Справа № 289/848/16-к
Номер провадження 1-кп/289/92/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2016 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №00171 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Став-Слобода Радомишльського району Житомирської області, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої : АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Забілоччя Радомишльського району Житомирської області, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої : АДРЕСА_2 , проживаючої : АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинувачених за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
В С Т А Н О В И В:
21 березня 2016 року, близько 10-ї години, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , прийшли до домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , де за допомогою молотка зламали навісний замок на вхідних дверях будинку в даному господарстві і таким чином потрапили в будинок, з якого винесли електричний двигун, вартістю 1137 гривень 50 копійок та алюмінієвий чавун об`ємом 20 літрів, вартістю 90 гривень, однак злочин довести до кінця не змогли, оскільки були помічені мешканцем с. Став-Слобода.

Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили замах на крадіжку майна ОСОБА_6 на загальну суму 1227,50 грн., з будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю і розповіла, що наприкінці березня, вони з ОСОБА_5 проходили мимо будинку потерпілої за адресою : АДРЕСА_3 , та знаючи, що в домогосподарстві ОСОБА_6 ніхто не проживає, з метою викрадення якогось майна вона за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 молотком, який принесли з собою, зламали навісний замок на вхідних дверях будинку. З будинку винесли електричний двигун та алюмінієвий чавун з метою здати вказані речі до пункту прийому металобрухту та отримати грошові кошти. У вчиненому розкаюється, просить суд суворо не карати та попросила у потерпілої вибачення.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 надала показання, аналогічні попереднім та додала, що у вчиненому щиро розкаюється та просить суд її суворо не карати. При цьому попросила вибачення в потерпілої.

Крім визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини їх вина підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинувачені дійсно скоїли відносно неї вказаний злочин при обставинах, викладених у даному вироку. Матеріальних претензій до обвинувачених не має. Щодо призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покладається на розсуд суду.

Переконавшись у тому, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнають свою вину в інкримінованому їм органом досудового розслідування злочині, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за викладеним фактом за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як здійснення замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаного з проникненням у житло.

Згідно до ст.337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

В суді ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними себе у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, щиро розкаялися, що на підставі ст.66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі ст.67 КК України, суд не вбачає.

Судом досліджувалися дані про особи обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , при цьому встановлено, що обидві : раніше не судимі; офіційно не працевлаштовані; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебувають; не одружені; інших відомостей не добуто, обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження не надано.

При призначенні покарання суд враховує, що вчинений злочин є тяжким злочином, однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Суд також враховує наявність пом`якшуючої обставини щире каяття, враховує молодий вік обвинувачених, те, що і ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягуються вперше, потерпіла не наполягала на суворій мірі покарання, матеріальна шкода відшкодована, тому суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинувачених покарання у мінімальних межах санкції ч.3 ст.185 КК України та їх виправлення без відбування покарання, при застосуванні ст.ст.75,76 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням і покладанням обов`язків, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Застосування більш суворих розмірів покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинувачених, суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст.69 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався і підстав для його застосування не вбачається.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом 1-річного іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на неї обов`язки.

У відповідності до п.2,3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом 1-річного іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на неї обов`язки.

У відповідності до п.2,3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:
-електричний двигун та алюмінієвий чавун залишити власнику;
-молоток, який знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області звернути в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений з передбачених ст.349 КПК України підстав до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1