Справа № 524/3124/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000741 від 18.02.2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, у порядку ст. 89 КК України судимості не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

18.02.2016 року приблизно о 4 год. ОСОБА_8 разом зі своїм батьком ОСОБА_10 перебував на кухні в квартирі АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_10 зненацька вдарив сидячого на стільці ОСОБА_8 молотком по голові в область лівої надбрівної дуги. Після того як між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою захистити сина стала потерпіла ОСОБА_7 , ОСОБА_12 вдруге замахнувся молотком на сина, створивши тим самим реальну загрозу заподіяння шкоди життю і здоров`ю ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

В цей час, з метою захисту свого життя та життя своєї матері ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 схопив зі столу кухонний ніж та, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно наніс цим ножем один удар в ліву ділянку грудної клітки спереду, один удар в задню частину грудної клітки ліворуч, один удар в ділянку лівої здухвинної кістки та один удар в ділянку лівої сідниці свого батька ОСОБА_15 . Внаслідок вказаних вище дій обвинуваченого, ОСОБА_10 спричинені такі тілесні ушкодження: колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітини зліва, що проникає в ліву плевральну порожнину, з пошкодженням лівої легені, навколосерцевої сорочки та висхідного відділу аорти з масивною внутрішньою і зовнішньою кровотечею; колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітини зліва, що проникає в черевну порожнину, пошкоджуючи верхній край 11-го ребра, сліпо закінчується в лівій навколо-нирковій жировій клітковині з кровотечею в черевну порожнину; два поверхневі колото-різані поранення в ділянці лівої здухвинної кістки та верхнього квадранту лівої сідниці. Причиною смерті ОСОБА_10 стало проникаюче колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки зліва, з пошкодженням лівої легені,навколосерцевої сорочки та висхідного відділу аорти, яке ускладнилось гострою зовнішньою та внутрішньою кровотечею.

Нанесення ОСОБА_8 своєму батькові ОСОБА_10 саме чотирьох ударів ножем, з яких два були нанесені в область грудної клітки зліва, явно не відповідало небезпечності посягання та обстановці захисту і кваліфікується як перевищення меж необхідної оборони.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 у пред`явленому йому за ч. 1 ст. 115 КК України обвинуваченні вину визнав частково. По суті обвинувачення ОСОБА_8 показав, що він проживає разом з матір`ю в квартирі АДРЕСА_2 . Батько обвинуваченого ОСОБА_10 останнім часом проживав окремо в с. Маламівка Кременчуцького району. 17.02.2016 року загиблий ОСОБА_10 зранку прийшов до квартири за місцем проживання своєї дружини та сина і вдень займався своїми справами. З другої половини дня загиблий ОСОБА_10 перебував у квартирі, дивився телевізор і весь час носив з собою за поясом молоток. Вночі обвинувачений прокинувся і вийшов на кухню покурити. На кухні поблизу вікна і батареї сидів батько на табуретці (загиблий ОСОБА_10 ). Обвинувачений підкурив і сів поруч з батьком на маленькій табуретці, а потім піднявся для того, щоб дістати з підвіконника попільничку. В той момент, коли обвинувачений привстав, батько, нічого не говорячи, вдарив обвинуваченого по голові. Цей удар був нанесений безпричинно. В цей час між обвинуваченим та його батьком стала мати обвинуваченого потерпіла ОСОБА_7 . Після цього, обвинувачений ОСОБА_8 побачив, що батько вдруге замахується молотком і може спричинити шкоду йому (обвинуваченому) або матері. З метою захистити себе і матір обвинувачений схопив зі столу перший предмет, який попався під руку зі столу і наніс батькові удари. Скільки ударів наніс не пам`ятає. Після цього, батько почав осідати на табуретку і обвинувачений зрозумів, що батько помер. Ця подія відбулася в 4 год. ранку. Після того, як обвинувачений зрозумів, що відбулося, він викликав швидку допомогу і поліцію. Вже після події обвинувачений випив горілки для того щоб зняти стрес, до події спиртних напоїв не вживав.

