Справа № 375/234/16-к
Провадження № 1-кп/375/23/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Савенці Рокитнянського району Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, працюючого пакувальником в ТОВ «ІК «Агросоюз-РП» с.Телешівка Рокитнянського району Київської області, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 12.12.2014 року Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 407 КК України до 2 років позбавлення волі та звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 21.01.2015 року Рокитнянським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі та звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки та маючого не погашену судимість,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Запруддя Рокитнянського району Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, працюючого тістомісом в ПП «Лагода» м.Кагарлик Київської області, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 26.03.2015 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч.1 ст. 304, ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, маючого не погашену судимість,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Запруддя Рокитнянського району Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи раніше засудженими та звільненими від призначеного судом покарання з випробування з іспитовим строком 3 роки за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не стали та скоїли в період іспитового строку новий злочин.
Так, 04.01.2016 близько 20:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку акустичних систем із Запрудянського сільського будинку культури та запропонував в цей же день в проміжку між 20:00 та 21:00 годиною прийняти участь у крадіжці обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і на що ті погодилися.
Приблизно о 21:00 годині цього ж дня, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою між собою, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через незасклену віконну раму з тильної сторони Запрудянського сільського будинку культури, що в АДРЕСА_2 , проникли до середини вказаного приміщення, де таємно від оточуючих: шляхом вільного доступу проникли до підсобного приміщення та викрали звідти акустичну систему «ЛОМО Соліст ЗО А-188» (1 колонка); шляхом вийняття шибки з вікна у віконному пройомі над дверима кабінету директора будинку культури та відхилення металевих грат проникли до середини останнього і викрали звідти 2 динаміки з 2-х кутових колонок акустичної системи «МОНІТОР» та сабвуфер з 2 колонками.
Викрадене майно обвинувачені відразу перенесли до місця проживання ОСОБА_4 , а саме до гаражного приміщення, де розділили між собою. При цьому, ОСОБА_4 залишив собі сабвуфер та акустичну систему «ЛОМО Соліст ЗО А-188», ОСОБА_5 дві колонки від сабвуфера, а ОСОБА_6 2 динаміки з кутових колонок акустичної системи «МОНІТОР». У подальшому викрадене майно обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було пошкоджено.
Вказаними спільними протиправними діями обвинувачених Запрудянській сільській раді Рокитнянського району Київської області, на балансі якої перебуває вказаний заклад культури, було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 9819.00 грн., яка на час розгляду кримінального провадження судом залишається бути не відшкодованою.
До обвинувачених Запрудянською сільською радою Рокитнянського району Київської області пред`явлено цивільний позов про відшкодування заподіяної злочином шкоди на суму 9819.00 грн., що становить вартість викраденого ними майна.
Враховуючи те, що обвинувачені в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованому їм органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнали заявлений до них потерпілим цивільний позов, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням даних, які характеризують особу винних.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним повністю у інкримінованому йому злочині, визнав заявлений до нього потерпілим цивільний позов та суду показав, що дійсно 04.01.2016 року він перебував близько 20:00 години за місцем свого проживання в с.Запруддя та вирішив скоїти крадіжку акустичних систем з Запрудянського сільського будинку культури. Разом з тим, він побоявся сам вчиняти крадіжку, а тому запропонував скоїти останню ОСОБА_5 , який зайшов до нього та погодився на його пропозицію вчинити крадіжку колонок з сільського будинку культури. Потім він вирішив запропонувати прийняти участь у крадіжці знайомому Перчиць і також запропонував йому прийти попити чаю, а насправді по приходу того запропонував йому вчинити крадіжку і на що той також погодився. Близько 21:00 години вони втрьох з метою вчинення крадіжки пішли до сільського будинку культури, де виявили з тильної сторони раму без скла та проникли через останню до середини приміщення будинку культури. Там в одній із кімнат вони виявили колонку «ЛОМО Соліст ЗО А-188», яку віднесли до пошкодженого вікна. Потім він вийняв шибку з віконної рами над дверима до кабінету директора будинку культури, відхилив металеві гарти та проник разом з ОСОБА_5 всередину кабінету, де виявили 2 динаміки з 2-х кутових колонок акустичної системи «МОНІТОР» та сабвуфер з 2 колонками, які потім подали через віконний пройом Перчиць, а вже потім все викрадене разом винесли через пошкоджену раму з тильної сторони приміщення та віднесли до гаража по місцю його проживання. Там вони розділи викрадене майно, а саме він взяв собі сабвуфер та колонку «ЛОМО Соліст ЗО А-188», ОСОБА_5 дві колонки від сабвуфера, а ОСОБА_6 2 динаміки з кутових колонок акустичної системи «МОНІТОР». Потім через два дні з метою приховати злочин він знищив корпуси акустичних систем шляхом спалювання, а динаміки та кришку з платою у нього вилучили працівники міліції.
