Справа № 366/1810/16-к
Провадження № 1-кп/366/103/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2016 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків, Київської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000018 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні 1 малолітню дитину та 2-є неповнолітніх дітей, не працюючого, інваліда 3-ї групи загального захворювання у зв`язку з втратою зору, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.12.2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий, останній раз 25.12.2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, повторно вчинив новий злочин.

Так, 12 квітня 2016 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_4 , оминаючи контрольно-перепускні пункти поліції встановлені по периметру зони відчуження та зони безумовного відселення, на велосипеді марки «Славутич», який належить ОСОБА_5 , жителю с. Рагівка, Поліського району, Київської області, незаконно проник на територію зони безумовного (обов`язкового) відселення, маючи на меті заготовити металеві труби для власних потреб.

В подальшому, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , прибув у відселене с. Шевченкове, яке відповідно до постанови КМУ № 106 від 23.07.1991 року, належить до зони безумовного обов`язкового відселення, де у період часу з 15 год. 30 хв. до 20 год., за допомогою лопати викопав з ґрунту металеву трубу колишнього газопроводу, яку за допомогою пилки по металу, яку він взяв із собою з дому, розрізав на дві рівні частини довжиною по 4 метри, прикріпив до рами велосипеду та почав переміщувати за межі зони безумовного відселення до с. Рагівка, Поліського району, Київської області, для будівництва паркану навколо свого будинку. Тим самим, ОСОБА_4 , повторно вчинив дії, що порушують вимоги режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення, тобто переміщав за межі зони безумовного обов`язкового відселення з використанням велосипеду, об`єкти промислової продукції, а саме дві труби колишнього газопроводу, загальною вагою 57 кілограм за відсутності передбаченого законом дозволу і без проведення дозиметричного контролю.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямоване на вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 267-1 КК України, тобто порушення вимог режиму радіаційної безпеки, при цьому виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як під час переміщення металевих труб за межі зони безумовного обов`язкового відселення, приблизно о 21 годині, 12.04.2016 року, на північній околиці відселеного с. Шевченкове, він був виявлений працівниками поліції, а металеві труби, загальною вагою 57 кілограм, були вилучені до Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС ГУ НП в Київській області.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив закінчений замах на порушення вимог режиму радіаційної безпеки, повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, підтвердження ним обставин вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд визнає на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року) недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року), проти яких, він не заперечує.

Крім того, будучи допитаним як обвинувачений, ОСОБА_4 показав суду, що він проживає в с. Рагівка, Поліського району з дружиною та 4 ма дітьми, старшому сину 18 років, найменшому 1 рік 9 місяців, іншим 14 та 16 років відповідно. Він, особисто, не працює, має інвалідність 3 групи загального захворювання у зв`язку з втратою зору (на одне око взагалі не бачить, а інше мінус 18), отримує пенсію у розмірі 1130 гривень. Дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує на дитину 860 гривень на місяць. Коли він повернувся з місць обмеження волі, то майже по всьому периметру будинку була відсутня огорожа, а тому він вирішив її поновити. Від односельців, чоловіків, він чув, що у відселеному селі Шевченкове можна накопати металевих труб з колишнього газогону, які ведуть безпосередньо до будинків діаметром 75 мм та підлаштувати їх під стовпчики для огорожі. Сукупний дохід його сім`ї на місяць складає близько 2000 гривень, а тому придбати стовпчики він не міг. Крім того, дитина пішла у перший клас, придбали речі та канцтовари, та ще й позичали гроші, бо не вистачило. Внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, він вирішив поїхати до відселеного села Шевченкове та викопати металеві труби, щоб потім їх використати як стовпчики. 12.04.2016 року він поговорив з дружиною та поїхав. Їхав він на велосипеді, який взяв у односельця ОСОБА_5 . По приїзду, він за допомогою лопати викопав металеву трубу з газогону, потім за допомогою пилки по металу, яку він взяв із собою, перерізав її навпіл, так, що вийшло 2 шматки металевої труби по 4 метри, прикріпив їх до рами велосипеду та вирішив повертатись додому, але був виявлений та затриманий працівниками поліції. Потім працівники поліції доставили його та металеві труби до КПП, де склали протоколи та відпустили.

Крім того, судом у судовому засіданні в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, було оглянуто характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:

-Копію паспорту;

-Довідку про судимості;

-Довідку, видану Рагівською сільською радою Поліського району, Київської області, про те, що ОСОБА_4 згідно записів по господарської книги № 1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , та дійсно на його утриманні є 1 малолітня та 2 неповнолітні дитини;

-Довідку з Красятицької центральної районної лікарні, про те, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

-Характеристику з Рагівської сільської ради, про те, що ОСОБА_4 зі сторони сільської ради характеризується позитивно, на даний час ніде не працює, отримує пенсію по втраті зору, спиртних напоїв не вживає, шкідливих звичок не має, веде здоровий спосіб життя, за час проживання в селі усних та письмових скарг на негативну поведінку не було;

-Копію вироку від 25.12.2015 року;

-Копію ухвали від 15.10.2014 року про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком від 09.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України;

-Копію вироку від 20.09.2013 року;

-Копію вироку від 10.08.1989 року;

-Копію вироку від 01.08.1996 року;

-Копію вироку від 27.12.1999 року.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає - щире каяття, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин;

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті, а саме, суд вважає за необхідне визнати такими, що пом`якшують покарання обставини:

-інвалідність 3 групи загального захворювання (через втрату зору);

-наявність на утриманні 3-х неповнолітніх дітей (1-ї малолітньої та 2 неповнолітніх дітей).

Відповідно до положень ст. 69 КК України, за наявності декількох обставив, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може за особливо тяжкий, тяжкий злочин або злочин середньої тяжкості призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення злочину, громадську небезпеку скоєного кримінального правопорушення, данні, що характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується виключно позитивно, раніше судимий, одружений, від шлюбу має 4-х дітей, 2-є з них неповнолітні, 1-на дитина малолітня, - тобто має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, його ставлення до скоєного, наявність постійного місця проживання, що у своїй сукупності суттєво знижує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та значно пом`якшує покарання, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, що передбачене санкцією ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, які значно пом`якшують покарання обвинуваченому, наявність однієї обставин, яка обтяжує покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України за сукупністю вироків із врахуванням попереднього вироку Іванківського районного суду Київської області від 25.12.2015 року, шляхом часткового складання покарань та з урахуванням положень ст. 69 КК України.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, у матеріалах кримінального провадження наявні речові докази, щодо яких необхідно ухвалити процесуальне рішення при вирішенні справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України, та із застосуванням положень ст. 69 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України 1 (одному) дню позбавлення волі відповідають 2 (два) дні обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Іванківського районного суду Київської області від 25.12.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Речові докази: 2 частини металевої труби довжиною по 4 метри кожна загальною вагою 57 кілограм, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області передати до ДСП «Чорнобильський спецкомбінат»; лопату повернути законному власнику - ОСОБА_4 ; велосипед марки «Славутич» повернути законному власнику, ОСОБА_5 , жителю с. Рагівка Поліського району Київської області.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя