Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/124/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 366 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000094 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 листопада 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Солнцево Устинівського району Кіровоградської області, українку, громадянку України, освіта вища, незаміжню, працюючу головним спеціалістом відділу санітарного нагляду у м. Кіровограді та Кіровоградському районі Кіровоградського міжрайонного Управління ГУ Держсанепідемслужби Кіровоградської області, проживає АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано невинуватою у пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст. 366 КК України та виправдано, у зв`язку з недоведеністю досудовим розслідуванням складу даного кримінального правопорушення. Вказаним вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового слідства ОСОБА_7 , обвинувачується за ч.1 ст. 366 КК України - як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складання і видача завідомо неправдивих документів, скоєного нею на думку обвинувачення за таких обставин.

ОСОБА_7 згідно з наказом начальника обласного відділу управління охорони здоров`я № 195/04 від 29.06.1987 р. перебувала на посаді санітарного лікаря з комунальної гігієни Кіровоградської міської санепідемстанції. Згідно з наказом головного державного санітарного лікаря м. Кіровограда № 109 від 20.08.2012 р. включена до складу експертної групи по розгляду та підготовці дозвільних документів, висновків санітарно-епідеміологічної експертизи, в якості лікаря з комунальної гігієни.

ОСОБА_7 , будучи службовою особою, займаючи посаду, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, всупереч вимогам ст. 12 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», ст. 24 Закону України «Про відходи», п. 2, ч. 2 п. 7.4 Порядку проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 247 від 09.10.2000 р., згідно якого передбачене здійснення вимірювань, досліджень об`єктів, наукового обґрунтування відповідних вимог щодо об`єкта експертизи (показників безпеки та умов використання тощо) та оформлення звіту, п. 2.2 розділу 2 Посадової інструкції лікаря з комунальної гігієни першої кваліфікаційної категорії Кіровоградської міської санітарно-епідеміологічної станції ОСОБА_7 , затвердженої 21.01.2008 р. головним лікарем Кіровоградської міської санітарно-епідеміологічної станції, з якою ОСОБА_7 ознайомлена під підпис, будучи членом експертної групи по проведенню державної санітарно-епідеміологічної експертизи, отримавши заяву та матеріали ТОВ «КАТП-1128» для проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи об`єкту поводження з відходами по вул. Байкальська, 124 в м. Кіровограді, достовірно знаючи про порядок проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, не здійснила вивчення об`єкту експертизи - місця видалення відходів по вул. Байкальській, 124 в м. Кіровограді, не виявила можливі небезпечні фактори, не встановила відповідність зазначеного об`єкту експертизи вимогам санітарного законодавства, не провела відповідних вимірювань, досліджень об`єктів експертизи на місці видалення відходів по вул. Байкальській, 124 в м. Кіровограді. Діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії, достовірно знаючи, що об`єкт експертизи розташований за вищевказаною адресою, в період з 01.11.2012 р. по 05.11.2012 р., точної дати слідством не встановлено, перебуваючи в приміщенні ДЗ «Кіровоградська міська санітарно-епідеміологічної станції» по вул. Тобілевича, 24 в м. Кіровограді, внесла до офіційного документу, а саме протоколу державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 75/03-1 від 05.11.2012 р., який складається від імені органу державного нагляду (контролю) та оформлення якого є одним із етапів проведення зазначеної експертизи, що передбачено ч. 3 п. 7.4 Порядку проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 247 від 09.10.2000 р., завідомо неправдиві відомості, а саме інформацію, яка повністю не відповідає дійсності, вказавши в протоколі, що об`єктом експертизи є місця тимчасового зберігання відходів по вул. Тореза, 27 в м. Кіровограді та об`єм утворених відходів обсягом 134609,621 т/рік, в той час як по вул. Тореза, 27 в м. Кіровоград знаходиться місце тимчасового зберігання відходів і об`єм відходів в такий кількості за вказаною адресою зберігатися та утворюватися не може.

