а.п. 2, 28-29).

Відтак, згідно із положеннями ч.ч. 3, 5 ст. 333; ч. 1ст. 223; ст. 240 КПК України, ухвалою суду від 11.08.2015, з метою уточнення, встановлення та перевірки обставин, які мають істотне значення для даного кримінального провадження, СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві було доручено провести слідчу дію, а саме: слідчий експеримент шляхом відтворення обстановки та обставин події дорожньо-транспортної пригоди, за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 та спеціаліста Київського науково-дослідного інституту судових експертиз у сфері проведення автотехнічних досліджень, з фотозйомкою, в максимально наближеній обстановці та умовах, що були на момент дорожньо-транспортної пригоди із залученням тих же транспортних засобів або ж максимально наближених до них, які мають такі ж самі технічні характеристики. Строк виконання даного доручення встановлено до 10 год. 00 хв. 15.09.2015 року. Даною ухвалою суду прокурора було зобов`язано надати доступ до матеріалів, отриманих внаслідок проведення вказаної слідчої дії, учасникам судового провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, та надати їх суду у встановлений строк.

Однак, органами досудового розслідування ухвала суду не виконана, на численні звернення суду з вимогою терміново виконати ухвалу суду від 11.08.2015 та провести слідчий експеримент, органи досудового розслідування та прокуратура обмежувалися листами (т. 2 а.п. 37, 43, 44, 52, 65, 91-93, 101, 102, 103, 104, 108, 114, 115, 129).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, а також п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів того, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставини, суд приходить до переконання про недоведеність в діях обвинуваченого ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відтак, ОСОБА_5 у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України необхідно визнати невинуватим та виправдати.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 178).

Судові витрати за проведення експертизи відшкодувати за рахунок держави (т. 1 а.п. 64).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 залишити без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 17, 84, 85, 91, 92-94, 100, 124, 129, 223, 240, 333, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку»,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

Речовий доказ:

- автомобіль «ОРЕL Аstra OTGF69», державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_5 , - залишити у власника (законного володільця).

Судові витрати за проведення експертизи в сумі 614 (шістсот чотирнадцять) грн 90 коп., відшкодувати за рахунок держави.

Цивільний позов ОСОБА_11 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: