У Х В А Л А

Справа № 183/4080/15

№ 1-в/183/241/16

17 серпня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря ОСОБА_3 ,

в присутності представника військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду подання командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Магдебург Німеччина, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в:
Командир військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням, в якому просить направити ОСОБА_5 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного вироком.

Своє подання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 був засуджений 14.07.2015 року Новомосковським міськрайонним судом до 2 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого за ч.3 ст. 407 КК України, на підставі ст.ст. 75,76 КК України засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Вирок набрав законної сили та наприкінці вересня 2015 року надійшов до виконання до військової частини, командир якої, відповідно до ч.1 ст. 263 КВК України, видав наказ № 2776 від 28.09.2015 року «Про здійснення контролю за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням». Між тим, в момент надходження до військової частини розпорядження про набрання вироку законної сили, старший солдат ОСОБА_5 не вийшов на службу та був відсутнім без поважних причин аж до 29.06.2016 року. За фактом невиходу на службу матеріали службового розслідування були направлені до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону для прийняття відповідного рішення.

В свою чергу, після повернення ОСОБА_5 до військової частини, останній 29.06.2016 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 178 КУпАП, на нього було накладене адміністративне стягнення, йому оголошену сувору догану, тому командир військової частини вважає, що своєю поведінкою засуджений підтвердив своє небажання стати на шлях виправлення та, з метою виконання вироку суду, просить скасувати засудженому звільнення від відбування покарання та направити його для відбування покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду від 14.07.2015 року.

В судовому засіданні представник військової частини, на якого безпосередньо покладено обов`язки за здійсненням контролю над поведінкою засудженого, підтримав подання, просить направити засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду. Між тим, представник військової частини пояснив, що на даний час засуджений виконує всі покладені на нього обов`язки, сумлінно виконує обов`язки військової служби.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 надав пояснення про те, що після винесеного вироку командування військової частини мало на меті розірвати з ним контракт, тому він дійсно знаходився поза межами військової частини та прибув одразу, як тільки його було викликано для розірвання контракту. 29.06.2016 року він дійсно вчинив адміністративне правопорушення, на нього було накладене адміністративне стягнення. Між тим, обвинувачений пояснив суду, що на даний час він продовжує виконувати свій військовий обов`язок, контракт з ним не було розірвано, запевнив суд, що своєю поведінкою він доведе своє бажання стати на шлях виправлення.

Прокурор в судовому засіданні подання командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 підтримав, надав роз`яснення про те, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені дані про самовільне залишення військовослужбовцем військової частини після постановлення вироку і до повного його відбуття.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані органами КВІ матеріали, дійшов до наступного висновку.

Вироком Новомосковського міськрайонного від 14.07.2015 року ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, йому призначене покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, на нього покладені обов`язки, передбачені ст..76 КК України. Вирок набрав законної сили та 17.08.2015 року був направлений командиру військової частини НОМЕР_2 , на якого відповідно до вимог ч.2 ст. 76 КК України, покладено обов`язок щодо здійснення контролю над поведінкою обвинуваченого.

18.09.2015 року командир військової частини польова пошта НОМЕР_1 видав наказ за № 2776, у відповідності до якого старшому солдату ОСОБА_5 наказано протягом встановленого іспитового строку повідомляти командира військової частини про зміну місця проживання, без дозволу командира військової частини не виїжджати за її межі, контроль за поведінкою військовослужбовця покладено на командира 1 парашутно-десантного батальйону.

У відповідності до ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Між тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не ознайомлений з зазначеним вище наказом, оскільки з 25.09.2015 року вважається таким, що самовільно залишив розташування військової частини.

Крім того, відповідно до ст.166 ч. 1, 2 КВК України та п.п. 5.2, 5.3 розділу 4 «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» № 270/1560 від 19 грудня 2003 року у разі ухилення засудженої особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на неї судом, кримінально-виконавча інспекція застосовує до неї застереження у вигляді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у вигляді письмового попередження, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Як свідчать представлені матеріали засуджений ОСОБА_5 не був особисто застережений компетентними органами про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а наявність вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП, не свідчить про систематичність вчинення адміністративних правопорушень.

Подані органами КВІ матеріали свідчать про те, що засуджений позитивно характеризується за місцем служби, являється учасником бойових дій, продовжує виконувати свій військовий обов`язок у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 . В судовому засіданні засуджений зобов`язався не порушувати взяті на себе зобов`язання, встановлені вироком Новомосковського міськрайонного суду та командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 , а також зобов`язався стати на шлях виправлення.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що подання командира військової частини задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що засуджений ОСОБА_5 після прийнятих заходів виявив бажання стати на шлях виправлення, а на момент розгляду подання в суді закінчився встановлений судом іспитовий строк.

Керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:
Відмовити командиру військової частини польова пошта НОМЕР_1 у задоволенні подання про направлення ОСОБА_5 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного вироком.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1