Вказаний протокол ОСОБА_7 завірила своїм підписом.

У подальшому складений завідомо неправдивий протокол державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 75/03-1 від 05.11.2012 р. ОСОБА_7 , в період з 01.11.2012 р. по 05.11.2012 р., точної дати слідством не встановлено, надала керівництву ДЗ «Кіровоградська міська санітарно-епідеміологічної станції», для підготовки проекту висновку санітарно-епідеміологічної експертизи та його затвердження. 06.11.2012 р. виконувачем обов`язків головного державного санітарного лікаря м. Кіровограда ОСОБА_9 затверджено завідомо неправдивий висновок санітарно-епідеміологічної експертизи за № 05.03.02-04/108800.

На підставі проведеної ОСОБА_7 державної санітарно-епідеміологічної експертизи її результати оформлено завідомо неправдивими протоколом № 75/03-1 від 05.11.2012 р. та висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-04/108800 від 06.11.2012 р.

ДЗ «Кіровоградська міська санітарно-епідеміологічної станції» ТОВ «КАТП-1128» видано завідомо неправдивий дозвільний документ, а саме висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-04/108800 від 06.11.2012 р., який вказаним підприємством використано для здійснення господарської діяльності у сфері поводження з відходами, а саме вивезення твердих побутових відходів на територію міського сміттєзвалища по вул. Байкальська, 124 в м. Кіровограді, яке не відповідає вимогам санітарно-епідеміологічного законодавства.

Одночасно встановлено, що ТОВ «КАТП-1128» не є власником вказаних відходів, не утворює їх та не має власних місць тимчасового зберігання відходів, які б змогли забезпечити розміщення відходів в таких об`ємах, про що свідчить Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-04/7556 від 14.02.2013 р., вид. головним управлінням Держсанепідслужби у Кіровоградській області, згідно якого об`єкт поводження з відходами: місця тимчасового зберігання відходів на 2013 рік ТОВ «КАТП-1128», що знаходиться за адресою: вул. Тореза, 27 в м. Кіровограді Кіровоградської області, не відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України, не може бути використаний за призначенням у заявленій сфері застосування.

Вказані дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складання і видача завідомо неправдивих документів.

За наслідками розгляду справи суд першої інстанції виправдав ОСОБА_7 у пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку з недоведеністю досудовим розслідуванням складу даного кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною за ч. 1 ст. 366 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права упродовж 3 років займати посади в органах Державної санітарно-епідеміологічної служби України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судове рішення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Так, судом не встановлено причини зміни показань обвинуваченої, яка раніше в судових засіданнях пояснювала, що особисто складала протокол експертизи на підставі наданих замовником документів та підписала його, а в подальшому зазначала, що не готувала протокол експертизи. При цьому, судом відмовлено прокурору у задоволені клопотання про прослуховування звукозапису судових засідань, в ході яких обвинувачена надавала покази в судових засіданнях в суді першої та апеляційної інстанції.

Виправдовуючи ОСОБА_7 суд дійшов висновку, що вона не готувала висновок санітарно-епідеміологічної експертизи при цьому не надавши оцінку її діям щодо внесення до офіційного документу протоколу експертизи завідомо неправдивих відомостей, на основі якого було підготовлено завідомо неправдивий висновок експертизи № 05.03.02-04/108800 від 06.11.12 та видано завідомо неправдивий дозвільний документ.

Судом також не надано оцінку встановленому в ході судового розгляду факту скасування експертного висновку № 05.03.02-04/108800 від 06.11.12 висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 14.02.13 № 05.03.02-04/7556, згідно якої об`єкт поводження з відходами: місця тимчасового зберігання відходів на 2013 рік ТОВ «КАТП-1128», що знаходиться за адресою вул. Тореза,27 у м. Кіровограді не відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України, не може бути використаний за призначенням у заявленій сфері застосування.

