Справа № 442/5493/16-к
Провадження № 1-в/442/992/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДВК №40 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Дрогобичі клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кліцко, Городоцького району Львівської обл., мешканця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження непрацюючого.
Раніше судимого : 09.10.2014 року Франківським районним судом м.Львова за ст. 185 ч. 1 КК України до 80 годин громадських робіт.
Засуджений: 04.03.2015 року Городоцьким районним судом м.Львова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі.

03.03.2016 року Франківським районним судом м.Львова за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ст. 70 ч. 4 КК України приєднано частково покарання від 04.03.2015 року, всього 4 роки позбавлення волі.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 02.06.16р. в термін покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 14.01.2015 року по 26.05.2015 року та з 03.07.2015 року по 04.04.2016 року згідно ЗУ від 26.11.2015р. № 838-У1.

ВСТАНОВИВ :

До Дрогобицького міськрайонного суду надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 на строк, який становить 1 рік 3 місяці 3 дні.

Вислухавши пояснення засудженого, його захисника, які підтримали клопотання, просили таке задоволити; думку представника адміністрації установи, прокурора, які заперечили проти клопотання, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що в клопотанні слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення. Отже, засуджений відповідно до чинного законодавства скористався наданим йому правом і надіслав заяву про застосування відносно нього ст. 81 КК України.

Згідно положень п.17 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Згідно з кримінально - процесуальним законодавством, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 засуджено на підставі вироку Франківського районного суду м.Львова від 03.03.2016 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ст. 70 ч. 4 КК України приєднано частково покарання від 04.03.2015 року, всього 4 роки позбавлення волі. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 02.06.16р. в термін покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 14.01.2015 року по 26.05.2015 року та з 03.07.2015 року по 04.04.2016 року згідно ЗУ від 26.11.2015р. № 838-У1.

Початок строку відбування покарання засудженого 14.01.2015 року, а кінець 01.12.2017 року.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що під час перебування в слідчому ізоляторі м. Львова порушень режиму тримання не допускав, стягнення не накладались, заохочення не надавались.

В Дрогобицьку виправну колонію № 40 у Львівській області прибув 13.06.2015 року. Характеризується наступним чином: допускав порушення режимних вимог, за що один раз притягався до дисциплінарної відповідальності. Дане порушення виразилось у зберіганні заборонених предметів. Адміністрацією установи один раз заохочувався.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У відношенні до працівників установи не завжди ввічливий.

Намагається у чистоті утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконані дорученої роботи, здійсненні за ними догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання, передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатній навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно.

Участі у реалізації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає, до реалізації програм диференційованого впливу не задіяний.

22.06.2016 року комісією установи, спільно з спостережною комісією при Дрогобицькому міськвиконкомі було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України.

Підтримує зв`язок з родичами шляхом листування та побачень.

Враховуючи вищенаведене, те, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, тому суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити через непредставлення суду доказів про виправлення та, відповідно, не доведення виправлення засудженого.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, п.3 ч.1 ст. 537, с. 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 - відмовити .

Ухвала підлягає оскарженню до апеляційного суду Львівської області впродовж семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1