АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 668/4849/16-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/791/721/16
Категорія: заміна невідбутого покарання більш м`яким Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2016 року липня місяця „06 дня

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 02 червня 2016 року,

встановила:
Цією ухвалою задоволено клопотання засудженого: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кустанай Республіки Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого, засудженого вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2012 року за ст. 187 ч. 2 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

Задовольняючи клопотання, суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 з 19 червня 2012 року відбуває покарання у Північній виправній колонії УДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (№ 90). Строк відбуття призначеного покарання відраховується з 19 жовтня 2011 року. Таким чином засуджений відбув дві третини строку призначеного йому покарання, характеризується позитивно, винесені йому стягнення на даний час є погашеними, а сам засуджений працевлаштований та приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «правова освіта».

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи. Вказує, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме те, що засуджений ОСОБА_7 6 разів притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини та злочини середньої тяжкості, 16.07.2010 звільнявся від покарання умовно-достроково та в період умовно-дострокового звільнення вчинив новий тяжкий злочин, за час відбування покарання мав 3 стягнення, останнє 19.09.2015, та лише 5 заохочень. Зазначає, що засуджений має на меті ухилитись від відбування покарання за скоєний злочин, а його характеризуючи дані свідчать про його схильність до вчинення правопорушень, та не бажання ставати на шлях виправлення.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, просить залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, в дебатах сторони залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 своєї постанови № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2012 року за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та з урахуванням ст. 71 КК України призначено покарання у виді восьми років позбавлення волі, яке засуджений з 19 червня 2012 року відбуває у Північній ВК УДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі № 90, строк відбуття призначеного покарання відраховується з 19 жовтня 2011 року, на момент звернення до суду із клопотанням засуджений фактично відбув 2/3 строку призначеного покарання, характеризується позитивно, винесені йому стягнення на даний час є погашеними, а сам засуджений працевлаштований та приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «правова освіта».
З характеристики на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що за час відбування покарання у Північній ВК УДПтС України в Херсонській області та м. Севастополі № 90 з 17.04.2013, встановлений порядок порушував три рази, за що мав три дисциплінарні стягнення, які погашені в законному порядку. Адміністрацією установи заохочувався п`ять разів, за сумлінну поведінку та ставлення до праці. З представниками адміністрації ввічливий, тактовний, на даний час працевлаштований різноробочим на контрагентському об`єкті.
При вирішенні питання про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, суд першої інстанції не дотримався вимог кримінального закону, оскільки не дав належну оцінку особі засудженого та зібраним у справі матеріалам. Зокрема, як вбачається із характеристики засудженого ОСОБА_7 , він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини та злочини середньої тяжкості, в тому числі відбував покарання в місцях позбавлення волі, умовно-достроково звільнявся та після кожного звільнення в короткий проміжок часу (до відбуття покарання) повторно вчиняв умисні тяжкі злочини, що свідчить про його схильність до вчинення правопорушень. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності притягувався три рази з 14.09.2015 по 18.09.2015 року, за сумлінну поведінку та ставлення до праці адміністрацією установи заохочувався п`ять разів, а саме: один раз в 2013 році, три рази в 2014 році та один раз в 2016 році. З довідки про заробітну плату видно, що ОСОБА_7 працював лише в період з травня 2015 року по грудень 2015 року та у травні місяці 2016 року. В період з 17 квітня 2013 року по травень 2015 року засуджений не працював. В період відбування покарання у 2015 році адміністрацією колонії не заохочувався.
Крім того, з протоколу № 12 від 14 квітня 2016 року видно, що 11 березня 2016 року засудженому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не стає на шлях виправлення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, своєю поведінкою і ставленням до виконання обов`язків у період відбування покарання не підтвердив успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання у виді обмеження волі.
За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 02 червня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_7 скасуванню з постановленням колегією суддів апеляційного суду нової ухвали.
Керуючись ст. 404, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 02 червня 2016 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

________________ _____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2