Також судом необґрунтовано не прийнято в якості належного доказу показання свідків, оскільки показання не містять інформацію предмета доказування. Вважає, що показання всіх допитаних судом свідків є належними та допустимими.

Крім того судом, в порушення вимог ст. 374 КПК України, не викладена оцінка усіх доказів у справі, а дана оцінка деяким із них. Взагалі не надана оцінка доказам, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме: заяві ТОВ «КАТП-1128» від 30 жовтня 2012 року про проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи; довідці про наявність спеціально відведених в установленому порядку місць чи об`єктів розміщення відходів ТОВ «КАТП-1128»; відомостям про склад і властивості відходів, що утворюються та ступінь небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров`я людини; довідці про наявність установок (потужностей) з видаленням і утилізацією відходів; наказу № 03 від 02.07.12 ТОВ «КАТП-1128»; звіту про виконання планових заходів у сфері поводження з відходами за 2011 рік; перспективному плану заходів у сфері поводження з відходами на 2013 рік; копії договору між ТОВ «КАТП-1128» та КФ №2 ТОВ «РАФ-ПЛЮС» від 01.04.08р.

Також прокурор зазначає, що в ходу судового розгляду було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.

Вважає, що в ході розгляду кримінального провадження було безпідставно задоволено клопотання обвинуваченої про відвід судді ОСОБА_10 .

У вступній частині вироку вказано, що ОСОБА_7 працює головним спеціалістом відділу санітарного нагляду у м. Кіровограді та Кіровоградському районі Кіровоградського міжрайонного Управління ГУ Держсанепідемслужби Кіровоградської області, хоча в ході судового розгляду встановлено, що обвинувачена звільнилась із вказаної посади. Факт звільнення обвинуваченої із займаної посади, а також те, що вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність вказує на можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, однак судом не роз`яснено обвинуваченій можливість звільнення її від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника-адвоката ОСОБА_8 , які просили відмовити в задоволені апеляції прокурора, а вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Так, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому обвинуваченні не визнала, давши показання на спростування висунутих їй обвинувачень. Зокрема зазначила, що в 2012 році вона працювала на посаді санітарного лікаря з комунальної гігієни Кіровоградської міської санітарно епідеміологічна станція, та згідно наказу N 109 від 20.08.2012 р. головного державного санітарного лікаря м. Кіровограда була включена в якості лікаря з комунальної гігієни до складу експертної групи по розгляду та підготовці дозвільних документів та висновків санітарно-епідеміологічної експертизи. Вказала, що матеріали заяви ТОВ «КАТП-1128» з приводу розміщення об`єкту тимчасового зберігання відходів головним лікарем не надавались їй для виконання, експертизу вона не проводила, висновок за результатами розгляду вказаної заяви не виготовляла та не підписувала. Після чого відмовилася давати показання, керуючись ст. 63 Конституції України.

Суд, дослідивши зібрані під час досудового розслідування в ході досудового слідства та перевірені судом докази в їх сукупності дійшов висновку, що в судовому засіданні обвинувачення ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, свого підтвердження на знайшло у зв`язку з такими обставинами.

Відповідно до ст. 366 ч. 1 КК України передбачена кримінальна відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, яке може полягати у таких формах:

- внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей (тобто внесення у дійсний офіційний документ даних, що не відповідають дійсності повністю або частково);

- інше підроблення документів;

- складання завідомо неправдивих документів (тобто внесення до документа, який зовні оформлено правильно, відомостей, що не відповідають дійсності повністю або частково);

- видача завідомо неправдивих документів (а саме - надання або випуск службовою особою документів, зміст яких повністю або частково не відповідає дійсності і які були складені цією ж або іншою службовою особою).

Під поняттям «завідомо» недостовірної інформації слід розуміти інформацію, недостовірність якої винна особа усвідомлює, знає, однак, свідомо вносить в офіційний документ.

