Справа № 352/696/16-к
Провадження № 1-кп/352/115/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна.

Злочин скоєно за наступних обставин.

04 травня 2016 року близько 21 год. обвинувачений таємно викрав із сівалки, що знаходилась на полі в с. Липівка Тисменицького району Івано-Франківської області, прикріплені до неї борони у кількості семи штук, які від`єднав від сівалки і повантажив у свій гужовий транспорт. Викрадені борони обвинувачений привіз по місцю свого проживання, де зберігав. Згідно висновку спеціаліста загальна вартість семи металевих зубових борон станом на 04.05.2016 р. складає 7000 грн. Своїми злочинними діями обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_3 , якому належать викрадені борони, майнову шкоду на вказану суму.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 12.05.2016 р. укладено угоду про примирення. Згідно з умовами укладеної між сторонами угоди про примирення підозрюваний добровільно відшкодував потерпілому завдані злочином збитки; потерпілий на даний час претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має.

Сторони узгодили, що за скоєння даного злочину обвинуваченому призначається покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Сторонам зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а саме: для підозрюваного обмеження права оскарження вироку суду згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.5 ст.474 КПК України, для потерпілого обмеження права оскарження вироку суду згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати у подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Сторонам також відомі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся; просив суд затвердити угоду про примирення, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі укладення угоди, розуміє.

Потерпілий також просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та підозрюваним.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.468, ч.ч.1,3,5 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Надана суду угода відповідає вимогам, які пред`являються до угоди про примирення, що передбачені ст.471 КПК України, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.

Зокрема, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченому, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Речовий доказ сім борон, які передані на зберігання потерпілому, слід повернути останньому.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 12 травня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ сім борон, які передані на зберігання потерпілому, повернути ОСОБА_3 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд лише з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Головуюча ОСОБА_1