Справа № 209/1577/16-к
Провадження № 1-кп/209/217/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі: секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/1577/16-к (пр. № 1-кп/209/217/16), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000598 від 16 березня 2016 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, перебуває на обліку у лікаря нарколога, одруженого, маючого дочку ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13 серпня 2008 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 140, ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 липня 2009 року скасовано іспитовий строк та направлений для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки до виправної колонії, звільнений 30 травня 2011 року з Піщанської ВК Вінницької обл. (№ 59) за постановою Піщанського районного суду Вінницької обл. від 20 травня 2011 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 20 днів;

- 27 лютого 2012 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднане невідбуте покарання, призначене за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 13 серпня 2008 року у вигляді 1 року позбавлення волі, остаточно до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років, на підставі ст.ст. 409, 411 КПК України, ч. 5 ст. 71 КК України у строк відбування покарання зарахований строк попереднього утримання у період з 02 червня 2011 року по 08 липня 2013 року, а саме 2 роки 1 місяць 6 днів. Звільнений 27 січня 2016 року з Синельниківської ВК Дніпропетровської обл. (№ 94) за відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи судимим останній раз 27 лютого 2012 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення.

Повторно, 10 березня 2016 приблизно о 14.00 годині ОСОБА_6 , прийшов у гості в квартиру АДРЕСА_2 , за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_7 , звернувши увагу на те, що потерпілої ОСОБА_5 нема вдома, а ОСОБА_7 відволікся, та не слідкує за його діями, вирішив таємно, викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , яке знаходилось у квартирі АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне із корисливих мотивів викрадення чужого майна, ОСОБА_6 знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, не маючи на те права, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та те, що він посягає на чужу власність, і, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди потерпілому, повністю розуміючи, що своїми діями він вчиняє незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, умисно, таємно із корисливих мотивів викрав майно, яке належить ОСОБА_5 а саме: з поверхні тумбочки поруч з телевізором в спальні, цифровий фотоапарат "Olympus D-735", сірого кольору, ринкова вартість якого, станом на 10 березня 2016 року, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 681 від 08 квітня 2016 року, становить 491,50 грн.; з гачку на пеналі в спальні, цифровий фотоапарат "Nicon Coolpix L22", чорного кольору, ринкова вартість якого, станом на 10 березня 2016 року, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 681 від 08 квітня 2016 року, становить 375 грн., що належали ОСОБА_5 , завдавши останній майнову шкоду на загальну суму 866,50 грн. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та пояснив, що 10 березня 2016 року приблизно о 15.00 годині він прийшов у гості до ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 . Коли ОСОБА_9 вийшов з кімнати він викрав у нього два фотоапарати, відніс їх до себе додому і поклав там. Потім він один фотоапарат загубив у маршрутці, а інший віддав ОСОБА_9 , коли дізнався, що вони подали заяву до міліції. Майно він викрадав таємно. Після звільнення він ніде не міг працевлаштуватися, от і викрав фотоапарати.

Враховуючи те, що обвинувачений, потерпіла та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України, як навмисні дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, офіційно не працює, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає добровільне часткове відшкодування завданої шкоди, визнання своєї вини та щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання с заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, за наявності рецидиву злочину.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, думку потерпілої, яка просила призначити міру покарання у вигляді позбавлення волі, та те що ОСОБА_6 вже засуджувався за злочини проти власності, вчинення злочинів носить систематичний характер, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

ОСОБА_5 заявлено цивільний позов в якому остання просить стягнути з ОСОБА_6 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 619,99 грн. Обвинувачений позов визнав у повному обсязі.

У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обрати ОСОБА_6 міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання вироку.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 165 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст. 124 ч.2 КПК України.

Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 05 жовтня 2016 року, обравши йому запобіжний захід тримання під вартою, узявши його під варту із зали суду.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 619 (шістсот дев`ятнадцять) гривень 99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 165 (сто шістдесят п`ять) гривень 00 коп.

Речові докази у справі: документи на викрадене майно, які повернуті на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити у власності потерпілої.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1