ОСОБА_7 інкримінується внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складання завідомо неправдивих документів та видача завідомо неправдивих документів, які полягали в тому, що ОСОБА_7 , не здійснивши вивчення об`єкту експертизи, не виявивши можливі небезпечні фактори в об`єктах, не встановивши відповідність об`єктів експертизи вимогам санітарного законодавства, не провівши відповідні вимірювання, 05.11.2012 р. підготувала протокол державної санітарно-епідеміологічної експертизи за N 75/03-1, та в подальшому видала даний протокол, на основі якого 06.11.2012 р. було підготовлено висновок за N 05.03.02-04/108800, до якого було внесено завідомо неправдиві відомості в частині утворення ТОВ "КАТП-1128" відходів комунальних змішаних обсягом 134609,621 тон на рік.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням,... керуючись законом, оцінює кожний з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши, проаналізувавши та оцінивши надані докази, судом першої інстанції було встановлено, що стороною обвинувачення не доведено, що саме ОСОБА_7 умисно склала і видала завідомо неправдивий документ, та внесла в офіційний документ завідомо неправдиві відомості.

Суд не прийняв в якості належного доказу показання допитаних в судовому засіданні свідків, оскільки вказані показання не містять інформації щодо предмета доказування.

Зокрема, свідок ОСОБА_9 пояснив, що восени 2012 р. він підписав комісійний висновок експертизи N 05.03.02-04/108800, в складі комісії перебувала також і ОСОБА_7 , оскільки жодних сумнівів у достовірності інформації, яка знаходилася у висновку, у нього не виникло. Кому головним лікарем було доручено виконання вказаної експертизи він не пам`ятає. Експертиза проводилась на підставі наданих заявником документів. У висновку зазначено юридичну адресу заявника, а саме АДРЕСА_2 , оскільки вони досліджували ТОВ «КАТП-1128», а сміттєзвалища вони не досліджували, а тому його фактичну адресу вказувати не потрібно було.

З показань свідка ОСОБА_11 , вбачається, що він працював помічником санітарного лікаря у держаному закладі «Кіровоградська міська санітарно епідеміологічна станція». Восени 2012 року ним за допомогою персонального службового комп`ютера виготовлявся висновок експертизи N 05.03.02-04/108800 від 06.11.2012 р. Він друкував текст висновку на підставі наданих заявником документів, експертизу він не проводив. Хто саме йому надав матеріали він не пам`ятає. Після того, як він виготовив висновок експертизи, він надав вказаний висновок експертній комісії для внесення поправок, члени комісії повинні були завізувати його та надати для затвердження головному державному санітарному лікарю м. Кіровограда. В журналі зазначено його прізвище, оскільки особисто він вносив надрукований ним висновок до реєстру.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , показав суду, що він працював начальником відділу організації державного санітарно-епідеміологічного нагляду ГУ Держсанепідслужби України в Кіровоградській області. За результатами проведеної експертизи об`єкту поводження з відходами ТОВ «КАТП -1128» було внесено подання прокурора, у зв`язку з чим начальником ГУ Держсанепідслужби України в Кіровоградській області йому було доручено провести повторну санітарно-епідеміологічну експертизу об`єкту поводження з відходами ТОВ «КАТП -1128». Попередня експертиза була проведена на підставі наданих ТОВ «КАТП -1128» документів. ТОВ «КАТП -1128» надано пакет документів, який не відповідає вимогам чинного законодавства. В ході проведення повторної експертизи він вивчав лише висновок та протокол попередньої експертної комісії. В ході проведення експертних досліджень члени комісії повинні вивчити лише надані заявником документи та не зобов`язанні виїжджати на місце. Хто входив в експертну групу він не пам`ятає. Підписував протокол він, юридичну адресу ТОВ «КАТП -1128», а саме: м. Кіровограда, вул. Тореза, 27 вказано згідно заявки на проведення експертизи.

Дослідженням письмових, речових доказів та висновків експертів у кримінальному провадженні судом встановлено наступне.

