484/2681/16-к 06.10.2016
Провадження № 11-кп/784/863/16 Категорія ст. 289 ч. 1 КК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
Про залишення апеляційної скарги без руху
06 жовтня 2016 року м. Миколаїв
Суддя апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2016 року, яким обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено, -
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2016 року обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, що навчається в 11 класі Чаусівської НВК № 1, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , що фактично проживає на АДРЕСА_2 , раніше не судимого; -
- засуджено за ч. 1 ст. 289 КК на 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 104, 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладанням на нього передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На зазначений вирок суду потерпілий ОСОБА_3 у встановленому законом порядку подав апеляційну скаргу, яка підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, окрім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 просить, окрім іншого, скасувати вирок в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання та призначити йому більш суворе покарання.
При цьому апелянт посилається на ст. ст. 407, 409 КПК України, що містять загальні положення щодо повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги та загальні підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Однак, потерпілий порушує питання про необхідность застосування до обвинуваченого більш суворого покарання, а це можливо лише шляхом постановлення вироку, оскільки це погіршує становище обвинуваченого, і лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подав (у даному випадку) потерпілий, відповідно до вимог ст. ст. 420, 421 КПК України.

Так, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано, окрім іншого, у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання і лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Як вбачається з поданої апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_3 ставить питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_4 і про призначення йому більш суворого покарання.
Але при цьому апелянт ОСОБА_3 , не погоджуючись з висновком суду щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , взагалі не обґрунтував свої вимоги в цій частині. Потерпілий мотивує свої вимоги іншими підставами, ніж ті, що мають відношення до вищевказаного порушеного ним питання про необхідність призначення більш суворого покарання.
Крім того, ставлячи питання про призначення більш суворого покарання, потерпілий ОСОБА_3 не конкретизує свої вимоги, оскільки не зазначає вид та розмір покарання, яке він вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 .

Таким чином, потерпілий ОСОБА_3 не виклав чітко свої вимоги, що унеможливлює призначення апеляційного розгляду та сам апеляційний розгляд.

За таких обставин апеляційна скарга потерпілого є такою, що не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 399 КПК України суддя - доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

З огляду на наведені недоліки апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_3 вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням потерпілому строку для усунення зазначених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання ним ухвали; та роз`ясненням, що у разі, якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не будуть усунуті, апеляційна скарга буде повернута потерпілому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2016 року, яким обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено, залишити без руху.

Надати потерпілому ОСОБА_3 строк п`ятнадцять днів для усунення зазначених недоліків з дня отримання ним даної ухвали.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_3 , що у разі, якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений строк не будуть усунуті, апеляційна скарга буде повернута потерпілому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2