06.02.2013 Справа № 756/1822/13- к
№1-кп/756/495/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2013 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Прудніка О.А.

при секретарі Сагей Л.І.

з участю прокурора Юрлової О.О.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження №0000309 по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжньої, що має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працюючої, без реєстрації проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимої: 18.05.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, з застосуванням ст. 79 КК України звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, Постановою суду від 21.09.2011 року звільненої від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 1 п. В Закону України Про амністію у 2011 році,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

У С Т А Н О В И В:

18.05.2010 року Оболонським районним судом м. Києва, ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки з застосуванням ст. 79 КК України, звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком три роки.

У відповідності з обвинувальним актом, 30.06.2010 року засуджена була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на три роки, та відібрано підписку про виконання вимог суду.

В подальшому, після винесення вироку, у ОСОБА_2 яка була ознайомлена з порядком та умовами відбування додаткового покарання, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, незважаючи на наявність додаткового покарання призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва, та під час відбування покарання неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України під час керування транспортним засобом в період часу з 06.03.2012 року до 29.03.2012 року.

Так, ОСОБА_2 реалізуючи свій умисел, спрямований на ухилення від відбування призначеного покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю, тобто права керувати транспортним засобом, порушила вимоги вироку Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2010 р., а саме 06.03.2012 року, о 10 год. 40 хв., ОСОБА_2 керуючи легковим автомобілем ОСОБА_3 ЖЛ450, д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Богдана Хмельницького, в м. Києві, порушила правила дорожнього руху, в звязку з чим була зупинена працівниками полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві, та в подальшому притягнута до адміністративної відповідальності.

Крім того, продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на ухилення від відбування призначеного покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю, тобто права керувати транспортним засобом, порушила вимоги вироку Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2010 р., а саме 29.03.2012 року, о 16 год. 01 хв., ОСОБА_2 керуючи легковим автомобілем ОСОБА_3 ЖЛ450, д.н.з. НОМЕР_1, по пр-ту Героїв Сталінграду, в м. Києві, порушила правила дорожнього руху, в звязку з чим була зупинена працівниками полку ДПС ДАІГУ МВС України в м. Києві, та в подальшому притягнута до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України та повністю підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від відбування призначеного покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю особою засудженою до цього виду покарання, ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст.389 КК України.

28 січня 2013 р. між прокурором прокуратури Оболонського району м.Києва ОСОБА_4 з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_2 разом із захисником ОСОБА_1, з іншого боку, укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Юрлова О.О. та обвинувачена ОСОБА_2 разом із захисником ОСОБА_1, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.389 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено, що сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_2, а саме: визнати винуватою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.389 КК України та звільнити її від покарання. На підставі ч.3 ст. 72 КК України вирок від 18.05.2010 року в частині позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки викошувати самостійно.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом зясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Оболонського району м.Києва ОСОБА_4 з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_2 разом із захисником ОСОБА_1 з іншого боку, і звільнення ОСОБА_2 від покарання за узгодження сторін.

Згідно постанови ПВС України №7 від 24.10.2003 р. Про практику призначення судами кримінального покарання, суд не вправі перейти до більш м'якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК України 1960 року повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Керуючись ст. ст. 283, 286, 288, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 28 січня 2013 року про визнання винуватості між прокурором прокуратури Оболонського району м.Києва Юрловою ОСОБА_5 з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_2 разом із захисником ОСОБА_1, з іншого боку.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, та за узгодженням сторін звільнити її від покарання.

В силу ч.3 ст. 72 КК України вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2010 року в частині додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_2 - підписку про невиїзд після набрання вироком законної сили - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: