Справа №489/7533/15-к 03.06.2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув матеріали кримінального провадження №0004889 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2015 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенську Миколаївської області, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України

Учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 виклав вимогу про зміну вироку в частині призначення покарання, а саме: пом`якшити покарання із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади та займатись фінансово господарської діяльності строком на 1 рік, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців, з позбавленням права обіймати посади та займатись фінансово господарської діяльності строком на 1 рік.
провадження №11-кп/784/ 182/16 головуючий суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8

категорія: ч.3 ст.191 КК України доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст.191 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк 3 роки, з позбавлення права обіймати посади чи займатись фінансово - господарською діяльністю строком на 1 рік.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Вознесенського міжрайонного суду Миколаївської області від 16.02.2015року та остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, з позбавлення права обіймати посади чи займатись фінансово - господарською діяльністю строком на 1рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ПП «Панкратов» заподіяну злочином майнову шкоду в сумі 5906,33 грн.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обвинувачений вважає призначене йому покарання таким, яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та його особі.
Посилається на те, що судом не враховано те, що в нього дружина знаходиться в стані вагітності, не врахований стан його здоров`я, він є інвалідом по зору, наявність пом`якшуючих покарання обставин: щире каяття, відшкодування збитків та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Встановлені судом першої інстанції обставини
01.07.2015між ОСОБА_5 та ПП «Панкратов» було укладено контракт, згідно якого ОСОБА_5 прийнятий на роботу торговим агентом, який займається пошуком нових покупців, здійснює обхід покупців та приймає заявки на товар, працює в бухгалтерії по оформленню заявок та підготовки накладних; приймає у покупців грошові кошти за товар та здає їх до каси підприємства, виконує разові (цільові) завдання, поставлені керівництвом.
В період часу з 07.10.2015року по 14. 10.2015 року ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на заволодіння коштами ПП «Панкратов», здійснив привласнення грошових коштів вказаного підприємства, оплачених контрагентами ПП «Панкратов» за поставлену продукцію.
7.10.2015року у ОСОБА_5 , перебуваючи на території ринку «Центральний», що розташований за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, діючи на підставі контракту, укладеного з ПП «Панкратов» та від його імені, в рахунок оплати поставленої раніше продукції ПП «Панкратов», отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 1600 грн.; від ОСОБА_10 у розмірі 200 грн.; перебуваючи на території ринку «Деребасовський», що розташований за адресою: Миколаївська область м. Первомайську отримав від ОСОБА_11 грошові кошти у розмірі 362,74 грн.; перебуваючи на території ринку «Коротченка», що розташований за адресою: Миколаївська область м. Первомайськ, отримав від ОСОБА_12 , грошові кошти у розмірі 101,56 грн.; перебуваючи на території магазину «Продукти», що розташований за адресою: Миколаївська область м. Южноукраїнськ, отримав від ОСОБА_13 грошові кошти у розмірі 838,18 грн.; від ОСОБА_14 грошові кошти у розмірі 328,75 грн.; перебуваючи на території магазину «Щедрий кошик» що розташований за адресою: Миколаївська область м. Южноукраїнськ, отримав від ОСОБА_15 грошові кошти у розмірі 909,12 грн.; перебуваючи на території магазину, що розташований за адресою: Миколаївська область м. Южноукраїнськ, вул. Кірова, 32-А отримав від ОСОБА_16 грошові кошти у розмірі 2158,41 грн.
8.10.2015року ОСОБА_17 , діючи повторно, перебуваючи на території магазину, шо розташований за адресою: Миколаївська область м. Веселиново отримав від ОСОБА_18 грошові кошти у розмірі 2750,09 грн., від ОСОБА_19 грошові кошти у розмірі 638,85 грн., від ОСОБА_20 грошові кошти у розмірі 1088,10 грн., від ОСОБА_21 грошові кошти у розмірі 279,28 грн., а також перебуваючи на території магазину, що розташований за адресою: Миколаївська область м. Доманівка, отримав від ОСОБА_22 грошові кошти у розмірі 200 грн., від ОСОБА_23 грошові кошти у розмірі 1400,30 грн., від ОСОБА_24 грошові кошти у розмірі 700 грн., від ОСОБА_25 грошові кошти у розмірі 2951,58 грн. в той же день, перебуваючи на території магазину «Димок», що розташований за адресою: Миколаївська область м. Вознесенськ, отримав від ОСОБА_26 грошові кошти у розмірі 1807,54 грн.
09.10.2015року ОСОБА_17 , діючи повторно, перебуваючи на території магазину «Продукти», що розташований за адресою: Миколаївська область м. Вознесенськ, отримав від ОСОБА_27 грошові кошти у розмірі 2850,11 грн., від ОСОБА_28 грошові кошти у розмірі 800,95 грн., перебуваючи на території магазину, що розташований за адресою: Миколаївська область м. Вознесенськ, отримав від ОСОБА_29 грошові кошти у розмірі 2693,01 грн., від ОСОБА_30 грошові кошти у розмірі 225,23 грн., від ОСОБА_31 грошові кошти у розмірі 221,43 грн., перебуваючи на території магазину, що розташований за адресою: Миколаївська область м. Вознесенськ, вул. Урсулова, 2, отримав від ОСОБА_32 грошові кошти у розмірі 900,55 грн., перебуваючи на території магазину «Зелений гай», що розташований за адресою: Миколаївська область м. Вознесенськ, отримав від ОСОБА_33 грошові кошти у розмірі 1000,03 грн., перебуваючи на території магазину «Олімп», що розташований за адресою: Миколаївська область м. Вознесенськ, отримав від ОСОБА_34 грошові кошти у розмірі 2544,73 грн.
14.10.2015 року ОСОБА_5 , діючи повторно, перебуваючи на території аптеки, що розташована за адресою: Миколаївська область м.Вознесенськ, отримав від ОСОБА_35 грошові кошти у розмірі 100 грн., перебуваючи на території магазину «Копілка», що розташований за адресою: Миколаївська область м. Вознесенськ, отримав від ОСОБА_36 грошові кошти у розмірі 698,90 грн.
Отримані грошові кошти ОСОБА_5 до каси ПП «Панкратов» не здав, а привласнив їх.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ПП «Панкратов» збитки на загальну суму 30349,71 гривень.
Висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження, додатково надані матеріали, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у привласненні чужого майна, яке було йому ввірено, вчиненого повторно відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється ним і кваліфікація дій за 3 ст. 191 КК України.

