Справа № 738/919/16-к
№ провадження 1-в/738/519/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю
прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

представника установи ОСОБА_6 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А H О В И В:
У березні 2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а саме: умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 16.04.2013 року ОСОБА_5 було засудженого за ст. 307 ч. 2 КК України до 6 років позбавлення волі. За ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області від 21.06.2013 року вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 16.04.2013 року залишено без змін. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13.06.2014 року засудженому ОСОБА_5 відмолено в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році в Україні. За ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22.02.2016 року зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 23.10.2012 року по 20.06.2013 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений вважає, що він став на шлях виправлення, характеризується позитивно, відбув відповідну частину строку покарання, тому просить звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення та перевиховання, є порушником режиму утримання.

Представник Менської виправної колонії № 91 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , охарактеризував його з негативної сторони та повідомив суду про те, що питання про умовно дострокове звільнення ОСОБА_5 розглядалось на засіданні комісії, рішенням комісії відмовлено, оскільки він не довів свого виправлення та потребує подальшого контролю за його поведінкою з боку представників адміністрації.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не прибув, але відповідно до вимог ст. 539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи, враховуючи думку прокурора, який вважає клопотання не обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Судом було встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Менській ВК № 91, призначене вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 16.04.2013 року, згідно якого його було засудженого до 6 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог чинного законодавства, при розгляді питання щодо застосування до засудженого пільги, зокрема ст. 81 КК України, на якій наполягав в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 , суд зобов`язаний звернути увагу на поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

Так засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 24.10.2012 року. За час перебування у Артемівському та Донецькому СІЗО режим утримання не порушував, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. З 13.08.2013 року відбуває покарання в Менській ВК № 91. За період відбування покарання зарекомендував себе негативно: за порушення встановленого порядку відбування покарання отримав три дисциплінарних стягнення, які на даний час є погашеними за строками давності. На виробництві установи не працевлаштований, заяви про працевлаштування не права, бажання не виявляє. Посередньо ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, допускає порушення вимог пожежної безпеки. Займається за програмою диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», дану програму не реалізовує.

Судом взято до уваги висновок Спостережної комісії Менської РДА (протокол № 26 від 10.05.2016 року) про те, що застосування пільги до засудженого ОСОБА_5 у вигляді умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, а також особу засудженого, який намагається бути ввічливим та тактовним з представниками адміністрації лише з метою отримання особистих благ, його небажання працювати, а також допущені ним грубі порушення режиму утримання та наявність ряду, хоча і погашених, стягнень, суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання та приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання.

Суддя ОСОБА_1