Справа № 594/89/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року
Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, знятого 03 березня 2015 року з реєстраційного обліку в АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації в с. Королівка Борщівського району, не працюючого, раніше судимого:
- 07.04.2011 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільненого 18.01.2013р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від відбування покарання умовно-достроково на 11 місяців 4 дні,
- 21 січня 2014 року Борщівським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого за відбуттям строку покарання 05 грудня 2014 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
20 листопада 2015 року близько 20 год. ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою вчинення крадіжки, шляхом вільного доступу, через вхідні двері, проник в приміщення каплички, що розташована на околиці с. Королівка Борщівського району Тернопільської області, звідки таємно викрав належне ОСОБА_4 майно, а саме килим темно-коричневого кольору, вартістю 225 грн., чотири покривала, вартістю 150 грн. кожне, спальне покривало червоного кольору, вартістю 203,5 грн., образ (ікону) із зображенням Ісуса Христа розміром 8х10 см, вартістю 65 грн., дерев`яний хрест, вартістю 10 грн., а всього, на загальну суму 1103,5 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, давши суду покази про те, що дійсно 20 листопада 2015 року біля 20 год. проїзджав на мотоблоці по центральній вулиці с. Королівка повз приміщення каплички, коли помітив, що двері у таку відкриті. А тому, у нього виник умисел на викрадення майна, що знаходилось всередині каплички. Для чого, через відкриті двері, зайшов в приміщення каплички, звідки таємно викрав килим темно-коричневого кольору, чотири покривала, спальне покривало червоного кольору, образ (ікону) із зображенням Ісуса Христа розміром 8х10 см, дерев`яний хрест, частину яких відвіз у вагончик лісника, а частину - до помешкання ОСОБА_6 , з якою проживає в цивільному шлюбі. В скоєному розкаявся. Докази його вини добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин справи і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.
Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням в приміщення, скоїв крадіжку, тобто, злочин, передбачений ст.185 ч.3 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, суспільну небезпечність вчиненого ним злочинного діяння, яке відноситься до тяжких злочинів, кількість та вартість викраденого, особу винного, мотиви та наслідки злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, скоїв злочин, маючи непогашену та незняту судимість, не працює, офіційних джерел доходу не має, проживає без реєстрації в с. Королівка в господарстві своєї співмешканки ОСОБА_7 , з якою має малолітню дитину, по місцю проживання характеризується посередньо, як особа, що веде бродячий спосіб життя, на обліку в психіатра, нарколога не перебуває.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Пом`якшуючими покарання обвинуваченому обставинами суд визнає щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків.
З врахуванням цих обставин, думки прокурора, який просив суд призначити ОСОБА_5 покарання відповідно до санкції ч. 3 ст. 185 КК України, думки потерпілого ОСОБА_4 , який заявив, що як потерпілий, депутат місцевого органу самоврядування, разом з громадою села обговорювали поведінку обвинуваченого та дійшли висновку, що останньому слід призначити покарання, яке б дало можливість йому попрацювати на користь громади, а тому, просив суд не позбаляти ОСОБА_5 волі, дати можливість проживати з сім`єю, де є малолітня дитина, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, більш м`яке, ніж передбачено санкцією ч. 3 ст. 185 КК Украни, у виді громадських робіт.
Такий висновок суд обгрунтовує наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину.
Речові докази по справі килим коричневого кольору, покривало червоного кольору, образ (ікону) із зображенням Ісуса Христа розміром 8х10 см, дерев`яний хрест, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , підлягають поверненню останньому.
Судові витрати по справі у сумі 306,9 грн. за проведення товарознавчої експертизи № 6635/15 від 11.01.2016р. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави в повному об`ємі.
Керуючись ст.ст. 349, 373,374 КПК України, суд -
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 240 ( двохсот сорока) годин громадських робіт.
Речові докази по справі килим коричневого кольору, покривало червоного кольору, образ (ікону) із зображенням Ісуса Христа розміром 8х10 см, дерев`яний хрест, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - повернути останньому.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 306 ( триста шість) грн. 90 коп. за проведення товарознавчої експертизи № 6635/15 від 11.01.2016р.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду ОСОБА_1 .