Вина ОСОБА_8 у заподіянні смерті своєму батькові ОСОБА_10 підтверджується такими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка показала суду, що 17.02.2016 року в квартиру за місцем проживання потерпілої та її сина приблизно в 13 год. 30 хв. приїхав чоловік потерпілої ОСОБА_10 для того, щоб у місті Кременчуці отримати пенсію. Протягом дня загиблий ОСОБА_10 поводився неспокійно. Вночі потерпіла прокинулася і почула, що на кухні щось відбувається, пішла на кухню. Підійшовши до дверей в кухню, потерпіла побачила, що спиною до дверей сидить на табуретці її чоловік. Потім чоловік ( ОСОБА_10 ) зненацька піднявся і взяв з вікна молоток та вдарив цим молотком сина в область брови. З метою захистити сина потерпіла підійшла і намагалася забрити у чоловіка молоток, але не змогла. Коли чоловік замахнувся для того щоб вдарити сина вдруге, він (загиблий ОСОБА_10 ) не встиг вдруге нанести удар і зненацька осів. Як обвинувачений ОСОБА_8 наносив загиблому удари ножем і скільки ударів було нанесено потерпіла не бачила, оскільки в цей час стояла спиною до сина і обличчям до чоловіка.

Свідок ОСОБА_16 повідомив суду, що він працює на станції екстреної медичної допомоги. Свідок здійснював виїзд за викликом у зв`язку зі смертю ОСОБА_10 і, на момент приїзду швидкої допомоги, останній уже помер, свідок констатував смерть. Обвинувачений виявляв ознаки алкогольного сп`яніння. Після приїзду працівників поліції свідок давав пояснення працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_17 дала суду пояснення про те, що вона працює головним лікарем Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру. Обвинувачений ОСОБА_8 був поставлений на облік як особа, що епізодично вживає алкоголь після того, як був доставлений у наркодиспансер у супроводі працівників поліції. Підстав стверджувати про те, що ОСОБА_8 зловживає спиртним, страждає на алкоголізм або потребує застосування примусового лікування від алкоголізму немає.

Протоколом огляду місця події від 18.02.2016 року з фототаблицями до даного протоколу, зафіксована загальна обстановка на місці події безпосередньо після вчинення злочину та вилучено кухонний ніж з нашаруваннями речовини бурого кольору, молоток, змиви речовини бурого кольору зі стільця та з рук обвинуваченого ОСОБА_8 ( а.с. 102-112).

Протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом даної слідчої дії, відповідно до яких, потерпіла ОСОБА_7 відтворила та показала на місці обставини вчинення злочину (а.с. 113-115).

Висновком судово-медичної експертизи №137/2 від 26.04.2016 року, згідно якої при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені такі тілесні ушкодження:

-колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітин зліва, що проникає в ліву плевральну порожнину, з пошкодженням лівої легені, навколосерцевої сорочки та висхідного відділу аорти з масивною внутрішньою та зовнішньою кровотечею, з рановим каналом, що бере свій початок на передній поверхні грудної клітки зліва та сліпо закінчується в порожнині дуги аорти і проходить спереду-назад, зліва-направо та дещо знизу-доверху, довжиною 10-12 см.;

-колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітки зліва, що проникає в черевну порожнину, пошкоджуючи верхній край 11-го ребра, сліпо закінчується в лівій навколо нирковій жировій клітковині, з кровотечею в черевну порожнину, з рановим каналом, який має напрямок ззаду-наперед, дещо знизу-доверху та зліва-направо, довжиною 8-10 см.;

-поверхневі колото-різані поранення: в ділянці лівої здухвинної кістки з рановим каналом, який має напрямок зліва-направо, дещо зверху-донизу, довжиною 2 см. і в районі верхнього квадранту лівої сідниці з рановим каналом, який має напрямок зверху-донизу, спереду-назад, довжиною 7 см.

Всі вище вказані тілесні ушкодження являються прижиттєвими, про що свідчить їх характер, нанесені з достатньою силою для їх утворення і за ступенем тяжкості відносно живої людини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть.

