АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/224/16 Справа № 711/4114/16-к Категорія: ст. 176 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2016 року про застосування щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на 60 діб, тобто до 25.06.2016 року включно, -

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а саме в тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, вимагали передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод за наступних обставин.

На початку грудня 2015 року, в невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_9 , повторно, разом з ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, на автомобілі марки «Mercedes» під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_2 і неподалік від нього зустрілися зі ОСОБА_12 . В подальшому, із застосуванням фізичного насильства до ОСОБА_12 , примусили його сісти до салону вказаного автомобіля, де ОСОБА_9 відразу наніс ОСОБА_12 удари руками по обличчю, після чого вони відвезли останнього до приміщення готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та завели до одного з номерів, не встановленого в ході досудового розслідування, де ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вимагали у ОСОБА_12 передачі їм грошових коштів в сумі 1 000 грн. При цьому ОСОБА_9 застосовуючи фізичне насильство посадив ОСОБА_12 на стілець та погрожуючи застосуванням фізичного насильства висловлював вимоги щодо передачі грошових коштів, а ОСОБА_10 спостерігав за цими діями будучи готовим надати допомогу ОСОБА_9 у разі виникнення такої необхідності.

В подальшому, в цей же день у невстановлений досудовим розслідуванням час, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали грошові кошти в сумі 1000 грн., які їм у приміщенні вказаного готельного комплексу передала ОСОБА_13 - співмешканка ОСОБА_12 .

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на вимагання та отримання грошових коштів, 20.01.2016 року близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 зайшли до помешкання ОСОБА_13 , а саме до квартири АДРЕСА_4 , у якій в той час перебували ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

Там, упродовж близько 30 - 40 хвилин діючи відповідно до раніше розподілених ролей ОСОБА_11 почав розмахувати принесеним з собою ножем в бік ОСОБА_12 , таким чином погрожуючи застосуванням фізичного насильства, а ОСОБА_9 в цей час висловлював вимоги до ОСОБА_12 щодо передачі їм грошових коштів не зазначаючи при цьому конкретної суми.

Не отримавши грошових коштів ОСОБА_9 та ОСОБА_11 залишили вказану квартиру.

26.01.2016 року близько 13.00 год., продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на вимагання та отримання грошових коштів, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 повторно зайшли до квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 ., у якій в той час перебували ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Там, діючи відповідно до раніше розподілених ролей, ОСОБА_9 почав вимагати від ОСОБА_13 передачу їм грошових коштів в сумі 10 000 грн., а ОСОБА_11 в цей час, узявши на кухні ножа, почав ним розмахувати, погрожуючи присутнім фізичною розправою. ОСОБА_7 , в свою чергу, спостерігав за обстановкою, перебуваючи у коридорі квартири, та був готовий надати допомогу ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у разі виникнення такої необхідності.

В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_15 , маючи реальні підстави вважати, що в разі відмови у задоволенні вимог може виникнути реальна загроза для його життя та здоров`я, а також життя та здоров`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , запропонував невідкладно оформити кредит у ломбарді під заставу йому ноутбуку, а грошові кошти передати вимагачам, на що останні погодились. Після чого ОСОБА_15 в супроводі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 пішов до ломбарду «Благо», що розташований за адресою: бульв. Шевченка, 345, м. Черкаси, в якому під примусом вимагачів ноутбук здав, а отримані кошти в сумі 3700 грн. передав ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . В той час як ОСОБА_11 до повернення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , виконуючи свою роль, обумовлену між співучасниками злочину, залишившись за місцем проживання ОСОБА_13 , погрожував останній спричиненням тілесних ушкоджень ножем, якого постійно тримав у руках, чим порушував її права на вільне пересування.

Після повернення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 до квартири ОСОБА_13 , розуміючи, що остання не в змозі негайно виконати їхні вимоги щодо передачі усієї суми грошових коштів через їхню відсутність, вимагачі залишили потерпілій реквізити карткового рахунку, відкритого в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", на який ОСОБА_13 повинна була перерахувати решту грошових коштів в сумі 6 300 грн., при цьому погрожуючи застосуванням фізичного насильства щодо неї та членів її сім`ї у випадку не перерахування їм грошових коштів.

В подальшому в цей же день, тобто 26.01.2016 року, та на протязі наступного дня до потерпілої телефонували ОСОБА_9 та ОСОБА_11 і погрожуючи фізичною розправою, вимагали передачі коштів.

У зв`язку з тим, що потерпіла грошові кошти вимагачам не перераховувала близько через три тижні, в невстановлений час до помешкання ОСОБА_13 прийшов ОСОБА_9 , якого потерпіла до квартири не впустила. ОСОБА_9 в свою чергу стоячи перед вхідними дверима квартири почав висловлювати погрози застосування фізичного насильства щодо неї та членів її родини вимагаючи від ОСОБА_13 передачі грошових коштів. Однак, не отримавши від потерпілої нічого, ОСОБА_9 залишив будинок.

