Єдиний унікальний номер 233/2238/16-к
Номер провадження 11-сс/775/211/2016

19 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 травня 2016 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, працюючого слюсарем, раніше не судимого, який має на утримані неповнолітню дитину, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідно до матеріалів судової справи ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України, за фактом грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, скоєного групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України було вручено ОСОБА_6 06 травня 2016 року.
07 травня 2016 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 травня 2016 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду, окрім часу перебування на роботі та слідуванні на роботу та з роботи; не спілкуватися з потерпілими та свідками по вказаному кримінальному провадженню, не розголошувати відомості іншим особам, щодо відомих йому обставин у кримінальному провадженні.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя оцінив в сукупності такі обставини, як тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його вини, суспільну небезпечність злочину проти громадського порядку, вчиненого в зоні максимально приближеної до зони проведення антитерористичної операції, вік та стан його здоров`я, що він офіційно працює слюсарем Костянтинівського водоканалу, проживає з співмешканкою та двома її неповнолітніми дітьми, має на утриманні дитину шести років від першого шлюбу, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце мешкання та реєстрації, за яким характеризується задовільно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення на час розгляду клопотання в суді першої інстанції відсутні.
Зазначена ухвала слідчого судді оскаржена в апеляційному порядку прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , який просить її скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, прокурор вказав, що інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення є тяжкими, мають підвищену суспільну небезпеку. Злочин проти громадського порядку вчинений в зоні, максимально наближеній до зони проведення антитерористичної операції та бойових дій, з використанням боєприпасу РПГ-22, який має максимально підвищену небезпечність і осколкову дію, а також вчинений в безпосередній близькості житлового будинку у нічний час, що перешкоджало підозрюваному бачити безпечність пострілу та відсутність мешканців прилеглих будинків.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора ОСОБА_4 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати та винести нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, вислухавши підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу суду слід залишити без змін з наступних підстав.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів,які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий в клопотанні про застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор у кримінальному провадженні в апеляційній сказі зазначили наявність трьох ризиків, а саме, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити знаряддя, які мають істотне значення для кримінального правопорушення.
Проте, докази, що ці ризики мають місце з боку підозрюваного ОСОБА_6 та доводи апеляційної скарги щодо доведеності обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні нічим в суді першої інстанції і у судовому засіданні апеляційного суду не підтвердились.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосовувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки такий запобіжний захід як взяття під варту є виключним й застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам, тому колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді є законним й обґрунтованим.
На думку колегії суддів, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, якій є злочином проти громадського порядку, вчинений в зоні максимально приближеної до зони проведення антитерористичної операції, та дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, офіційне працевлаштування, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, наявність міцних соціальних зв`язків та постійного місця мешкання і реєстрації; задовільну характеристику; відсутність судимостей та обрав відносно ОСОБА_6 запобіжний захід в вигляду домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано дійшов до висновку про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зазначена міра є достатньою для забезпечення кримінального провадження.
Повідомлення ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри від 08.05.2016 року, відповідно до якої останній підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч.4, 263 ч.1 КК України не може слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді від 07.05.2016 року, оскільки зазначене повідомлення винесено після її ухвалення і не було предметом розгляду слідчого судді.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційної скарзі доводи та підстави, з яких сторона обвинувачення просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
При апеляційному розгляді будь-яких порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: