Провадження № 1-в/344/326/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 лікаря-психіатра ОСОБА_5 , особи, щодо якої вирішується питання зміни примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 ОСОБА_5 про зміну примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 лікар-психіатр ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у психіатричному стаціонарі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У судовому засіданні представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 заяву підтримала, зокрема зазначила, що ОСОБА_6 проходить лікування в даному психіатричному закладі із звичайним наглядом з 23.05.2016. Вважає, що в результаті тривалого лікування стан ОСОБА_6 стабілізувався на доброму рівні. Продуктивна симптоматика повністю редукована. Критичний до скоєного злочину, усвідомлює свою неправильну поведінку та здатний контролювати свої вчинки. Зважаючи на відсутність продуктивної психо- симптоматики, критичне ставлення пацієнта до свого вчинку, наявність реальних планів на майбутнє, стійку установку приймати підтримуючу терапію, просила суд задовольнити заяву та змінити вид примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 з примусового лікування в психіатричному стаціонарі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки на даний час вирішується питання про влаштування ОСОБА_6 в будинок-інтернат.

ОСОБА_6 у судовому засіданні просив суд задовольнити заяву лікарні та змінити примусові заходи на амбулаторне лікування. Вказав, що проживає сам, іноді його відвідує дочка.

Захисник просив суд задовольнити дану заяву. Вказав, що висновком комісії лікарів-психіатрів установлено, що в раніше застосованих до ОСОБА_6 заходах медичного характеру відпала потреба, пацієнт потребує відміни примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом та застосування примусового амбулаторного лікування.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення даної заяви.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали заяви, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав.

Так, відповідно до ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.04.2016 року у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, щодо ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст. 514 КПК України та ст. 95 КК України, розгляд питання про зміну застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, до якого додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння у стані неосудності, видужала, або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №44/16 від 08.02.2016 психіатричного огляду ОСОБА_6 останній страждає біполярним ефективним розладом, текучий важкий депресивний епізод.

У доданому до вказаної заяви висновку комісії лікарів-психіатрів №05/16 від 27.09.2016 року вказано діагноз ОСОБА_6 біполярний ефективний розлад, текучий депресивний епізод. Стан стійкої ремісії.

Як встановлено з пояснень спеціаліста лікуючого лікаря ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , даних у судовому засіданні, встановлене у ОСОБА_6 захворювання є хронічним, тобто невиліковним, захворювання біполярним ефективним розладом. Хворий приймає медикаменти: вальпроком, гідазепам, асцитам, карбамазепін, азапін, клопіксол-депо. В умовах стаціонару забезпечено своєчасне прийняття цих медикаментів, а у разі амбулаторного лікування забезпечення прийому цих медикаментів повинно бути здійснено психіатром в будинку-інтернаті.

Із висновку судово-психіатричного експерта №44/16 від 08.02.2016 вбачається, що ОСОБА_6 уперше лікувався в ДОПКЛ №1 з 04.03.1998 по 25.03.1998 з діагнозом: МДП, біполярний тип перебігу, маніакальна фаза, гіпоманіакальний синдром. У подальшому перебував на лікуванні в ДОПКЛ №1 у 1999, 2010, 2013 роках. За рішенням суду про примусову госпіталізацію двічі перебував на стаціонарному лікуванні в ОПНЛ №3 у 2014 з діагнозом - біполярний ефективний розлад, поточний маніакальний епізод, маніакальний синдром з агресивною поведінкою. Також двічі перебував на стаціонарному лікуванні в ОПНЛ №3 у 2015 з діагнозом - біполярний ефективний розлад, поточний маніакальний епізод, маніакальний синдром. Востаннє лікувався в ОПНЛ №3 з 04.12.2015 по 25.12.2015 у зв`язку із погіршенням стану та встановлено діагноз - біполярний ефективний розлад, поточний маніакальний епізод з психотичними симптомами, афективно-маячний синдром.

Таким чином, судом установлено, що ОСОБА_6 з приводу наявних психічних розладів неодноразово лікувався, лікування не дали позитивного результату, та під дією наявного психічного захворювання останній вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В той же час, згідно висновку лікарів-психіатрів від 27.09.2016 вказано, що внаслідок тривалого лікування психічний стан хворого стабілізувався, знаходиться на доброму рівні. Продуктивна симптоматика повністю відсутня. Критичний до скоєного злочину, усвідомлює свою неправильну поведінку та здатний контролювати свої вчинки.

Беручи до уваги наведені обставини, зважаючи на те, що згідно зі ст. 92 КК України метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування, а й запобігання вчиненню особою суспільно небезпечних діянь, непереконливість висновку лікарів-психіатрів від 27.09.2016 у частині стабільності психічного стану, а також те, що останній на даний час продовжує хворіти хронічним психічним захворюванням та потребує застосування примусових заходів медичного характеру, відсутність позитивного результату неодноразових, в тому числі стаціонарних лікувань ОСОБА_6 , зважаючи на вчинення ним через 3 місяці після стаціонарного лікування (виписаний 22.08.2015) суспільно-небезпечного діяння крадіжки, у задоволенні заяви представника Івано-Франківської ОПНЛ №3 про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 з надання примусової психіатричної допомоги у психіатричному закладі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 92-95 КК України, керуючись ст.ст.512, 514 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви представника Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 про зміну примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку щодо ОСОБА_6 - відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7