Справа № 498/807/16-к
Номер провадження 1-кп/498/72/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Михайлівка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000018 від 13 січня 2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Северодвинськ Архангельської області, Росія, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , проходив військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії- дозиметриста відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдата, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В:

23.11.2015 року ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним у зв`язку з мобілізацією та проходячи військову службу на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії- дозиметриста відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучі ознайомлений з порядком проходження військової служби, умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, не з`явився вчасно для проходження військової служби до ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , та незаконно перебував поза розташуванням військової частини до 16 січня 2016 року.

У подальшому, солдат ОСОБА_4 , 16.01.2016 року був звільнений з військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі, пояснив суду, що 17.07.2015 року він був мобілізований та направлений для проходження військової служби, під час служби його неодноразово переводили в різні місця, останнє місце служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , де він проходив службу до 23.11.2015 року. 23.11.2015 року він з дозволу командира покинув розташування військової частини. Пояснив, що написав рапорт на звільнення тривалістю 10 днів, тому мав з`явитися на службу 03.12.2015 року. Коли він приїхав додому, у нього виникли матеріальні труднощі, оскільки йому потрібно було оплачувати комунальні витрати, тому він був змушений працевлаштуватись. На службу він не повернувся, відразу прийшов до прокуратури, оскільки усвідомлював протиправний характер своїх дій. У скоєному щиро розкаявся, просив не позбавляти його волі, оскільки він усвідомив неправомірність своїх дій.

Крім пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Із облікової картки до військового квитка ОСОБА_4 вбачається, що він був призваний до військової служби по частковій мобілізації 17.07.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 № 190-ос від 03.09.2015 року солдата ОСОБА_4 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_6 , зараховано до списку загону ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_7 », поставлено на всі види забезпечення.

Згідно з витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 № 197-ос від 11.09.2015 року солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду патрульного 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У висновку службового розслідування зазначено, що із рапорту начальника відділення по роботі з персоналом відділу персоналу підполковника ОСОБА_5 від 24.11.2015 року стало відомо, що 23.11.2015 року солдат ОСОБА_4 не прибув до управління прикордонного загону для складання протоколу про адміністративне правопорушення. За висновками службового розслідування, проведеного за фактом відсутності солдата ОСОБА_4 був встановлений факт незаконної відсутності молодщого інспектора прикордонної служби 3 категорії-дозиметрист відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на службі з 23.11.2016 року та невиконання ним службових обов`язків без поважних причин . У висновку також зазначено, що розшукові дії позитивних результатів не дали, будь яких документів від солдата не надходило, зв`ячатися з ним в телефонному режимі було неможливо.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 03.12.2015 року № 272-ос солдата ОСОБА_4 на підставі п. 127 Положення про проходження громадянами України військової служби в ДПСУ (у зв`язку з відсутністю на службі більше 10 діб) зараховано у розпорядження начальника загону з 03.12.2015 року.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від16 січня 2016 року № 11-ос солдата ОСОБА_4 звільнено з військової служби.

Пояснення ОСОБА_4 щодо поважності причин його неявки для проходження служби суд оцінює критично, оскільки обвинуваченим не надано жодних доказів на підтвердження викладених ним обставин. Пояснення щодо того, що він покинув службу з дозволу командира також спростовані дослідженими у справі доказами.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, а саме - нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно зі ст. 65 КК України враховує те, що злочин, вчинений ним за ч. 4 ст. 407 КК України, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який має задовільний стан здоров`я, за місцем проходження служби характеризується посередньо, раніше не судимий, те, що противправні дії ОСОБА_4 не потягли за собою спричинення шкоди, а також обставини, що впливають на його покарання, з яких пом`якшуючими, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, про що свідчить повне визнання своєї вини та готовність нести передбачену законом відповідальність, усвідомлення суспільної небезпечності вчиненого. Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , усіх обставин по провадженню, тяжкості скоєного ним злочину, обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст.. 75 КК України.

Згідно зі ст. 76 ч.1, п.п.2-3 КК України, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі відсутні.

Судових витрат у справі немає.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 обліковувати з моменту проголошення вироку.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення вироку до апеляційного суду Одеської області, шляхом її подачі через Великомихайлівський районний суд.

Суддя ОСОБА_1