Справа № 752/4311/16-к
Провадження № 1-кп/752/434/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_9 25.09.2015 року приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв ноутбук марки "Lenovo" V560 s.n. WB0194673 із зарядним пристроєм до нього, вартістю 3639 грн. 00 коп., що належить потерпілій ОСОБА_7 , який сховав під свій одяг, після чого вийшов з квартири, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 3639 грн. 00 коп.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду про те, що дійсно 25.09.2015 року, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 помітив, що на підвіконні знаходиться ноутбук його племінниці, який разом із зарядним пристроєм сховав під свій одяг та вийшов з квартири, після чого викрадене майно здав у ломбард.
Щиро розкаявся у вчиненому.
Потерпіла ОСОБА_7 показала суду про те, що обвинувачений ОСОБА_9 є її дядьком, який 25.09.2015 року прийшов до її квартири та у зв`язку з конфліктом вона з матір`ю вийшли з квартири на вулицю, а ОСОБА_9 залишився в квартирі з бабусею. Зазначила, що дядько вийшов з квартири, а під сорочкою в нього був ноутбук та зарядний пристрій до нього, коли піднялись до квартири, то виявили відсутність зазначених речей. Притензій до обвинуваченого не має, всі збитки відшкодовані.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та надійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_9 за ст. 185 ч. 1 КК України кваліфіковані правильно як таємне викрадення чужого майна - крадіжка.
При обранні покарання ОСОБА_9 суд враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;
- особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 11.12.2011 року перебуває на обліку у Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю. Стан відміни.», раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у виді громадських робіт, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу не обирати, оскільки клопотання щодо застосування відносно нього запобіжного заходу від представника державного обвинувачення не надходило.
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання - 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.
Речовий доказ у кримінальному провадженні ноутбук марки "Lenovo" V560 s.n. WB0194673, зарядний пристрій, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_7 залишити їй же за належністю.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1