В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2016 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоукраїнка Близнюківського району Харківської області, громадянина України, військовозобов`язаного, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та такого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
в с т а н о в и в:
23.07.2016 року близько 23:00 годин, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в с. Добровілля Близнюківського району Харківської області поблизу автобусної зупинки, де на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин наніс потерпілому ОСОБА_4 два удари кулаком лівої руки в район обличчя, спричинивши йому згідно висновку судово-медичної експертизи №352-Л3/16 від 22.08.2016 року тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці кута з правого боку, який утворився від травматичної дії тупого твердого предмету та міг бути спричинений в строк і при обставинах вказаних потерпілим ОСОБА_4 . За ступенем тяжкості перелом нижньої щелепи - це Середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження, за критерієм тривалості розладу здоров`я, адже для зрощення даних переломів необхідний строк більш ніж 21 день, згідно пункту 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. Маловірогідне утворення перелому нижньої щелепи при падіння неповнолітнього ОСОБА_4 з висоти власного зросту на площину, в тому числі і з наданим тілу прискоренням.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, проте пояснив, що дійсно 23.07.2016 року близько 23:00 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в с. Добровілля Близнюківського району Харківської області поблизу автобусної зупинки, наніс потерпілому ОСОБА_4 два удари кулаком лівої руки в район обличчя, але після того як останній пошкодив йому футболку та намагався його вдарити.
Крім підтверджуючих показань ОСОБА_6 щодо нанесення двох ударів потерпілому, вина ОСОБА_6 також підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:
-показаннями свідка ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні пояснила, що в липні 2016 року близько 23 години 00 хвилин вона була в барі в с. Добровілля Близнюківського району Харківської разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Коли вона вийшла на вулицю, то побачила як ОСОБА_4 та ОСОБА_6 сварилися, штовхали один одного біля автобусної зупинки. Хто саме кого бив вона не бачила. Через декілька хвилин вона з ОСОБА_11 пішла та розтягнула ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 пішов додому;
-показаннями свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні пояснив, що липні 2016 року близько 23 години 00 хвилин він був в барі в с. Добровілля Близнюківського району Харківської разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_4 . Вони всі сиділи за столом, а ОСОБА_4 вийшов на вулицю. Через декілька хвилин він почув крики з вулиці, а коли вийшов то побачив бійку між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_11 розмиряли їх. Хто кого, і як саме бив він не бачив. Після чого ОСОБА_4 , з опущеною головою та тримаючись за лице, пішов додому нічого не сказавши. Перед бійкою він на обличчі ОСОБА_4 не бачив ніяких пошкоджень;
-показаннями свідка ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні пояснила, що в липні 2016 року близько 23 години 00 хвилин вона була в барі в с. Добровілля Близнюківського району Харківської разом з ОСОБА_7 . Коли вона вийшла на вулицю з бару, то побачила як ОСОБА_4 та ОСОБА_6 штовхались біля автобусної зупинки. Через декілька хвилин вона з ОСОБА_7 пішла розтягувати ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Під час розтягування вона боковим зором побачила, як обвинувачений наніс потерпілому один удар в щелепу. Після бійки ОСОБА_4 пішов додому. Розірвану на обвинуваченому футболку вона побачила вже після бійки.
-показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які у судовому засіданні пояснили, що в липні 2016 року близько 23 години 00 хвилин вони були в барі в с. Добровілля Близнюківського району Харківської разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_4 . Вони всі сиділи за столом, а ОСОБА_4 вийшов на вулицю. Через декілька хвилин вони почули крики з вулиці. Хто кого, і як саме бив вони не бачили. Після бійки вони ОСОБА_4 не бачили. Перед бійкою вони на обличчі ОСОБА_4 не бачили ніяких пошкоджень;
-показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні пояснив, що 23.07.2016 він знаходився в барі в с. Добровілля Близнюківського району Харківської разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 .. Коли вийшов до туалету, повертаючись зустрів ОСОБА_6 , який запропонував йому відійти від бару. Вони відійшли до автобусної зупинки, де в них з ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої вони один одного тримали за футболки, після чого ОСОБА_6 наніс йому 2 удари лівою рукою в щелепу, від яких він впав. Після чого до нього підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_11 і допомогли йому встати.
Крім показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 та потерпілого ОСОБА_4 вина обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується наступними письмовими доказами у виді документів, дослідженими судом, а саме:
-висновком експерта № 352-ЛЗ/16 від 22.08.2016, згідно якого ОСОБА_4 , 1999 року народження, мав закритий перелом нижньої щелепи в ділянці кута з правого боку, який утворився від травматичної дії тупого твердого предмету та міг бути спричинений в строк і при обставинах, вказаних ОСОБА_4 (а.с. 11-12 т. 2);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.08.2016 та оглянутими у судовому засіданні відеоматеріалом, який міститься на лазерному диску, який є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту, з яких вбачається, що між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 виникла сварка біля автобусної зупинки, в ході якої ОСОБА_6 кулаком лівої руки завдав 2 удари ОСОБА_4 , в результаті даних ударів ОСОБА_4 впав на землю.
Аналізуючи вищевказані докази, які суд вважає належними та допустимими, і які за своїм змістом співвідносяться та доповнюють один одного, враховуючи встановлені обставини по кримінальному провадженню, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразилися в нанесенні тілесних ушкоджень середньої тяжкості у вигляді двох ударів потерпілому ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Суд вважає не спроможними та такими, що не доведені, доводи обвинуваченого, щодо обставин які передували бійці, а саме те, що удари він наніс потерпілому після того як ОСОБА_4 розірвав його футболку та доводи, що він захищався від потерпілого під час бійки, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності доповнюють один одного та не вступають в протиріччя між собою.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_6 суд враховує відсутність обставин, які пом`якшують його покарання.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 , відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, не працює, військовозобов`язаний.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання та відсутність обставин, що пом`якшують покарання.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України.
При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, не одружений, раніше не судимий, наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_6 , передбачені ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Речові докази та процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1
14 листопада 2016 року