Провадження № 11-кп/783/200/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

та захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року відносно ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИЛА:
ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року ОСОБА_9 , 30.03.1946 року було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України за ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000076 від 26.11.2012 року відносно ОСОБА_9 закрито.

Стягнуто з ОСОБА_9 1326,78 гривень за проведення експертиз: №6/102 від 18.03.2014 року, № 6/494 від 08.08.2014 року.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України зокрема, внесенні ним до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, вчиненого 04.11.2005 року.

На дану ухвалу, заступник прокурора Львівської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.
В своїй апеляційній скарзі просить змінити ухвалу Галицького районного суду від 18.12.2015 року про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України за ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності в частині стягнення з ОСОБА_9 судових витрат за проведення експертиз: №6/102 від 18.03.2014 року, № 6/494 від 08.08.2014 року в сумі 1326,78 гривень.
В обґрунтування покликається на незаконність, необгрутнованість ухвали, оскільки згідно ст.. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Також вказує на те, що питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у підсумковому рішення (викладеного у формі вироку), яким відповідно завершується провадження у стадії судового розгляду, а покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності у справах публічного звинувачення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Крім того вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , яка не заперечує проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши наведені доводи та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Рішення суду про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України за ст..49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження в апеляційній скарзі не оспорюється.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання судових витрат, то такі є обгрунтованими.
Так суд першої інстанції при прийнятті рішення, в цій частині, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для його зміни.
Згідно з положеннями ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляції про те, що питання процесуальних витрат вирішується судом у підсумковому рішенні, яким відповідно завершується провадження у стадії судового розгляду, однак покладення судових витрат на осіб звільнених від кримінальної відповідальності у справах публічного обвинувачення кримінально процесуальним законом не передбачено.
Таким чином, суд першої інстанції постановляючи ухвалу про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, всупереч положенням кримінального процесуального законодавства, стягнув з обвинуваченого судові витрати.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 судових витрат за проведення експертиз слід змінити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року відносно ОСОБА_9 змінити в частині стягнення з ОСОБА_9 судових витрат за проведення експертиз: №6/102 від 18.03.2014 року, № 6/494 від 08.08.2014 року в сумі 1326,78 гривень.
Виключити з резолютивної частини ухвали суду покликання на стягнення з ОСОБА_9 судових витрат за проведення експертиз: №6/102 від 18.03.2014 року, № 6/494 від 08.08.2014 року в сумі 1326,78 гривень.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4