Заподіяну шкоду він не відшкодував, але зобов`язується відшкодувати у повному обсязі.
Розкаюється у скоєному, обіцяє не повторювати більше протиправних вчинків та просить суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_5 також визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, визнав заявлений до нього потерпілим цивільний позов та суду показав, що дійсно 04.01.2016 року близько 20:00 години він прийшов у гості до Закори і той у розмові запропонував йому скоїти крадіжку колонок з сільського будинку культури. Він погодився на таку пропозицію, але не відразу. Потім ОСОБА_7 зателефонував Перчицю з пропозицією прийти до нього попити чаю, але насправді по приходу того запропонував йому також прийняти участь у крадіжці і на що він відразу погодився. З метою скоєння крадіжки вони всі разом пішли приблизно о 21:00 годині до сільського будинку культури, з якого за викладених Закорою обставин викрали колонку «ЛОМО Соліст ЗО А-188», 2 динаміки з 2-х кутових колонок акустичної системи «МОНІТОР» та сабвуфер з 2 колонками, які потім перенесли до гаража по місцю проживання ОСОБА_7 та розділили між собою, як показав ОСОБА_7 .
Розкаюється у скоєному, обіцяє не повторювати більше протиправних вчинків та просить суворо не карати.
Визнав себе винним у скоєнні злочину та визнав заявлений потерпілим позов і обвинувачений ОСОБА_6 .. Останній суд показав, що дійсно 04.01.2016 року ввечері йому зателефонував знайомий ОСОБА_7 та запропонував прийти попити чаю. Він погодився, а коли прийшов, то побачив там також ОСОБА_8 . Закора запропонував йому вчинити разом з ними крадіжку колонок з сільського будинку культури і на що він погодився. Потім за викладених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обставин вони власне і скоїли крадіжку колонок з приміщення будинку культури, які розділили у гаражі Закори між собою. Через два дні він пошкодив корпуси колонок шляхом спалювання та пошкодив динаміки.
Розкаюється у скоєному, обіцяє не повторювати більше протиправних вчинків та просить суворо не карати.
Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням в інше приміщення.
Вірною вважає суд і кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням в інше приміщення.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим міри покарання за вчинений злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ними злочину та його суспільну небезпечність, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинувачених обставини, особу винних, їх відношення до скоєного та конкретні обставини справи.
З огляду на зміст ч.3 ст.185 КК України та вимоги статті 12 цього Кодексу, вчинений обвинуваченими злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зважаючи, що вони мають непогашену судимість за вчинення умисних корисливих злочинів, суд відповідно до положень ст. 67 КК України вважає рецидив злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевказане, а саме помякшуючу покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставину, відсутність обтяжуючих його покарання обставин, тяжкість скоєного винним злочину (відноситься до категорії тяжких), відношення обвинуваченого до вчиненого (визнав вину, зрозумів протиправність свого вчинку, розкаюється у скоєному), ту обставину, що злочин вчинений ним вперше, дані про його особу, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, ОСОБА_6 за вчинений злочин слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки.
Разом з тим, з огляду на дані про особу винного, його відношення до скоєного суд вважає можливим виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання та у відповідності до ст.75 КК України приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом відповідно до статті 76 вказаного Кодексу обов`язки зявлятися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти останні про зміну місця свого проживання і роботи, не виїзджати без їх дозволу на постійне проживання за межі України.
