УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні 17 березня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29 лютого 2016 року,

в с т а н о в и в:
Зазначеним вироком

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із позбавленням права керувати транспортними засобами, строком 3 роки.

Згідно вироку суду, ОСОБА_4 визнано винуватим та засудженого за те, що він 24 липня 2014 року близько 7 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Део Ланос» та рухаючись в напрямку с. Тернівка зі сторони с. Юрківка Уманського району Черкаської області, в порушення вимог п. п. 2.9, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного напрямку руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Гольф+», спричинивши потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29 лютого 2016 року вирок щодо засудженого залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , не оспорюючи доведеності його вини та кваліфікацію дій, просить судові рішення щодо нього змінити та із застосуванням ст. 75 КК України пом`якшити йому покарання. Вважає, що суд, зазначивши у вироку пом`якшуючі покарання обставини та дані про його особу, не врахував їх при призначенні покарання.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій, в касаційній скарзі засудженого не заперечується.

Як убачається із наданих копій судових рішень, суд, призначаючи

ОСОБА_4 покарання дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а також пом`якшуючі покарання обставини, на які є посилання у касаційній скарзі, а саме: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, судом ураховано думку потерпілої щодо призначення засудженому покарання. Також суд належним чином мотивував своє рішення щодо неможливості звільнення засудженого на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Апеляційний суд, при розгляді апеляції засудженого щодо суворості призначеного йому покарання, дійшов обґрунтованого висновку про залишення вироку без зміни.

Колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення засудженому ОСОБА_4 із застосуванням ст. 75 КК України покарання, як про це ставить питання у касаційній скарзі засуджений.

За таких обставин, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого та вважає, що у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.

Ураховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29 лютого 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3