Згідно п. 7.4 Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 09.10.2000 р. N 247 (зі змінами станом на 20.07.2009 р.) «Про затвердження Тимчасового порядку проведення державної санітарно-гігієнічної експертизи» державна санітарно-епідеміологічна експертиза включає такі етапи:

звернення заявника у випадках, передбачених пунктом 7.2 цього Порядку, до Департаменту державного санітарно-епідеміологічного нагляду Міністерства охорони здоров`я України, а у випадках, передбачених пунктом 7.1, - до установ, закладів державної санітарно-епідеміологічної служби України;

здійснення вимірювань, досліджень об`єктів, наукового обґрунтування відповідних вимог щодо об`єкта експертизи (показників безпеки та умов використання тощо) та оформлення звіту;

проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи та оформлення її результатів у вигляді протоколу експертизи;

підготовка проекту висновку;

затвердження висновку експертизи та внесення його до реєстру висновків експертизи.

Згідно з наказом N 109 від 20.08.2012 р. ОСОБА_7 входила до складу експертної групи по розгляду та підготовці дозвільних документів, висновків санітарно-епідеміологічної експертизи (т. 1, а.п. 97).

Разом з тим, в журналі реєстру висновків державної санітарно-гігієнічної експертизи за 2012 р., виконавцем експертизи за заявою ТОВ «КАТП 1128» зазначено ОСОБА_11 (т. 1, а.п. 63).

Також, як встановлено судом, у посадовій інструкції ОСОБА_7 не містяться обов`язки з безпосереднього виготовлення нею висновків державної санітарно-гігієнічної експертизи.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у суді пояснили, що їм з приводу виготовлення висновку експертизи N 05.03.02-04/108800 від 06.11.2012 р. нічого не відомо.

Висновок почеркознавчої експертизи N 173 від 13.06.2013 р. (т. 1, а.п. 124-128) підтверджує лише той факт, що підпис в графі виконавці експертизи в протоколі державної санітарно-епідеміологічної експертизи N 75/03-1 від 05.11.2012 р. виконаний ОСОБА_7 , що не оспорюється ні ОСОБА_7 , ні свідками ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , але не спростовує той факт, що свідок ОСОБА_11 особисто виготовив цей документ.

Висновок почеркознавчої експертизи N 174 від 17.06.2013 р. (т. 1, а.п. 144-148) підтверджує лише той факт, що підпис в графі голова експертної групи у висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи N 05.03.02-04/108800 від 06.11.2012 р. виконаний ОСОБА_9 , що не оспорюється ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_7 , але не спростовує той факт, що свідок ОСОБА_11 особисто виготовив цей документ.

Суд дійшов висновку про те, що докази, надані обвинуваченням, не підтверджують той факт, що ОСОБА_7 була відповідальна за вивчення об`єкту експертизи, та саме вона умисно виготовила завідомо недостовірний протокол експертизи з недостовірними даними та внесла до висновку експертизи завідомо недостовірні дані.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Нормами ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Кожен доказ, яким суд обґрунтовує своє рішення, має бути належним та допустимим.

Зважаючи на усе раніше викладене суд першої інстанції дійшов висновку про те, що висунуте ОСОБА_7 обвинувачення за ч.1 ст.366 КК України є припущенням, яке не знайшло свого підтвердження дослідженими під час судового розгляду доказами та не доведене стороною обвинувачення поза межами розумного сумніву, а тому на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України ухвалив виправдувальний вирок.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів погоджується з тим, що суд першої інстанції проаналізувавши в сукупності всі докази досліджені в судовому засіданні по даному кримінальному провадженню, врахувавши положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст.17 КПК України, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; положення ст.62 Конституції України, та положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд правильно дійшов висновку, що ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, необхідно виправдати.

Інших доказів, які б беззаперечно доводили вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, не надано і судом не встановлено.

