Справа № 520/6979/16-к
Провадження № 1-кс/520/1325/16
УХВАЛА
21.06.2016 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю начальника відділення у складі СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , заявника ФОП ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ФОП ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, -

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга ФОП ОСОБА_4 в якій він просить зобов`язати начальника відділення у складі СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 повернути усе майно, вилучене на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеси від 29.04.2016 року в ході обшуку проведеного 06.05.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 де він здійснює свою підприємницьку діяльність, згідно до наданої суду копії протоколу проведення вказаного обшуку.
Заявник наполягав на задоволенні скарги, посилаючись на вказані в ній доводи та просив зобов`язати слідчого повернути все вилучене майно.
Слідчий в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що на вилучене майно не був накладений арешт, але частина вилученого під час обшуку майна визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.
Вислухавши думку слідчого та заявника, вивчивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно до вимог ст.167 КПК України, тимчасово вилученням майна є фактичне позбавлення, зокрема, власника майна можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном
Статус вилученого майна, є тимчасово вилучене майном, порядок повернення якого передбачений ст.169 ч.1 п.3 КПК України.
Разом з тим, зазначене майно, слідчим визнано речовим доказом, порядок повернення якого регламентований виключного ст.100 КПК України.
Частиною першою вказаною статті, зазначено що речовий доказ повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст.160-166, 170-174 КПК України, тобто законом окремо передбачений порядок повернення речових доказів.
Згідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше тимчасово вилучене майно повинно бути негайно повернено особі, у якого його було вилучено.
Даних про звернення слідчого з таким клопотання суду не надано.
Таким чином, законом визначений порядок повернення речових доказів (ст.100 КПК України), в тому числі які є тимчасово вилученим майном (зокрема ч.5 ст.171 КПК України).
Вирішення питання про звернення до суду з клопотанням про арешт вилученого майна знаходиться в виключній компетенції слідчого і прокурора і у разі не звернення до суду з таким клопотанням обов`язок повернення такого майна також покладений на виключно вказані посадові особи.
Заявник звернувся до суду з скаргою про повернення тимчасово вилученого майна, частина якого, за поясненнями слідчого, на теперішній час, визнана речовим доказом.
В судовому засіданні заявник вказав, що звертався до слідчого з клопотанням про повернення майна, але отримав відмову слідчого, що є порушенням права особи, в якої вилучено майно.
При таких обставинах вважаю необхідним визнати дії слідчого щодо невиконання вимог ч.5 ст.171 КПК України незаконними і зобов`язати його виконати вказані вимоги, з урахуванням визначеного законом порядку повернення речових доказів (ст.100 КПК України).
На підставі викладеного, керуючись ст.303, 304 і 372 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
Визнати бездіяльність слідчого щодо невиконання вимог, передбачених ч.5 ст.171 КПК України незаконною.
Зобов`язати слідчого виконати вимоги, передбачені ч.5 ст.171 КПК України, з урахуванням вимог, передбачених ст.100 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1