АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1820/16 Справа № 176/121/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду кримінальне провадження щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, гр.України, засуджений 21 листопада 2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.121, ч.1 ст.71 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі,
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року, якою було відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
На ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Суд безпідставно відмовив йому в задоволенні його заяви, не врахував стан його здоров`я, характеристику, думку представника колонії та прокурора, які не заперечували проти задоволення клопотання.
Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього положення ст.81 КК України та звільнити від відбування покарання умовно-достроково.
Як вбачається з ухвали суду, засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, яке мотивує тим, що на даний час відбув більше 2/3 строку покарання, порушень не має, а тому вважає, що має право на умовно-дострокове звільнення.
Суд, відмовляючи в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення зазначив, що з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останнього засуджено вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2012 року за ч.1 ст.121 КК України, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавленя волі на строк 5 років 1 місяць.
Злочин, вчинений ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України є умисним та відноситься до категорії тяжкого злочину.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 відраховується з 02 жовтня 2012 року, на даний час ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання та має правові підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Згідно наявних у матеріалах особової справи характеристики та довідки про заохочення та стягнення, засуджений за період відбування покарання зарекомендував себе посередньо. На день розгляду заяви засуджений заохочень не має. Натомість, засуджений мав одне стягнення, яке погашене за плином часу.
Таким чином засуджений не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до нього пільг у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покараня відсутні.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав, що ухвалу суду необхідно залишити без змін, а апеляцію засудженого залишити без задоволення, вивчивши та проаналізувавши доводи, викладені в апеляції, співставивши їх з матеріалами справи, колегія суддів вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляцію засудженого ОСОБА_6 такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді … позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільненя від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З ухвали суду вбачається, що вона складена у відповідності до вимог чинного КПК України, фактичні обставини справи в ухвалі викладені вірно і будь-яких даних, які свідчили б про її незаконність не вбачається, а тому відповідні доводи в апеляції засудженого ОСОБА_6 проте, що судом було неправильно застосовано кримінальний закон, є необґрунтованими.
Згідно ст.81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 , оскільки зважаючи на вищевикладені обставини справи, беручи до уваги особу засудженого та його характеристику.
Суд, відмовляючи в задоволенні заяви, вказав, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до нього пільг у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку тощо, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
Водночас, згідно роз`яснень п.2,17 постанови №2 від 26 квітня 2002 ППВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має грунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-достроковго звільнення від покарання.
Порушень в ході судового засідання вимог кримінально-процесуального законодавства, які б тягнули за собою зміну або скасування ухвали суду, перевіркою матеріалів справи не виявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,405,407,409 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Судді:______________ ______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4