У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_6.,
суддів: ОСОБА_7., ОСОБА_8.,

розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України судових рішень щодо ОСОБА_5,

у с т а н о в и л а:

Вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 9 вересня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 9 червня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 12 листопада 2015 року судові рішення щодо ОСОБА_5 залишив без зміни, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.

Захисник ОСОБА_4 звернувся із заявою до Верховного Суду України про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 з підстави, передбаченої пунктом 2 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), які просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норми права, передбаченої статтею 291 КПК, у якій встановлені вимоги до складання обвинувального акта. Захисник вважає, що висунуте прокурором формулювання обвинувачення його підзахисному в обвинувальному акті відсутнє, що призвело до порушення права ОСОБА_5 на захист.

На обґрунтування неоднаковості у правозастосуванні касаційного суду заявник надав копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року, а також від 24 й 25 лютого 2016 року.

Також у заяві захисника ОСОБА_4 викладено прохання про поновлення строку на подання заяви в разі його пропуску.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви і долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Статтею 447 КПК встановлені процесуальні строки подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 445 цього Кодексу. Норми цієї статті визначають період у часі - три місяці - і вказівку на подію (момент), із якої починається перебіг цього строку для подачі заяви про перегляд судового рішення, залежно від конкретної підстави, визначеної статтею 445 КПК, а саме: день ухвалення оспореного (оскарженого) або порівнюваного судових рішень суду касаційної інстанції (з підстави, передбаченої пунктами 1 і 2 статті 445 КПК); день ухвалення оскаржуваного судового рішення суду касаційної інстанції або день прийняття постанови Верховного Суду України з висновком про застосування норм права (з підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 КПК); день, коли особі, на користь якої ухвалено рішення міжнародною судовою установою, стало або мало стати відомо про набуття цим рішенням статусу остаточного (з підстави, передбаченої пунктом 4 статті 445 КПК). Строк, пропущений з причин, визнаних поважними, суд може поновити за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України. У разі відмови в клопотанні про поновлення строку заява залишається без розгляду.

Ураховуючи наведені вимоги закону та з огляду на копії судових рішень, додані до заяви захисником на підтвердження підстави для перегляду (ухвали суду касаційної інстанції від 23 грудня 2015 року, від 24 й 25 лютого 2016 року), колегія суддів вважає, що процесуальний строк подання заяви захисником ОСОБА_4 не пропущено, а тому вирішення питання про поновлення цього строку є передчасним.

Відповідно до статті 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

У статті 445 КПК визначено перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили. Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Верховний Суд України у своїх рішеннях вже висловлював позицію про те, що перегляд рішення касаційного суду можливий, а втручання/невтручання в таке рішення є необхідним/непотрібним, коли є неоднаковість у правозастосуванні, що спонукає Верховний Суд України висловити свою правову позицію щодо правильного застосування норми права, передбаченої КПК. Визначальною умовою такого перегляду є наявність різних, незалежно від форми і змісту, правових висновків суду касаційної інстанції, в основі яких перебуває застосування однієї і тієї самої норми процесуального права.

Отже, правозастосування має місце лише тоді, коли норма права реально втілена у певному судовому рішенні.

Вихід за межі визначених законом предмета та умов перегляду Верховним Судом України судових рішень призведе до повторного касаційного перегляду, що не відповідатиме положенням статті 445 КПК і буде суперечити принципу правової визначеності.

Як вбачається зі змісту ухвали суду касаційної інстанції щодо ОСОБА_5, касаційний суд визнав безпідставними доводи касаційної скарги засудженого, які стосувались інших норм КПК, і в своєму рішенні взагалі не висловлювався щодо правозастосування статті 291 КПК.

У порівнюваних судових рішеннях (копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 й 25 лютого 2016 року) касаційний суд скасував ухвали апеляційного суду з підстав невідповідності змісту цих ухвал вимогам статті 419 КПК та призначив новий розгляд в суді апеляційної інстанції. У цих рішеннях касаційний суд також не висловив свою правову позицію щодо застосування норми права, передбаченої статтею 291 КПК.

Долучена до заяви копія ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року не може розглядатися в аспекті її порівняння з оспорюваним судовим рішенням, оскільки у своїй заяві захисник ОСОБА_4 не послався на це рішення й не навів у заяві відповідного обґрунтування.

Оскільки в оспорюваному та порівнюваних судових рішеннях відсутні правові висновки суду касаційної інстанції щодо правильності/ неправильності застосування норми права, передбаченої статтею 291 КПК, тому порушення заявником питання про неоднаковість її застосування є безпідставним.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що заява захисника ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України судових рішень щодо ОСОБА_5 є необґрунтованою і підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України немає.

Керуючись статтями 444, 445, 447, 450, 451 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у допуску справи щодо ОСОБА_5 до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5, в тому числі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8