Тілесні ушкодження, що виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 утворилися від дії плоского колюче-ріжучого предмета, клинок, якого має обушок і гостре лезо та найбільшу ширину слідоутворюючої частини клинка біля 19-20 мм., про що свідчать дані судово-медичного криміналістичного дослідження

Причиною смерті ОСОБА_10 стало проникаюче колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки зліва, з пошкодженням лівої легені,навколосерцевої сорочки та висхідного відділу аорти, яке ускладнилось гострою зовнішньою та внутрішньою кровотечею (а.с. 116-121).

Судово-медичний експерт ОСОБА_18 , яка була викликана до суду для роз`яснення свого висновку та допитана у порядку ст. 356 КПК України, дала суду пояснення про те, що нею була проведена судово-медична експертиза трупа загиблого ОСОБА_10 і виявлені тілесні ушкодження, що описані у висновку. Два тілесні пошкодження були проникаючі в грудну клітину і два поверхневі в районі лівої сідниці. Тілесні ушкодження були нанесені плоским колюче-ріжучим предметом і в момент їх нанесення ймовірніше за все загиблий і нападник передували у вертикальному положенні повернуті обличчям один до одного.

Висновком судово-медичної експертизи № 197 від 18.02.2016 року, відповідно до якої у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у виді забійної рани голови, синців та саден правої верхньої кінцівки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.с. 125-126).

Висновком судово-медичної криміналістичної експертизи № 81-МК від 29.02.2016 року, встановлено, що на клаптиках шкіри з грудної клітки загиблого ОСОБА_10 та на одязі, у який був одягнений останній, виявлено колото-різані пошкодження, які могли утворитися від одного і того ж самого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що наданий на експертизу та вилучений з місця події ( а.с. 127-131).

Висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 125 від 29.02.2016 року встановлено, що на клинку вилученого з місця події ножа виявлена кров особи чоловічої статі, що може походити від загиблого ОСОБА_10 . Походження цієї крові від ОСОБА_8 виключається ( а.с. 132-136).

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 342 від 29.02.2016 року встановлено, що на двох светрах та футболці, в які був одягнений загиблий ОСОБА_10 виявлена кров, що може походити від останнього. Походження цієї крові від ОСОБА_8 виключається ( а.с. 145-147).

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 340 від 29.02.2016 року встановлено, що у змивах зі стільця, під стільцем та з полу поруч з холодильником виявлена кров, що може походити від загиблого ОСОБА_10 . Походження цієї крові від ОСОБА_8 виключається ( а.с. 150-152).

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 338 від 29.02.2016 року встановлено, що на штанах світло-зеленого кольору, у які був одягнений обвинувачений ОСОБА_8 в день події, виявлена кров, що може походити від загиблого ОСОБА_10 . Походження цієї крові від ОСОБА_8 виключається ( а.с. 153-154).

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 339 від 29.02.2016 року встановлено, що на штанах сірого та чорного кольору, у які був одягнений загиблий ОСОБА_10 в день події, виявлена кров, що може походити від останнього. Походження цієї крові від ОСОБА_8 виключається ( а.с. 155-157).

Висновком судово-психіатричної експертизи № 148 від 25.03.2016 року встановлено, що ОСОБА_8 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства чи іншого хворобливого стану психіки і може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В період часу до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння ОСОБА_8 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На час інкримінованого йому протиправного діяння ОСОБА_8 не знаходився в особливому емоційному стані, який міг істотно вплинути на його свідомість і діяльність у досліджуваній ситуації.

На даний час досліджуваний під дію ч. 2, ч. 3 ст. 19 та під дію ст. 20 КК України не підпадає, може постати перед слідством та судом.

На даний час ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 160-167).

Оцінивши сукупність досліджених доказів керуючись законом та за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ст. 118 КК України, оскільки він скоїв умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

Органами досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_8 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Прокурором також підтримано обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України.

Розглянувши справу на засадах змагальності та диспозитивності, безпосередньо перевіривши і дослідивши лише ті докази сторони обвинувачення і сторони захисту, які в ході судового розгляду кримінального провадження та у визначені строки, надані суду першої інстанції, проаналізувавши їх в сукупності та системному взаємозв`язку між ними, відповідно до положень ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України не знайшла свого підтвердження під час зясування в суді обставин справи та перевірки їх доказами, виходячи з такого.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.
З показань обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_7 , судом встановлено, що ОСОБА_8 наніс ножові поранення своєму батькові після того, як останній вдарив його молотком по голові в область лівої надбрівної дуги та в той момент коли загиблий мав намір вдруге вдарити обвинуваченого або його матір молотком. Ці обставини об`єктивно підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 197 від 18.02.2016 року, відповідно до якої у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у виді забійної рани голови, синців та саден правої верхньої кінцівки ( а.с. 125-126).

