Справа № 467/1146/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2016 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього п. «б» ст. 4 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року

ВСТАНОВИВ:
09 червня 2016 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього п. «б» ст. 4 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.

Клопотання мотивовано тим, що вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2014 року його засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Вважає, що відносно нього може бути застосовано п. «б» ст. 4 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, оскільки на теперішній час відбув дві третини основного строку, є сиротою, вину свою визнав.

Засуджений подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки таке є безпідставним.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, приходить до наступного.

ОСОБА_4 згідно вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2014 року засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі.

Згідно вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1, 4 ст. 70 КК України, а саме із врахуванням вироку заводського районного суду м. Миколаєва від 23.07.2014 року та вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.08.2014 року до 4 років позбавлення волі.

Згідно розпорядження (а.с. 40 ос. справи) вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2014 року набрав законної сили 28 жовтня 2014 року.

На підставі ст. 9 Закону України «Про амністію в 2014 році» питання щодо застосування амністії вирішує суд за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України № 1185-VІІ від 8 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році».

Відповідно до п. «б» ст. 4 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, норму, на яку посилається засуджений, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1, 2 і 3 цього Закону , а саме засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше шести років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше двох третин призначеного строку основного покарання;

Однак, відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії .

Відповідно до п. «в» ст. 8 Закону України «Про амністію в 2014 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

Як видно із матеріалів особової справи, ОСОБА_4 був засуджений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2014 року за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, 70 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин за ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вдруге ОСОБА_4 був засуджений вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 186 КК України, який також є злочином тяжким умисним.

Крім того, засуджений на день набрання чинності Закону України «Про амністію в 2014 році», а саме станом на 19 квітня 2014 року не відбув двох третин призначеного строку основного покарання та взагалі не знаходився в місцях позбавлення волі.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, що відповідає вимогам п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Керуючись ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 537-539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього п. «б» ст. 4 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1