Справа № 521/6567/13-к
Номер провадження:1-кп/521/746/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, офіційно не працюючого, одруженого, інваліда другої групи, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання прокурора вбачається, що починаючи з 2005 року ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 були співзасновниками ТОВ «МГК Трейдере» та здійснювали спільну підприємницьку діяльність.

Приблизно з кінця 2009 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на ґрунті виниклих розбіжностей при здійсненні спільної фінансово-господарської діяльності ТОВ «МГК Трейдерс», почали відбуватися конфліктні ситуації, в результаті яких ОСОБА_8 відмовився від ведення спільної підприємницької діяльності. При цьому, ОСОБА_4 з метою розділення активів підприємства почав вимагати від ОСОБА_9 проведення аудиторської перевірки.

Оскільки ОСОБА_9 відмовлявся від зазначених вимог ОСОБА_4 , останній з метою отримання документів та проведення перевірки, у невстановлений слідством час вступив у злочинну змову з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, спрямовану на викрадення ОСОБА_9 з метою подальшого отримання від нього документів підприємства та вирішення питань про розділення сумісного бізнесу.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, ОСОБА_4 спільно з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, 24.06.2010 року о 08 год. 35 хв. на автомобілі «Тойота Прадо», державний номер НОМЕР_1 , завідомо знаючи, що ОСОБА_9 в цей день, направляється з м. Одеси до м. Києва, прослідували за ОСОБА_8 , прибули на автозаправну станцію «ОККО» № 20, розташовану на 454-му кілометрі автодороги «Київ-Одеса», де останній здійснював заправку свого автомобілю «Лексус ІС 300», державний номер НОМЕР_2 .

Розподіливши між собою ролі, особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, підійшли до ОСОБА_9 , який розраховувався за бензин, схопили його за руки і відвели до заправної колонки № 7, де один з них став утримувати ОСОБА_9 шляхом викручування рук, в той час як інший повернувся до автомобілю «Тойота Прадо», за кермом якого перебував ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 та одна з осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, на вказаному автомобілі під`їхали до ОСОБА_9 , якого утримував інший та всупереч бажанню і волі ОСОБА_9 , застосовуючи до нього психологічний та фізичний вплив, заштовхали його на заднє сидіння автомобілю, де стали насильно утримувати, позбавивши його таким чином свободи.

При цьому ОСОБА_9 , опасаючись за своє життя та здоров`я, спробував вийти з автомобілю через задні праві двері, проте особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перегородили йому шлях, розмістившись на задньому сидінні автомобілю по різні боки від ОСОБА_9 , де, застосовуючи до нього фізичну силу, стали насильно утримувати його. При цьому, з метою придушення волі ОСОБА_9 до опору, одна з осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, обхопив його лівою рукою за шию та пригнувши його, став наносити удари ОСОБА_9 в область обличчя.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 та особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, на автомобілі «Тойота Прадо» перевезли ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , де стали протиправно утримувати його в підвальному приміщенні зазначеної квартири в період з 09 год. 30 хв. до 13 год. 00 хв. 24.06.2010 року.

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, а також з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_10 , який прибув за вищевказаною адресою, з метою досягнення злочинної мети, спрямованої на вимагання від ОСОБА_9 документів та проведення аудиту, стали виражати погрози на його адресу, здійснюючи на нього моральний тиск, а одна з осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_10 , застосовуючи фізичне насильство до ОСОБА_9 , яке виразилося у спричиненні численних ударів в область голови і тулуба, вимагали від нього передачі документів та проведення аудиту.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 3370 від 25.08.2010 року у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми у формі струсу головного мозку, рани на шкірі верхньої та нижньої губи, садна внутрішньої поверхні лівої кисті та лівого передпліччя, які могли бути заподіяні неодноразовим впливом тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що спрямовані в область обличчя і лівої руки потерпілого та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У цей же день, 24.06.2010 року, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 з однією з осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, на автомобілі «Тойота Прадо», державний номер НОМЕР_3 , привезли ОСОБА_9 назад до автозаправної станції «Окко» № 20, розташованої на 454-му кілометрі автодороги «Київ-Одеса», де висадили його з автомобілю та зникли.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 146 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань.

Під час досудового розслідування, зібрані всі докази вини підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор просить звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 оскільки з моменту скоєння ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України минуло більше ніж 5 років, даний злочин відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, в зв`язку з чим є підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний в судовому засіданні також підтримали клопотання прокурора і просили його задовольнити та звільнити від кримінальної відповідальності останнього і закрити кримінальне провадження. ОСОБА_4 повідомив, що йому зрозуміла суть підозри і підстава звільнення від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, в тому числі тяжкого злочину проти власності /ч. 3 ст. 187 КК України/, а тому підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності не має.

Вивчивши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження не підлягає закриттю, а підозрюваний не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в порядку п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України і на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, з наступних підстав.

Судом під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині під час досудового розслідування не визнав, обставини скоєного повністю не підтвердив. Кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 передбачене ч. 2 ст. 146 КК України, дійсно відноситься до злочинів середньої тяжкості. Однак згідно клопотання прокурора та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 підозрювався у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України. Виділення матеріалів кримінального провадження лише за ч. 2 ст. 146 КК України у відношенні ОСОБА_4 та вирішення питання про їх закриття в порядку ст. 49 КК України, на думку суду не відповідає загальним засадам кримінального провадження та завданням кримінального Закону.

Так дії підозрюваного ОСОБА_4 спільно з іншими особами, були єдиними, які були направлені перш за все на вчинення нападу на потерпілого з метою заволодіння його майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Кваліфікація дій за ч. 2 ст. 146 КК України безумовно є додатковою, однак складає ідеальну сукупністю злочинів разом з ч. 3 ст. 187 КК України. Вказаний злочин є майновим і завдав шкоди потерпілому ОСОБА_9 .

Таким чином, хоча злочин передбачений ч. 2 ст. 146 КК України є злочином середньої тяжкості, був вчинений у 2009 році і формально підпадає під дію п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, обставини злочинів, встановлена ідеальна сукупність злочинів з іншим тяжким злочином, обставини які перешкоджали судовому розгляду кримінального провадження на думку суду свідчать про необхідність відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки в такому випадку потерпілий буде позбавлений можливості на справедливий судовий розгляд кримінального провадження.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, 286, 288 КПК України, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, СУД, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 , у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України відмовити.

Повернути клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія ухвали вірна.
Суддя:
ОСОБА_1
Секретар: