ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
21 листопада 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 04 листопада 2016 року,

в с т а н о в и в:

За вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 13 травня 2015 року по 29 березня 2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За ч. 1 ст. 187 КК України ОСОБА_4 визнано невинуватим та виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.
Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 04 листопада 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 в частині виправдання за ч. 1 ст. 187 КК України та призначеного покарання за ч. 1 ст. 121 КК України скасовано. Визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. За ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано в строк позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 13 травня 2015 року по 04 листопада 2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перевірку оскаржуваного вироку апеляційного суду щодо нього судом касаційної інстанції.
Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Відповідно до пунктів 1, 3, 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також вимоги особи до суду касаційної інстанції.
Так, засуджений адресує свою касаційну скаргу до Верховного Суду України, однак згідно діючого законодавства судом касаційної інстанції є Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Також обґрунтування вимог касаційної скарги засудженого викладено без урахування положень ст. 433 КПК України, що визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, відповідно до якої касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Разом із тим ч. 1 ст. 438 КПК України регламентовано, що підставами для скасування або зміни рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 414 КПК України.
При цьому, у скарзі засуджений не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, а також посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що в силу вимог ст. 438 КПК України не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, вимоги касаційної скарги мають узгоджуватися з нормами ст. 436 КПК України, відповідно до якої суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. При цьому, вимоги скарги засудженого ОСОБА_4 не відповідають вищевказаним положенням кримінального процесуального закону, оскільки викладені без їх урахування.
З огляду на викладене, касаційна скарга засудженого підлягає залишенню без руху із наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 04 листопада 2016 року щодо нього залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, що її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3