Справа № 301/1769/16-к

У Х В А Л А
про зміну запобіжного заходу
та обрання запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу
"21" жовтня 2016 р. м. Іршава
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Раковець, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, громадянина України, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України,
в с т а н о в и л а :
21 жовтня 2016 року начальник СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим з прокурором Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку відносно ОСОБА_5 .
07.09.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.09.2016 року о 10 годині ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання, на території дворогосподарства АДРЕСА_1 , під час сварки із своєю матір`ю ОСОБА_7 , умисно, з метою заподіяння смерті, наніс їй дерев`яною дошкою удар в тьмяно-потиличну ділянку голови з права та удар в потиличну ділянку голови з ліва, в результаті чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому основи черепу та інші тілесні ушкодження, від яких померла на місці вказаної події.
07.09.2016 року о 14.10 годин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Обставини вчинення злочину підтверджуються рапортом про отримання повідомлення про вчинення злочину від 07.09.2016 року; протоколом огляду місця події від 07.09.2016 року; протоколом огляду трупа ОСОБА_5 від 07.09.2016 року; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 за №105 від 07.09.2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.09.2016 року.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи підозрюваний ОСОБА_5 у період вчинення інкримінованого йому злочину та на даний час виявляє ознаки вираженого недоумства внаслідок епілептичної хвороби з генералізованими судомними нападами та вираженими характерологічними змінами особистості. Такий стан позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, а саме примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
Постановою від 10.10.2016 року органом досудового розслідування змінено порядок досудового провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 у відповідності до глави 39 КПК України.
Керуючись ст. 508 КПК України, у зв`язку із неосудністю ОСОБА_7 , передбачається вирішення питання про застосування примусових заходів медичного характеру та може бути застосований судом запобіжний захід: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом або поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку .
Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення у хворобливому стані і на даний час страждає хронічним психічним захворюванням, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, вчинені ним діяння та його поведінка може представляти небезпеку як для оточуючих, так і для нього самого, у зв`язку з чим застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу - передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом - виключено.
Приймаючи до уваги неосудність ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких, небезпечність останнього внаслідок його психічного стану для самого себе та інших осіб, з метою запобігання вказаним ризикам підозрюваний ОСОБА_7 потребує поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Просив змінити відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу.
В судовому засіданні начальник СВ ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 просили задовольнити подання та змінити підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу строком на 60 днів.
Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника з приводу зміни запобіжного заходу, перевіривши матеріали подання, прихожу до наступного.
Зміст клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України. Клопотання подано повноважним слідчим, погоджено повноваженим прокурором.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що 07.09.2016 року о 10 годині ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання, на території дворогосподарства АДРЕСА_1 , під час сварки із своєю матір`ю ОСОБА_7 , умисно, з метою заподіяння смерті, наніс їй дерев`яною дошкою удар в тьмяно-потиличну ділянку голови з права та удар в потиличну ділянку голови з ліва, в результаті чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому основи черепу та інші тілесні ушкодження, від яких померла на місці вказаної події.
Дії підозрюваного ОСОБА_5 кваліфіковано за ст.115 ч.1 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.
Обставини вчинення злочину підтверджуються рапортом про отримання повідомлення про вчинення злочину від 07.09.2016 року; протоколом огляду місця події від 07.09.2016 року; протоколом огляду трупа ОСОБА_5 від 07.09.2016 року; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 за №105 від 07.09.2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.09.2016 року, яка була очевидцем подій злочину.
Отже, існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину проти життя та здоров`я особи, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 7 до 15 років.
При вирішенні питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує також і практику Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обвинувачений, умисно позбавивши життя свою матір, не повідомив про злочин, намагався переховатися, тобто намагався уникнути кримінальної відповідальності. Вказане свідчить про те, що перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду, впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати об`єктивному розгляду даного кримінального провадження.
При вирішенні даного клопотання, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків оцінюються і інші обставини справи.
Зокрема, за місцем проживання підозрюваний характеризується позитивно, раніше судимим не був, однак, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, не має власної сім`ї та дітей, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків в місці його проживання, вчинив особливо тяжкий насильницький злочин та намагався переховатися від слідства, що свідчить про те, що підозрюваний може ухилися від слідства і суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків, які є його родичами та сусідами, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку слідчого судді, не може запобігти наявним ризикам.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи підозрюваний ОСОБА_5 у період вчинення інкримінованого йому злочину та на даний час виявляє ознаки вираженого недоумства внаслідок епілептичної хвороби з генералізованими судомними нападами та вираженими характерологічними змінами особистості. Такий стан позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, а саме примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
Постановою від 10.10.2016 року органом досудового розслідування змінено порядок досудового провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 у відповідності до глави 39 КПК України.
Згідно ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом або поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин у хворобливому стані і на даний час страждає хронічним психічним захворюванням, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчинені ним діяння та його поведінка може представляти небезпеку як для оточуючих, так і для нього самого, тому застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді передачі на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, вважаю недоцільним.
Оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 ч.1 п.п. 1, 3, 4 КПК України, які виправдовують ізоляцію підозрюваного в умовах, що виключають його небезпечну поведінку у вигляді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом (згідно висновку експертизи), вважаю клопотання підставним і таким, що підлягає задоволенню строком на шістдесят днів.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176 -178, 183, 185, 193, 194, 196, 200, 309, 508 КПК України,

у х в а л и л а :
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Раковець, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом на шістдесят днів.
Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом до 20 грудня 2016 року включно.
Виконання ухвали доручити Іршавському відділенню поліції (м. Іршава) Хустського ВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області та Закарпатській УВП №9.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідча суддя : ОСОБА_1