Вказані вище обставини переконливо свідчать про те, що в діях загиблого ОСОБА_10 маються ознаки суспільно небезпечного посягання на життя і здоров`я ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Отже, в момент нанесення ударів ножем потерпілому та захищаючись від суспільно небезпечних посягань потерпілого, обвинувачений ОСОБА_8 перебував у стані необхідної оборони.

Будь-яких доказів про те, що під час вчинення злочину ОСОБА_8 не перебував у стані необхідної оборони стороною обвинувачення не надано. Наявність стану необхідної оборони також випливає із формулювання обвинувачення, як воно викладено в обвинувальному акті, що затверджений прокурором ОСОБА_19 28.04.2016 року.

Стороною захисту під час судових дебатів висловлено міркування про те, що обвинуваченим ОСОБА_8 під час нанесення ударів його батькові не було допущено перевищення меж необхідної оборони, а загиблому ОСОБА_10 була заподіяна шкода, що є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. Тому, за версією сторони захисту, діяння, що вчинене обвинуваченим 18.02.2016 року не утворює складу будь-якого кримінального правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з такою версією сторони захисту, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду кримінального провадження з висновку судово-медичної експертизи №137/2 від 26.04.2016 року судом встановлено, що обвинувачений наніс своєму батькові чотири удари ножем і в такий спосіб наніс два поверхневі поранення в області сідниць та два проникаючі поранення в грудну клітку з пошкодженням внутрішніх життєво важливих органів.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до переконання, що обвинувачений ОСОБА_8 , умисно наносячи удари ножем своєму батькові, хоча і діяв з мотивів захисту себе та матері від суспільно небезпечного посягання, але застосував таку зброю, кількість і силу ударів та заподіяв таку шкоду загиблому, що явно не відповідало небезпечності посягання та обстановці захисту.

Зважаючи на викладене вище та керуючись положеннями ч. 3 ст. 337 КПК України, суд з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод вважає за необхідне кваліфікувати дії ОСОБА_8 за ст. 118 КК України, перекваліфікувавши його дії з ч. 1 ст. 115 КК України з наведених вище підстав.
Таким чином, умисні та протиправні дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст. 118 КК України, як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує те, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, всі обставини по справі, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який не має непогашених судимостей, за місцем проживання характеризується посередньо. Враховується також вік і стан здоров`я обвинуваченого.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання суд не знаходить.

Суд вважає, що стороною обвинувачення безпідставно вказано в обвинувальному акті про наявність такої обставини, що обтяжує покарання як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки сам обвинувачений заперечує цю обставину, а в описовій частині обвинувального акту відсутнє посилання на те, що під час вчинення злочину ОСОБА_20 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин невеликої тяжкості проти життя і здоров`я особи, суд вважає, що необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування до цього обвинуваченого положень ст. ст. 69, 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно рахувати з моменту його затримання. За правилами ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно зарахувати у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання 18.02.2016 року до моменту постановлення вироку 01.07.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, яке слід відбувати в місцях позбавлення волі та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою без змін.

На підставі ст. 100 КПК України, речові докази необхідно знищити.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ст. 118 КК України та призначити покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання, тобто з 18.02.2016 року.

За правилами ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання 18.02.2016 року до моменту постановлення вироку 01.07.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити попередній у виді тримання під вартою.

Процесуальні витрати на проведення криміналістичної експертизи слідів пальців рук, що складають 527 грн. 76 коп., стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України. (а.с. 168).

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області (а.с. 174-175): штани світло-зеленого кольору, светр бордового кольору з довгими рукавами та блискавкою, светр з довгими рукавами зелено-сірого кольору із зображенням ромбів та хрестиків, футболку з короткими рукавами синього кольору, штани сірого кольору, штани чорного кольору кухонний ніж та молоток - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді