Справа №639/1648/16-к
Провадження №1-в/639/1003/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2016 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Холодногірської виправної колонії №18 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання засудженого про застосування ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душак Каахкинського району Марайської Республіки Туркменістан, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 23.12.2015 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, -

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього вимог ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали внесене клопотання, просили суд на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» скоротити наполовину невідбуту частину строку покарання у виді позбавлення волі.

Представник Холодногірської виправної колонії №18 відніс вирішення даного питання на розсуд суду.

Прокурор під час судового засідання проти застосування до засудженого ОСОБА_5 вимог ст.6 Закону України «Про амністію в 2014 році» не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступних обставин.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» №1185-VII від 08.04.2014 року (з урахуванням змін, які внесені Законом України №1246-VII від 06.05.2014 року).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про амністію в 2014 році» вказана норма розповсюджується на засуджених за вчинення злочинів будь-якої тяжкості, в тому числі й тяжких та особливо тяжких (за винятком обмежень, визначених у ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні»), незалежно від строку відбутого ними покарання, за умови, що ці особи не підлягають звільненню від відбування покарання за ст.ст. 1-5 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Аналогічні роз`яснення надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-757/0/4-14 від 26.05.2014 року.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Відповідно до розпорядження від 09.02.2016 року, вирок Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2015 року набрав законної сили 25.01.2016 року.

Підстав, які б унеможливлювали застосування положень Закону України «Про амністію у 2014 році» у відношенні ОСОБА_5 , визначених статтею 4 Закону України Про застосування амністії в Україні» та статтею 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», судом під час розгляду зазначеної справи не встановлено.

ОСОБА_5 засуджений за злочини, які було вчинено до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», тому перешкод для застосування амністії суд не вбачає.

Як встановлено із матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 не підпадає під дію ст.ст.1-5 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки засуджений за умисний тяжкий та особливо тяжкий злочин, та на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» він не відбув необхідну частину строку покарання для звільнення від подальшого його відбування відповідно до ст.2-4 зазначеного Закону.

Згідно довідки УІАЗ ГУМВС України в Харківській області від 06.11.2013 року, до ОСОБА_5 вимоги Закону України «Про амністію» протягом останніх 10 років не застосовувались.

Таким чином, клопотання засудженого ОСОБА_5 в частині застосування у відношенні нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» є законним, обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України «Про застосування амністії в Україні», положеннями ст.ст.6, 9 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст.74, 85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 від 11.02.2016 року про застосування відносно нього вимог ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» - задовольнити.
На підставі статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоротити наполовину невідбуту частину строку покарання у виді позбавлення волі, що призначене за вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2015 року.

Згідно ст.11 Закону України «Про амністію у 2014 році», визначення нового строку покарання у відношенні засудженого ОСОБА_5 обчислюється з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 19.04.2014 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого - з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1