Провадження 1-кп/639/293/16
Справа 639/3660/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23 січня 2016 р. та 23 червня 2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 16 грудня 2010 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 17 вересня 2011 р. у зв`язку з відбуттям покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2016 р. ОСОБА_5 о 21.30 год. знаходився разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Саме в той час ОСОБА_5 помітив у ОСОБА_6 мобільний телефон Леново К30, ланцюжок зі сплаву срібла, підвіску за сплаву срібла і в нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна. Далі ОСОБА_5 , упевнившись в тому, що сп`яніла ОСОБА_7 за ним не спостерігає і не зможе завадити йому довести злочин до кінця, шляхом вільного доступу, таємно заволодів її мобільним телефоном Леново К30 вартістю 2283 грн., ланцюжком зі сплаву срібла 925 пр. масою 19 грм. вартістю 182.40 грн., підвіскою зі сплаву срібла 925 пр. масою 6.5 грм. вартістю 62.40 грн. та залишив зазначене майно у себе вдома, сховавши від потерпілої, тобто звернув майно на свою користь, причинивши своїми діями матеріальну шкоду на загальну суму 2527 грн. 80 коп.

23 липня 2016 р. о 17.30 год. ОСОБА_5 прийшов до приміщення магазину «Здобушка», який розташований за адресою м. Харків, вул. Академіка Богомольця 4а. Підійшовши до торгівельного прилавку, ОСОБА_5 , помітив, що продавець на робочому місці відсутній. Саме в той час у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошовими коштами, які перебували в касі магазину. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_5 , знаючи про фактичне місце зберігання грошових коштів, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з ящика столу заволодів частиною грошових коштів в сумі 404 грн., які там знаходились. Одна ОСОБА_5 , звернувши на свою користь грошові кошти, якими він заволодів, вважаючи виконаними всі дії, спрямовані на крадіжку грошей, не зміг довести зазначений злочин до кінця, оскільки його було затримано відвідувачами магазину. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому матеріальну шкоду 404 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав в повному обсязі та дав показання відповідні до наведеного вище, вказавши, що злочини скоював оскільки знаходився в тяжкому матеріальному становищі, гроші планував витратити на особисті потреби.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданих ними заяв до суду просять розглядати справу без їх участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення та захисту.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має місце реєстрації, задовільно характеризується, не працює, раніше судимий: 16 грудня 2010 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 17 вересня 2011 р. у зв`язку з відбуттям покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Визначаючи остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає доцільним застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) ОСОБА_5 у строк відбуття покарання за цим вироком, зарахувати строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 30 серпня 2016 року (ухвала слідчого судді) по 24 листопада 2016 року включно (дата постановлення вироку), із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Речові докази повернути власникам.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначивши покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань УДПтСУ в Харківській області №27 залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 30 серпня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення - з 30 серпня 2016р. по 24 листопада 2016 р. включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз стягнути з ОСОБА_5 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на р/р з позначкою виду платежу - «за проведення експертиз».

Речові докази повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1