АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/3558/16-к
Номер провадження :11-кп/791/1019/16 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ст.82 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року жовтня місяця 25 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого - судді - ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні в залі Апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 01 вересня 2016 року щодо :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Горностаївського району Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, засудженого вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 серпня 2012 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ст.72 КК України до 10 років позбавлення волі, початок строку 21.08.2010, кінець строку 01.08.2018,
в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на те, що підстав вважати, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення встановлено не було, враховуючи поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання, зокрема наявність незначної кількості заохочень, встановлених фактів порушень режиму утримання, не вжиття заходів, щодо відшкодування державі витрат за вироком суду, виконання робіт лише під контролем, тому поведінку ОСОБА_7 не можна визнати зразковою, як і сумлінним його ставлення до виконання обов`язків.

В апеляційній скарзі засуджений вважає, що суд безпідставно відмовив йому в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки врахував тільки негативні данні, які були зазначені в характеристиці. При розгляді скарги просить звернути увагу на те, що він має вісім заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнення погашенні, судові витрати сплачує частково, на теперішній час працевлаштований в їдальні установи, але без оплати праці, відбув більш ніж ? строку, постійно підтримує зв`язок з рідними, в скоєному злочині розкаюється.

Просить ухвалу суду скасувати та замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, в судових дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 своєї постанови № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 серпня 2012 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ст.72 КК України до 10 років позбавлення волі, в місцях позбавлення волі знаходиться з 08.09.2010 року. За час перебування в СІЗО притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, за що має 4 стягнення, які погашені згідно чинного законодавства, адміністрацією СІЗО не заохочувався. З 15.11.2012 ОСОБА_7 відбуває покарання у Дар`ївській ВК УДПтСУ у Херсонській області (№10). За період відбування покарання в установі засуджений притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, за що має 1 стягнення, яке зняте згідно чинного законодавства, отримав робітничу професію складальника пиломатеріалів та виробів з деревини І розряду, та пекар 3 розряду. На виробництві установи не працевлаштований, але працює на добровільних засадах, без оплати праці в їдальні установи. Роботи по благоустрою установи виконує під контролем. Адміністрацією установи заохочувався вісім разів, за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а саме: 15.08.2013, 11.11.2013, 25.12.2013, 14.05.2014, 30.12.2014, 18.10.2015, 14.04.2016, 01.08.2016. З представниками адміністрації, тактовний. За характером врівноважений, не схильний до створення конфліктних ситуацій. У скоєному злочині розкаюється. Згідно вироку суду має позов у розмірі 3328,17 грн., який частково відшкодував у розмірі 341,09 грн.

Посилання в апеляції засудженого на те, що він став на шлях виправлення, працює без оплати праці, має заохочення не можуть бути в даному випадку підставами для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки він не достатньо довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці. Крім того, за період відбування покарання ОСОБА_7 чотири рази було відмовлено в застосуванні заохочувальних норм, як такому, що не став на шлях виправлення.

Виходячи з наведених у характеристиці даних, доводи апелянта про те, що він сумлінним ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення, є безпідставними.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновків, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином мотивованою, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали не допущено, тому апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає. Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407,419,539 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 01 вересня 2016 року, якою відмовлено в задоволені клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Копію ухвали не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: (три підписи)