Ухвала

02 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:
ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року залишено без змін ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2014 року про направлення засудженої ОСОБА_4 в місця позбавлення волі для відбуття покарання призначеного за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2013 року.
Зі змісту касаційної скарги засудженої вбачається, що вона не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду.

Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, касаційна скарга засудженої не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.

Так, засуджена у касаційній скарзі не наводить жодних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при постановленні судового рішення щодо неї, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 412, 413 вказаного Кодексу є підставами для його скасування чи зміни.

Крім того, вимоги засудженоїдо суду касаційної інстанції не узгоджуються зположеннями ст. 436 КПК України щодо того, яке рішення має право прийняти суд у результаті касаційного розгляду справи, оскільки нею не зазначено, що має зробити суд касаційної інстанції з оскаржуваною ухвалою апеляційного суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року залишити без руху і надати їй для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу їй буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ОСОБА_1 ___________________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_3