Перевіривши у відповідності до вимог ст. 404 КПК України законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, в частині призначення покарання, апеляційний суд дійшов наступного.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_5 суд у відповідності із вимогами ст. 65 КПК України врахував вчинення обвинуваченим тяжкого злочину: обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та добровільне відшкодування матеріального збитку; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Врахувавши наведене, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у мінімальній межі, передбаченої санкцією ч.3 ст. 191 КК України, яке на думку апеляційного суду відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного.

Крім того, суд першої інстанції врахував те, що ОСОБА_5 вчинив злочин в період іспитового строку, визначеним за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.02.2015 року і вірно застосував ст. 71 КК України при визначенні остаточного покарання.

Що стосується прохання обвинуваченого про застосування ст. 69 КК України, то суд не вбачає підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.191 КК України, оскільки воно можливе лише за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину .

На думку апеляційного суду наявність врахованих пом`якшуючих покарання обставин: відшкодування збитків (на час розгляду в апеляційній інстанції повне відшкодування збитків) та щире каяття обвинуваченого не є обставинами, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ним злочину з огляду на тяжкість злочину, обставини його вчинення та в період іспитового строку, кількість епізодів злочинної діяльності.

Додатково надані обвинуваченим ОСОБА_5 дані про вагітність дружини, його стан здоров`я та стан здоров`я батьків на думку апеляційного суду теж не є обставинами, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і суттєво не впливають на призначене судом першої інстанції покарання.

Таким чином, суд не вбачає підстав для застосування положень ст.69 КК України, про що просив апелянт.

Вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, який слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2015 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3