Таким чином ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та обмеження його прав і свобод, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Він же повторно, 09.02.2016 року близько 16.00 год. разом з ОСОБА_9 , приїхавши на автомобілі «ВАЗ 2101» під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи до вказаного вище місця роботи потерпілого ОСОБА_16 , після чого, розуміючи, що потерпілий відмовляється від передачі їм грошових коштів, щоб переконати останнього у невідворотності необхідності виконання їхніх вимог, почали наносити потерпілому удари по голові. В подальшому ОСОБА_9 замахнувся принесеним з собою ножем імітуючи намір вдарити ним потерпілого, який в свою чергу відчувши реальну загрозу життю та здоров`ю, вибіг на вулицю.

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , розуміючи, що їх протиправні дії можуть побачити сторонні особи, побоюючись притягнення до кримінальної відповідальності, припинили побиття ОСОБА_17 і ОСОБА_9 , схопивши його за руку та утримуючи щоб останній не втік, в словесній формі з погрозами продовження застосування фізичного насильства продовжив вимагати у нього грошові кошти. Після чого потерпілий, усвідомлюючи реальність загрози своєму здоров`ю, попросив вимагачів щоб вони зачекали його до кінця робочого дня, на що останні погодились. Потерпілий же, зайшов у будівлю за адресою: АДРЕСА_6 нібито прямуючи на своє робоче місце, однак вийшовши через інший вхід втік.

10.02.2016 року близько 16 год. 00 хв., продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на автомобілі марки «ВАЗ 2101» під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи знову прибули до місця роботи ОСОБА_17 .

На вимогу ОСОБА_9 потерпілий ОСОБА_17 вийшов на вулицю і вони стали позаду кіоску, що знаходився навпроти будівлі магазину за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 36, де ОСОБА_7 та ОСОБА_9 почали вимагати у потерпілого передачі їм грошових коштів застосовуючи до нього фізичне насильство, а саме наносячи удари по спині та голові.

Злякавшись за своє життя та здоров`я потерпілий повідомив вимагачам, що йому необхідно зустрітись з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_18 на що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 погодились, вважаючи, що потерпілий хоче у даної особи взяти в борг грошові кошти і передати їх вимагачам. Тому на автомобілі «ВАЗ 2101» вони відвезли ОСОБА_17 до будівлі ТОВ «ЧеркасиБудКомплект», що на вул. Хоменка в м. Черкаси. Однак потерпілий, перехитривши вимагачів, обійшов вказану будівлю з іншого боку та втік.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та обмеження його прав і свобод, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За даними фактами СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000836 від 28.01.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України.

27.04.2016 року ОСОБА_7 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

В цей же день слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_19 звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , мотивуючи його наявністю в провадженні ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

27.04.2016 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відмолено в задоволенні вказаного клопотання та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто з 27.04 по 25.06.2016 року включно з забороною цілодобово покидати місце свого фактичного проживання. Крім того, на підозрюваного покладено процесуальні обов`язки, передбачені п.п. 1,4,8,9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 хоч і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак має постійне місце проживання, а прокурором та слідчим не доведено наявність в провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення застави.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт зазначає, що слідчий суддя при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу не в повній мірі оцінив особу останнього через призму його дій та поведінки, а також дій інших співучасників в ході вчинення інкримінованих злочинів. Також стверджує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не забезпечать належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , зокрема в провадженні вбачаються дані, які свідчать, що останній здатен незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою примушування їх до зміни наданих показань, що викривають підозрюваного та його спільників. На думку прокурора, завдяки обраному слідчим суддею запобіжного заходу підозрюваний має можливість безперешкодного спілкування зі співучасниками злочинів, які на даний час до кримінальної відповідальності не притягнуті, розробляючи стратегію поведінки спрямованої на перешкоджання органам досудового розслідування у встановленні істини у справі та вживаючи відповідні заходи, а також переховуватися від слідства та суду.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляційні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити, думки підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження № 0000836, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити, окрім іншого, характеризуючи дані на підозрюваного, обвинуваченого, зокрема його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання ним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення вона підозрюється, обвинувачується, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст.177, 178,181 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, врахувавши, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на даному етапі, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

На думку колегії суддів, у клопотанні слідчий та в апеляційній скарзі прокурор не навели обґрунтування того, що лише тримання ОСОБА_7 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який би забезпечив його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий та прокурор довели лише обставини, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довели обставини, передбачені п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та його роль у вчиненому, не може бути самостійними підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Висновок слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, як такий що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , відповідає вимогам КПК України та колегія суддів з ним погоджується, не вбачаючи підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 181,193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2016 року про застосування щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на 60 діб, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :