Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/261/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем - ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000194 за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Краснолісся Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня-спеціальна, не працює, інвалідом не являється, раніше судимий: вироком Ново українського районного суду від 17.03.2015 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, -
засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання, згідно вироку Новоукраїнського районного суду від 17 березня 2015 року за ч.1 ст.185 КК України, призначено остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Доля речових доказів по справі вирішена.

Даним вироком також засуджено неповнолітнього ОСОБА_10 та ОСОБА_11 апеляційні скарги щодо яких не надходили, адже ніким з учасників процесу не оскаржується вирок щодо них.

Вироком суду ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 , вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючими ознаками якого є, грабіж, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб при наступних обставинах.
17.04.2015 року близько 15 години 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна та реалізовуючи його, зустрівши в центрі міста Новоукраїнка потерпілого ОСОБА_12 , та в подальшому перебуваючи з ним на залізничному вокзалі м. Новоукраїнка Кіровоградської області, який розташований по вул. Карла Маркса, висловлюючи погрози застосування насильства до ОСОБА_12 , відкрито заволоділи належним йому майном, а саме: грошовими коштами в сумі 250 гривень та мобільним телефоном моделі Samsung Galaxy Gio GT-S5660, в середині якого знаходилась сім картка «life», на рахунку якої було 20 копійок та флеш картка, ємністю 8 Гб.
Розпорядившись викраденим майном як власним, неповнолітній ОСОБА_10 , надав потерпілому ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 50 грн., пояснюючи, що вказана сума йому надана для того, щоб він міг доїхати додому, також надав сім картку «life» та флеш картку ємкістю 8 Гб.
Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №121 від 20.04.2015 року, станом на квітень місяць 2015 року, ринкова (дійсна) вартість одного мобільного телефону ТМ Samsung Galaxy Gio GT-S5660 складає 450 грн., ринкова (дійсна) вартість однієї SIM картки (стартового пакету) оператора мобільного зв`язку «Лайф» складає 15 грн., та ринкова (дійсна) вартість однієї флеш картки TM Verico micro CDHC 8 Gb складає 78 грн.
В подальшому, вказані грошові кошти ОСОБА_10 , розділив між собою та ОСОБА_8 , якими вони розпорядились як власними.
Своїми навмисними та протиправними діями ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 , спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальні збитки на загальну суму 793 грн.
У апеляціях:

-захисник-адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок районного суду скасувати, а кримінального провадження відносно ОСОБА_8 закрити.

Свої доводи мотивує тим, що не доведено факт попередньої змови з ОСОБА_10 . Більш того зазначає, що навпаки ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_8 не має відношення до подій, що відбувались на станції Новоукраїнка. Стверджує, що будь-яких погроз зі сторони ОСОБА_8 до потерпілого не було. Зазначає, що всі дії по вилученню майна у потерпілого ОСОБА_12 здійснював ОСОБА_10 , який визнав свою вину і не заперечував того, що він віддав телефон потерпілого, запропонував ОСОБА_8 віддати грошові кошти потерпілого. Оскільки ОСОБА_8 вину не визнав, не встановлена попередня домовленість між засудженими вважає, що відсутні докази для притягнення ОСОБА_8 до відповідальності за ч.2 ст. 186 КК України;

-обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить

вирок районного суду скасувати, як незаконний та не справедливий та повернути справу на новий судовий розгляд. Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції було проігноровано його показання. адже ніяких противоправних дій він не вчиняв, але судом були прийняті до уваги лише показання потерпілого ОСОБА_12 , а не його та ОСОБА_10 . Стверджує, що він чудово розумів, що перебуває на іспитовому терміні, і якщо вчинить незаконні дії, то потрапить за грати та отримає реальний термін позбавлення волі. Судом першої інстанції не доведено факт його попередньої змови з ОСОБА_10 . Більш того зазначає, що навпаки ОСОБА_10 показав, що він не має відношення до подій, що відбувались на станції Новоукраїнка. Стверджує, що будь-яких погроз з його сторони до потерпілого не було. Зазначає, що всі дії по вилученню майна у потерпілого ОСОБА_12 здійснював ОСОБА_10 , який визнав свою вину і не заперечував того, що він віддав йому телефон потерпілого та запропонував йому віддати грошові кошти потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг адвоката та обвинуваченого, та вважав вирок суду законним і обґрунтованим, захисника-адвоката ОСОБА_9 , котрий підтримав свою апеляцію та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 , котрий змінив свою апеляцію та просив скасувати вирок та закрити провадження по справі, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.369 КПК судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінально-процесуальним кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, судом першої інстанції вимоги закону щодо законності судового рішення виконані не були.

Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 здійснював адвокат ОСОБА_9 , який також здійснював захист наповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 . Згідно журналу та запису судового засідання ОСОБА_10 змінив свої покази, дав нові, які суперечили позиції ОСОБА_8 .

Виходячи із такого, суду необхідно було забезпечити належний захист прав та інтересів кожного обвинуваченого.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_10 був неповнолітнім, а ОСОБА_8 повнолітньою особою.

Згідно із вказівками п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 5 Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх захист інтересів повнолітньої і неповнолітньої особи не може здійснювати один захисник, що судом дотримано не було.

Відповідно до вимог ст. 412 КПК України порушення кримінального процесуального закону, які перешкодили або могли перешкодити суду забезпечити права і законні інтереси учасників процесу і винести законний, обґрунтований та справедливий вирок чи ухвалу є істотними.

Відповідно до ст. 409 КПК України, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону є підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів визнає необхідним скасувати вирок суду першої інстанції та призначити справу на новий судовий розгляд у зв`язку із порушенням права обвинуваченого на захист, що є істотним порушенням, тобто таким, яке перешкодило суду ухвалити законний та обґрунтований вирок.

Викладені у апеляції захисника та обвинуваченого доводи щодо неправильного застосування кримінального закону та необґрунтованого засудження мають бути предметом перевірки справи, оскільки у зв`язку із істотними порушеннями процесуального закону колегія не може перевірити справу по суті.

При новому розгляді справи суду слід вжити всіх заходів до прийняття рішення, яке відповідає вимогам закону, із врахуванням викладених вище доводів.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, ПОСТАНОВИЛА:

Апеляцію захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 частково задовольнити.

Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 по епізоду відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 скасувати.

Признатичи новий судовий розгляд в тому ж суді в іншому складі суду.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити на 60 днів з 22 березня 2016 року по 21 травня 2016 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2