АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/369/16-к Номер провадження 11-кп/786/793/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 8 липня 2016 року,- В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта вища, одружений, маючий на утриманні дочку 2004 року народження та сина 2014 року народження, працюючого на посаді заступника директора з питань безпеки ТОВ НВП «Нафтогазсервіс», в силу ст. 89 КК України не судимий, -

визнаний винним та засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судової балістичної експертизи в сумі 245,562 грн.

За вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

7 березня 2015 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_8 в м.Гадяч по вул. Тельмана, керуючи власним автомобілем марки «Volkswagen Amarok», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у житловому масиві,здійснив наїзд колесом автомобіля у калюжу, в результаті чого оббризкав водою та брудом одяг громадянина ОСОБА_9 , який в цей час рухався по вказаній дорозі на зустріч ОСОБА_8 .

З даного приводу, ОСОБА_9 , зробив зауваження водієві який відразу зупинив свій автомобіль та покликав ОСОБА_9 до себе. Коли останній підійшов до автомобіля, ОСОБА_8 , відчинивши водійські дверцята, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , направивши у його бік належний йому спецзасіб пістолет марки «ПМР К-9, № НОМЕР_2 , споряджений патроном травматичної дії калібром 9 мм., здійснив постріл в область лівої ступні потерпілого. В результаті чого заподіяв ОСОБА_9 , згідно висновку судово медичної експертизи № 42 від 23.03.2015 року та висновку комісійної судово медичної експертизи № 144 від 18.11.2015 року тілесні ушкодження у вигляді: садна та крововиливу лівої ступні, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 , ( брат померлого ОСОБА_9 ) просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу інкримінованого правопорушення та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України.

Вважає, що в діях ОСОБА_8 вбачаються хуліганські дії, вчинені із застосуванням вогнепальної зброї, а тому обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України. Через неможливість суду апеляційної інстанції в порядку ч.4 ст. 404 КК України перекваліфікувати дії обвинуваченого на більш тяжкий злочин, просить останнього виправдати за ч.1 ст. 125 КК України та повідомити керівництво місцевої прокуратури про наявність в діях ОСОБА_8 більш тяжкого злочину та необхідність порушення відносно нього кримінального провадження, за ч.4 ст. 296 КК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, потерпілого ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_8 , який просив вирок суду залишити без зміни, думку прокурора , який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції згідно її меж, вважає, що вона не підлягає до задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах і кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 125 КК України зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, про що у судовому рішенні наведено докладні мотиви.

Так, в основу вироку обґрунтовано покладено дані, встановлені із показань обвинуваченого ОСОБА_8 , який пояснив, що в той день керував власним автомобілем «Volkswagen Amarok» і заїхав в калюжу та випадково облив водою потерпілого ОСОБА_9 . Зупинившись на зауваження останнього, почув від потерпілого (кремезної статури - на прізвище серед знайомих - « ОСОБА_10 ») нецензурний вислів з наміром побиття і тому він вистрелив із пістолета в землю, щоб його зупинити. Що поранив ОСОБА_9 у стопу не знав, оскільки одразу поїхав з місця події. Ні яких хуліганських мотивів при цьому у нього не було, як і не було наміру причинити тілесні ушкодження потерпілому, оскільки в нього не цілився і не стріляв, а влучив внаслідок наближення ОСОБА_9 під час його руху, у стопу. Аналогічні пояснення , з приводу того, що вистрелив в землю, попереджаючи фактичний напад потерпілого, обвинувачений надав і в суді апеляційної інстанції.

Вказані твердження ОСОБА_8 ні яким чином спростовані не були.

Допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 також підтвердили факт словесної перепалки між обвинуваченим і потерпілим з приводу того, що ОСОБА_8 обляпав його з калюжі водою керуючи автомобілем, а після зупинки на їх вимогу, вистрелив з пістолета в сторону потерпілого один раз.

Згідно заяви від 7.03.2015 року, потерпілий ОСОБА_9 прохав притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , який 7.03.2015 року близько 12 год. по вул. С.Швидкого поблизу буд.№ 1 шляхом пострілу з пістолету наніс йому травму ноги.

Згідно висновку експерта № 42 від 23.03.2015 року у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна та крововиливу лівої ступні. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від не менше однієї дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути куля травматичної дії, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 10.07.2015 року разом з фото таблицею до нього, з участю потерпілого ОСОБА_9 було проведено слідчий експеримент, в ході якого останній надав пояснення щодо обставин та способу отримання ним тілесних ушкоджень. Після чого показав напрямок руху автомобіля, частину дороги по якій він ішов, місце де він розминувся з автомобілем ОСОБА_8 , і де був оббризканий брудом, куди він потім підійшов до автомобіля і де стояв біля нього. Також показав, як тримав в руці пістолет обвинувачений, напрямок в якому здійснив постріл, місце куди саме влучила куля.

Згідно висновку експерта № 139 від 10.07.2015 року показання потерпілого ОСОБА_9 надані ним в ході проведення слідчого експерименту не суперечать об`єктивним судово медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта № 144 від 18.11.2015 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_9 утворилися від дії предмета округлої форми, якими могла бути куля, випущена зі зброї травматичної дії. По давності тілесні ушкодження не суперечать строку та обставинам, викладеним у описовій частині постанови.

За таких обставин, вищенаведені та інші докази, що детально викладені у вироку суду, повністю викривають ОСОБА_8 як особу, що навмисно здійснила постріл в область лівої ноги потерпілого ОСОБА_7 заподіявши останньому легке тілесне ушкодження і спростовують доводи апелянта про те, що обвинувачений здійснював постріл з хуліганських мотивів.

Крім того з матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раніше між собою знайомі не були. Обвинувачений ні яких дій стосовно ОСОБА_12 , який був разом з потерпілим не вчиняв і не намагався, тобто нецензурно не висловлювався , не погрожував, травматичний пістолет не націлював та постріли не здійснював. При цьому також враховується позитивна характеристика на протязі тривалого часу ОСОБА_8 , який працює заступником директора з питань безпеки в Науково- виробничому підприємстві «Нафтогазсервіс». Характер праці обвинуваченого пояснює доцільність факту володіння та носіння ним травматичної зброї зареєстрованої в установленому порядку.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу та обставини, що впливають на міру покарання. Призначене засудженому покарання у виді штрафу, колегія суддів вважає справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення.

З врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає вирок суду щодо ОСОБА_8 законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407-409 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 8 липня 2016 року відносно ОСОБА_8 без зміни.

СУ Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4