Враховуючи вищевказане, а саме помякшуючу покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставину, обтяжуючу його покарання обставину, тяжкість скоєного винним злочину (відноситься до категорії тяжких), відношення обвинуваченого до вчиненого (визнав вину, зрозумів протиправність свого вчинку, розкаюється у скоєному), його роль у скоєнні злочину (був організатором), ту обставину, що новий злочин вчинений ним у період іспитового строку, дані про його особу, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, ОСОБА_4 за вчинений злочин слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.
Враховуючи вищевказане, а саме помякшуючу покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставину, обтяжуючу його покарання обставину, тяжкість скоєного винним злочину (відноситься до категорії тяжких), відношення обвинуваченого до вчиненого (визнав вину, зрозумів протиправність свого вчинку, розкаюється у скоєному), ту обставину, що новий злочин вчинений ним у період іспитового строку, дані про його особу, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, ОСОБА_5 за вчинений злочин слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.
Вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 21.01.2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 3 роки.
Вироком Богуславського районного суду Київської області від 26.03.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 289, ч.2 ст.185, ч.1 ст.289, ч.1 ст.304, ст..70 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Таким чином, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України, до повного відбуття ними призначеного судом покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р., у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК), за винятком тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування в медичному закладі тощо.
Отже, враховуючи вищезазначене, суд при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 застосовує вимоги ч. 1 ст. 71 КК України щодо часткового приєднання ОСОБА_4 до покарання за даним вроком невідбутої частини покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 21.01.2015 року, ОСОБА_5 - невідбутої частини покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 26.03.2015 року, і остаточно визначає останнє обом обвинуваченим у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Визначене таким чином остаточне покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ними злочину, обставинам справи, але й особі обвинувачених, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчиненню ними нових злочинів.
Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні потерпілим цивільний позов, суд виходить із наступного.
Відповідно до положень ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до вимог статті 129 цього Кодексу за результатами розгляду позову суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як вбачається із показань обвинувачених, останні заявлений до них потерпілим позов визнають повністю.
Визнання цивільним відповідачем, тобто обвинуваченими, пред`явленного до них позову на переконання суду не суперечить закону, не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб, а тому судом приймається.
Позов таким чином підлягає задоволенню.
Речові докази у провадженні два динаміки від акустичної колонки «ЛОМО Соліст ЗО А-188», плату з кришкою від сабвуфера та дві колонки від сабвуфера, які зберігаються в кімнаті речових доказів Рокитнянського відділення Миронівського ВП ГУ НП України в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
З метою запобігання ухиленню обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від виконання вироку суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати щодо них запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши їх під варту негайно в залі суду та утримувати їх в Київському СІЗО №13 Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області.
Керуючись ст. ст. 127-129, 368-370, 373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним за ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки зявлятися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти останні про зміну місця свого проживання і роботи, не виїзджати без їх дозволу на постійне проживання за межі України.
ОСОБА_4 визнати винним за ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та невідбутої частини покарання за попереднім вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді п`яти років шісте місяців позбавлення волі.
ОСОБА_5 визнати винним за ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та невідбутої частини покарання за попереднім вироком, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати щодо засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши їх під варту негайно в залі суду та утримувати в Київському СІЗО №13 Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рахувати з дня утримання їх під вартою з 01.04.2016 року.
Зарахувати в строк покарання засудженим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тримання їх під вартою в установі попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за два дні позбавлення волі, починаючи з 01.04.2016 року до дня набрання вироком законної сили.
Цивільний позов Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області, с.Запруддя Рокитнянського району Київської області, вул..Шевченка, 8, р/р 9527 в УДК СУ у Рокитнянському районі Київської області, в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди 9819.00 грн..
Речові докази у провадженні два динаміки від акустичної колонки «ЛОМО Соліст ЗО А-188», плату з кришкою від сабвуфера та дві колонки від сабвуфера, які зберігаються в кімнаті речових доказів Рокитнянського відділення Миронівського ВП ГУ НП України в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому Запрудянській сільській раді Рокитнянського району Київської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1