За вказаних обставин повністю спростовуються доводи прокурора про скасування вироку суду першої інстанції та постановлення щодо ОСОБА_7 обвинувального вироку за обставин, викладених в апеляції, виходячи з наступного.

Прокурор посилається на те, що судом не встановлено причини зміни показань обвинуваченої, яка раніше в судових засіданнях пояснювала, що особисто складала протокол експертизи на підставі наданих замовником документів та підписала його, а в подальшому зазначала, що не готувала протокол експертизи. При цьому, судом відмовлено прокурору у задоволені клопотання про прослуховування звукозапису судових засідань, в ході яких обвинувачена надавала покази в судових засіданнях в суді першої та апеляційної інстанції.

Відповідно ч.4 ст. 95 КПК України суд обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Враховуючи зазначені вимоги закону суд першої інстанції правильно обґрунтував свої висновки на показаннях ОСОБА_7 , які безпосередньо сприйняв під час судового засідання, тому посилання прокурора на те, що суд не взяв до уваги показання ОСОБА_7 , які вона надавала в попередніх судових засіданнях, є необґрунтованими та суперечать вимогам ч.4 ст. 95 КПК України.

Прокурор посилається на те, що виправдовуючи ОСОБА_7 суд дійшов висновку, що вона не готувала висновок санітарно-епідеміологічної експертизи при цьому не надавши оцінку її діям щодо внесення до офіційного документу протоколу експертизи завідомо неправдивих відомостей, на основі якого було підготовлено завідомо неправдивий висновок експертизи № 05.03.02-04/108800 від 06.11.12 та видано завідомо неправдивий дозвільний документ. Також, судом не надано оцінку встановленому в ході судового розгляду факту скасування експертного висновку № 05.03.02-04/108800 від 06.11.12 висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 14.02.13 № 05.03.02-04/7556, згідно якої об`єкт поводження з відходами: місця тимчасового зберігання відходів на 2013 рік ТОВ «КАТП-1128», що знаходиться за адресою вул. Тореза, 27 у м. Кіровограді не відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України, не може бути використаний за призначенням у заявленій сфері застосування.

Зазначене спростовується дослідженими судом письмовими, речовими доказами, висновками експертиз та показаннями ряду свідків. Так, згідно з наказом N 109 від 20.08.2012 р. ОСОБА_7 входила до складу експертної групи по розгляду та підготовці дозвільних документів, висновків санітарно-епідеміологічної експертизи (т. 1, а.п. 97). В журналі реєстру висновків державної санітарно-гігієнічної експертизи за 2012р., виконавцем експертизи за заявою ТОВ «КАТП 1128» зазначено ОСОБА_11 (т. 1, а.п. 63). Як встановлено судом, у посадовій інструкції ОСОБА_7 не містяться обов`язки з безпосереднього виготовлення нею висновків державної санітарно-гігієнічної експертизи.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у суді пояснили, що їм з приводу виготовлення висновку експертизи N 05.03.02-04/108800 від 06.11.2012 р. нічого не відомо.

Висновок почеркознавчої експертизи N 173 від 13.06.2013 р. (т. 1, а.п. 124-128) підтверджує лише той факт, що підпис в графі виконавці експертизи в протоколі державної санітарно-епідеміологічної експертизи N 75/03-1 від 05.11.2012 р. виконаний ОСОБА_7 , що не оспорюється ні ОСОБА_7 , ні свідками ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , але не спростовує той факт, що свідок ОСОБА_11 особисто виготовив цей документ.

Висновок почеркознавчої експертизи N 174 від 17.06.2013 р. (т. 1, а.п. 144-148) підтверджує лише той факт, що підпис в графі голова експертної групи у висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи N 05.03.02-04/108800 від 06.11.2012 р. виконаний ОСОБА_9 , що не оспорюється ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_7 , але не спростовує той факт, що свідок ОСОБА_11 особисто виготовив цей документ.

