Справа № 626/998/16-к
Провадження № 1-в/626/85/2016
У Х В А Л А
16 червня 2016 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

заявника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Краснограда клопотання ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості,-

В С Т А Н О В И В:
03.06.2016 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про дострокове зняття з нього судимості в якому останній зазначає, що вироком Красноградського районного суду Харківської області від 21 вересня 2001 року його було засуджено за ст.94, ч.1 ст.229-6, 42 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.43 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Красноградського районного суду від 20.06.2000 року за ч.2 ст.206 КК України та призначено остаточне покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.12.2001 року вказаний вирок в частині засудження за ст.94, ч.1 ст.229-6, 42 КК України залишено без змін.

21.03.2012 року згідно ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 13.03.2012 року він був звільнений з місць позбавлення волі на 2 роки 1 місяць 29 днів.

Після звільнення з місць позбавлення волі він усвідомив свою провину у вчиненні злочинів, його поведінка стала зразковою, по теперішній час до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався. В зв`язку з чим просить суд зняти з нього судимість за вищезазначеним вироком.

В судовому засіданні ОСОБА_4 своє клопотання підтримав, пославшись на доводи викладені в ньому.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що засуджений ОСОБА_4 не має такого права, оскільки його було засуджено за умисний особливо тяжкий злочин, а відповідно до вимог ч.2 ст.91 КК України, дострокове зняття судимості за таких обставин, не допускається.

Суд, вислухавши думку прокурора та заявника ОСОБА_4 , а також дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до досліджених матеріалів в судовому засіданні встановлено, що вироком Красноградського районного суду Харківської області від 21 вересня 2001 року, ОСОБА_4 було засуджено за ст.94 КК України(1960р.) до 12 років позбавлення волі та за ч.1 ст.229-6 КК України(1960р.) до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст.42 КК України за сукупністю злочинів - до 12 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.43 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Красноградського районного суду від 20.06.2000 року за ч.2 ст.206 КК України та призначено остаточне покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.12.2001 року вказаний вирок в частині засудження за ст.94, ч.1 ст.229-6, 42 КК України залишено без змін, а змінено лише в частині застосування ст.43 КК України і за сукупністю вироків остаточно призначене покарання у вигляді 13 років 6 місяців позбавлення волі.

При цьому, погашення судимості - це її автоматичне припинення за спливом певних строків, за умови не вчинення особою протягом строку судимості нового злочину.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» №16 від 26.12.2003 року, під час розгляду справ про повторні злочини, в яких вирішується питання про наявність чи відсутність судимості, і справ про її зняття суди мають керуватися вимогами ст.55 КК України 1960 року чи статтями 88-91, 108 КК України 2001 року. Потрібно враховувати, що згідно з п.11 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» КК 2001 року правила щодо погашення і зняття судимості, встановлені КК 1960 року, поширюються на осіб, які вчинили злочини до набрання чинності новим Кодексом, за винятком випадків, коли відповідно до його положень кодексу 2001 року пом`якшується кримінальна відповідальність цих осіб.

Таким чином, оскільки Кримінальний кодекс 1960р. мав тільки два визначення злочину: злочин та тяжкий злочин(ст.7, 7-1 КК України), відповідно до якого умисне вбивство відносилось до категорії тяжкого злочину, а відповідно до ст.12 КК України(2001 року) визначається чотири поняття видів злочину: злочин невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі, відповідно до якої умисне вбивство відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, то суд застосовує положення кодексу 1960 року, оскільки воно є м`якшим.

При цьому, відповідно до ст.55 КК України(1960р.) такими що не мають судимість, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі на строк понад шість років, але не більше десяти років, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного і додаткового) не вчинять нового злочину; 8) особи, засуджені до позбавлення волі на строк більше десяти років, і особливо небезпечні рецидивісти, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного і додаткового) не вчинять нового злочину і якщо при цьому судом буде встановлено, що засуджений виправився і немає потреби важати його таким, що має судимість.

Якщо особа у встановленому законом порядку була достроково звільнена від покарання, то строк погашення судимості обчислюється, виходячи з фактично відбутого покарання з моменту звільнення від відбування покарання (основного і додаткового). В разі, якщо невідбуту частину позбавлення волі замінено більш м`яким покаранням, строки погашення судимості обчислюються, виходячи з відбутого строку позбавлення волі, з моменту відбуття більш м`якого покарання (основного і додаткового).

Якщо особа, яка відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку, що погашає судимість, переривається. Строк погашення судимості по першому злочину обчислюється заново після фактичного відбуття покарання (основного і додаткового) за останній злочин. У цих випадках особа вважається судимою за обидва злочини до закінчення строку погашення судимості за найбільш тяжкий з них.

Якщо засуджений до позбавлення волі після відбуття ним покарання зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці довів своє виправлення, то за клопотанням громадських організацій або трудового колективу суд може зняти з нього судимість до скінчення зазначених у цій статті строків.

Відповідно до довідки про звільнення, ОСОБА_4 відбував покарання за вказаним вироком з 12.11.2000 року по 21.03.2012 року, тобто фактично більше 10 років.

Таким чином, для дострокового зняття судимості потрібно декілька складових:

-сплив певного терміну після звільнення з місць позбавлення волі;

-відсутність даних про притягнення до кримінальної відповідальності з моменту звільнення і до часу подання вказаного клопотання;

-клопотання громадських організацій або трудового колективу.

Однак в наданих суду матеріалах відсутні данні про те що заявник з моменту звільнення і до часу подання даного клопотання не притягався до кримінальної відповідальності, а також відсутні відповідні клопотання громадських організацій або трудового колективу. В судовому засіданні заявник таких даних також не надав.

За таких обставин підстави для задоволення клопотання заявника про дострокове зняття судимості відсутні.

Навіть якщо брати положення кримінального кодексу 2001 року про дострокове звільнення, то умисне вбивство, за яке засуджено ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких.

При цьому ч.2 ст.91 КК України передбачені певні обмеження дострокового зняття судимості, а саме що зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.

Таким чином підстав для задоволення клопотання заявника про дострокове зняття судимості за кримінальним кодексом 2001 року, також відсутні.

При цьому відповідно до положень ч.6 ст.539 КПК України, повторне клопотання може бути порушено не раніше ніж через рік з дня відмови.

На підставі викладеного та керуючись ст.55 КК України(1960р.) ст.91 КК України(2001р.), ст.ст. 537, 538 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1