БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 1-кп/356/56/16
Справа № 382/1497/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2016 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000424 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, раніше притягався до кримінальної відповідальності:
1) 22.04.2013 вироком Великописарівського районного суду Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнений 12.03.2015 по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Березанського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0000424 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив про призначення кримінального провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Потерпіла, обвинувачений та його захисник не заперечували проти такого призначення.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з доданими до нього документами, суд приходить до наступного висновку.
Обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.
За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.283 КПК України, обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, в обвинувальному акті встановлені фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення (злочину), ОСОБА_5 29.06.2016 близько 10 години слідував електропоїздом № 8811 сполучення «станція Гребінка-станція Київ-Пасажирський». Разом з ним їхала ОСОБА_6 , у якої при собі була жіноча сумка, в якій знаходився мобільний телефон марки Fly модель DS115 (IMEІ: НОМЕР_1 ), з двома сім-картами мобільних операторів «Київстар» та «Лайфселл». Коли електропоїзд слідував на перегоні зупиночна платформа Черняхівське станція Яготин Південно-Західної залізниці, потерпіла ОСОБА_6 вийшла до тамбуру покурити, в цей час в ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення майна, а саме вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, заволодів мобільним телефоном, який знаходився в відкритій сумочці потерпілої на її лівому плечі. У цей час потерпіла виявила факт неправомірних дій ОСОБА_5 , який усвідомив, що його дії стали помітними, продовжував реалізувати свій злочинний умисел, направлений вже на відкрите заволодіння чужим майном, та вийшов на зупинці з електропоїзду.
У формулюванні обвинувачення, яке міститься у обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що близько 10 години 29.06.2016, знаходячись в тамбурі електропоїзду № 8811 сполучення «станція Гребінка-станція Київ-Пасажирський», маючи не зняту та непогашену у встановленому законодавством порядку судимість, маючи прямий умисел на відкрите заволодіння чужим майном, відкрито заволодів мобільним телефоном марки Fly модель DS115 (IMEІ: НОМЕР_1 ), що належить ОСОБА_6 .
Відтак, в обвинувальному акті фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, не узгоджуються із сформульованим обвинуваченням.
Обвинувачення повинно бути конкретним і зрозумілим, фактичні обставини повинні чітко узгоджуватись із правовою кваліфікацією та сформульованому обвинуваченню, оскільки в іншому випадку обвинувачений позбавляється права знати, у чому він обвинувачується. Таке право гарантується п. «а» ч.3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Очевидні помилки при складанні акту, суперечливе формулювання обвинувачення, фактичних обставин, кваліфікації порушують право обвинуваченого на захист, перешкоджають суду правильно розяснити суть обвинувачення, а також повно та всебічно розглянути кримінальне провадження та провести і завершити судовий розгляд протягом розумного строку.

Зазначені вище упущення у обвинувальному акті є порушенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Так, реєстр матеріалів досудового розслідування містить суперечливу інформацію щодо застосованих до ОСОБА_5 заходів забезпечення. Так, в розділі Ш реєстру зазначено, що заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування до обвинуваченого не застосовувались, всупереч даним про обрання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування наведеним в таблиці цього ж розділу реєстру, крім того, відсутня дата прийняття ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, згідно ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Проте у реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученому до даного обвинувального акту, не містяться відомості про відкриття захиснику обвинуваченого матеріалів досудового розслідування, а також повідомлення обвинуваченому та його захиснику про завершення досудового розслідування.
Водночас розділ І реєстру матеріалів досудового розслідування містить вказівку щодо надання доступу обвинуваченому та потерпілому матеріалів досудового розслідування 15.05.2016, проте з розділу ІІ реєстру вбачається, що досудове розслідування було продовжено відповідно до постанови про продовження строку досудового розслідування від 22.08.2016 та проводилось після вказаного ознайомлення. Відомості щодо надання обвинуваченому, потерпілому повторно доступу до матеріалів досудового розслідування, долучених в період після продовження досудового розслідування, - відсутні.

Окрім того, реєстр матеріалів досудового розслідування, долучений до обвинувального акту, не містить інформації, в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КПК України, про внесення прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про закінчення досудового розслідування.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, слідчим повідомлення про підозру включено в перелік процесуальних рішень, хоч являється процесуальною дією у відповідності до ч. 1 ст. 111 КПК України.

Суд вважає, що в сукупності вказані недоліки є істотними і позбавляють суд можливості призначити справу до судового розгляду, так як вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, що згідно ч.3 п.3 ст.314 КПК України є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. 109, 110, 283, 291, 314 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000424 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу до апеляційного суду Київської області протягом семи днів, з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Березанський міський суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1