Суд дійшов висновку про те, що докази, надані обвинуваченням, не підтверджують той факт, що ОСОБА_7 була відповідальна за вивчення об`єкту експертизи, та саме вона умисно виготовила завідомо недостовірний протокол експертизи з недостовірними даними та внесла до висновку експертизи завідомо недостовірні дані.

Прокурор зазначає, що судом необґрунтовано не прийнято в якості належного доказу показання свідків, оскільки показання не містять інформацію предмета доказування. Вважає, що показання всіх допитаних судом свідків є належними та допустимими.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження стороною обвинувачення ОСОБА_7 інкримінується внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складання завідомо неправдивих документів та видача завідомо неправдивих документів, щодо протоколу державної санітарно-епідеміологічної експертизи за N 75/03-1, та в подальшому видачі даного протоколу, на основі якого 06.11.2012 р. було підготовлено висновок за N 05.03.02-04/108800.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у суді пояснили, що їм з приводу виготовлення висновку експертизи N 05.03.02-04/108800 від 06.11.2012 р. нічого не відомо. Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 також не підтвердили суду внесення ОСОБА_7 до протоколу державної санітарно-епідеміологічної експертизи за N 75/03-1 та в подальшому видачі даного протоколу, на основі якого 06.11.2012 р. було підготовлено висновок за N 05.03.02-04/108800, завідомо неправдивих відомостей, складання завідомо неправдивих документів та видача завідомо неправдивих документів.

За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв в якості належного доказу показання допитаних в судовому засіданні свідків, оскільки вказані показання не містять інформації щодо предмета доказування.

Посилання прокурора про те, що судом взагалі не надана оцінка доказам, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме: заяві ТОВ «КАТП-1128» від 30 жовтня 2012 року про проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи; довідці про наявність спеціально відведених в установленому порядку місць чи об`єктів розміщення відходів ТОВ «КАТП-1128»; відомостям про склад і властивості відходів, що утворюються та ступінь небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров`я людини; довідці про наявність установок (потужностей) з видаленням і утилізацією відходів; наказу № 03 від 02.07.12 ТОВ «КАТП-1128»; звіту про виконання планових заходів у сфері поводження з відходами за 2011 рік; перспективному плану заходів у сфері поводження з відходами на 2013 рік; копії договору між ТОВ «КАТП-1128» та КФ №2 ТОВ «РАФ-ПЛЮС» від 01.04.08р., спростовуються тим, що досліджені судом вказані документи як докази також не містять інформації щодо предмета доказування, а саме внесення ОСОБА_7 до протоколу державної санітарно-епідеміологічної експертизи за N 75/03-1 та в подальшому видачі даного протоколу, на основі якого 06.11.2012 р. було підготовлено висновок за N 05.03.02-04/108800, завідомо неправдивих відомостей, складання завідомо неправдивих документів та видача завідомо неправдивих документів.

Посилання прокурора на те, що в ході розгляду кримінального провадження було безпідставно задоволено клопотання обвинуваченої про відвід судді ОСОБА_10 , не є підставою для винесення щодо ОСОБА_7 обвинувального вироку, так як сам відвід вказаного судді від розгляду справи жодним чином не підтверджує доведеність вини ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого їй злочину.

Також прокурор посилається на не відповідність у вступній частині вироку зазначення місця роботи ОСОБА_7 та факт її звільнення із займаної посади, у зв`язку з чим вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність та вказує на можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, однак судом не роз`яснено обвинуваченій можливість звільнення її від кримінальної відповідальності.

Вказане спростовується тим, що зазначення у вступній частині вироку місця роботи та посади ОСОБА_7 , яке не відповідає дійсності, ніяким чином не доводить її вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_7 пояснила, що вона переведена на посаду молодшої медичної сестри у зазначеному відділі санітарного нагляду. Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції прокурором не вносилось на обговорення учасникам кримінального провадження питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляції не наведено, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 376, 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 ,- без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2