Справа №592/4304/14-к
Провадження №1-в/592/1088/16

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника Сумської виправної колонії № 116 ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, засудженого: 04.07.2014 р. вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі

про умовно дострокове звільнення від покарання,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним клопотанням та просить суд звільнити його умовно достроково від призначеного покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.07.2014 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України.

У судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився.

Представник Сумської ВК № 116 ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги передбаченої ст. 81 КК України передчасним, оскільки засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення.

Прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши думки представника СВК № 116 та прокурора, дослідивши надані матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.07.2014 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки один місяць позбавлення волі /а.о.с.3/.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до наданої Сумською ВК № 116 інформації початок строку відбування покарання 05.09.2014 р., кінець строку відбування покарання 05.10.2017 року; станом на 24.10.2016 р. не відбута частина покарання засудженого ОСОБА_5 становить 11 місяців 11 днів.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у Сумській ВК № 116 з 28.10.2014 р.

Надаючи оцінку вимогам клопотання в частині доведення засудженим свого виправлення суд виходить з наступного.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Вимогами п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. встановлено, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

За час перебування у Сумській ВК № 116 засуджений ОСОБА_5 порушував вимоги режиму відбування покарання, за що мав два стягнення, одне з якого не погашено та чотири заохочення від начальника установи.

Згідно наданої Сумською ВК № 116 характеристики від 19.10.2016 р., засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання в Сумській ВК № 116 засуджений характеризується негативно. За весь час відбування покарання має чотири заохочення правами начальника установи, за сумлінне ставлення до праці у якості сантехника житлової зони та по благоустрою території установи, згідно ст. 118 КВК України, але за порушення вимог відбування покарання мав одне стягнення, яке згасло за строком давнини та має одне грубе порушення вимог режиму відбування покарання в умовах не повної ізоляції, а саме до засудженого у якості заохочувальної норми було застосовано статтю 101 КВК України (переведення до дільниці соціальної реабілітації). Після вживання спиртних напоїв на дільниці соціальної реабілітації засудженого було поміщено до ДІЗО на строк 15 діб та переведено до подальшого відбування покарання до дільниці ре соціалізації. В установі був працевлаштований сантехником житлової зони, де до праці відноситься посередньо. Приймає участь у суспільному житті відділення. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених ДВВ «Духовне відродження», але не регулярно. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, вимоги їх виконує під контролем. За характером спокійний, врівноважений, не конфліктний. На заходи виховного впливу реагує не завжди вірно. Підтримує дружні стосунки із засудженими різної соціальної спрямованості. Соціально корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі. Вину у скоєному злочині визнає повністю, вирок суду вважає справедливим.

Встановлені судом факти свідчать про ситуативну поведінку засудженого, а тому позбавляють суд можливості дійти безумовного висновку, як передбачено ст. 81 Кримінального кодексу України, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, зокрема що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що звернення засудженого ОСОБА_5 з клопотанням про умовно дострокове звільнення його від відбування покарання призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.07.2014 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України є передчасним, а тому в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України, ст. 6 Кримінально виконавчого кодексу України, п. 2 ч.1 ст. 537, ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.07.2014 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1