Справа № 544/1805/15-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

колегії суддів : головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000512, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_9 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -

В СТ А Н О В И В:

15 березня 2016 року захисником обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_7 заявлено клопотання , про призначення психологічної експертизи обвинуваченому.

Клопотання мотивовано тим, що згідно висновку експерта № 449 від 04.12.2015 року ОСОБА_10 , потерпілим ОСОБА_11 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У ході судового слідства його підзахисний ОСОБА_9 суду пояснив, що 03.10.2015 року пішов до гр. ОСОБА_11 , який проживає неподалік від нього, щоб з`ясувати питання про те, за що останній його побив 02.10.2015 року в с. Вишневе Пирятинського району, а також, щоб останній повернув викрадений у нього електрозварювальний апарат. На таке звернення ОСОБА_9 ОСОБА_11 відреагував негативно, обізвав його в нецензурній формі гомосексуалістом та заявив, що зґвалтує і намагався схватити рукою за одяг. Таке висловлювання на свою адресу ОСОБА_9 сприйняв як тяжку образу, навіть більшу, з його слів, за побиття його ОСОБА_11 02.10.2015 року, що викликало в нього раптовий психічний стрес і він наніс удар молотом по ОСОБА_11 , навіть, не пам`ятаючи, як це сталося. У суді ОСОБА_9 також наполягав на тому, що аналогічні пояснення щодо подій, які мали місце 03.10.2015 року, коли він прибув до будинку гр. ОСОБА_11 , він давав слідчому ОСОБА_12 , а також інспектору Пирятинського ВП ГУ НП України в Полтавській області капітану поліції ОСОБА_13 , проте вони відмовилися записати у протоколах дослівно його пояснення, пославшись на те, що так не можна записувати, а записали у протоколі тільки те, що ОСОБА_11 наніс йому образу.

Враховуючи викладене вважає , що у ході досудового розслідування по кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 слідчим та прокурором не було вжито достатніх заходів щодо повного і всебічного з`ясування всіх обставин справи, а також при призначенні судово - психіатричних експертиз, зокрема, на вирішення експертів не було поставлено всі питання, які повинні були вирішити експерти стосовно ОСОБА_9 , пов`язані із вчиненням ним 03.10.2015 року суспільно - небезпечного діяння по відношенню до ОСОБА_11 із врахуванням протиправної поведінки останнього.

Вважає, що висновки судових психіатричних експертиз щодо ОСОБА_9 є недостатніми, а тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи та встановлення об`єктивної істини по справі слід призначити судову психолого - психіатричну експертизу стосовно ОСОБА_9 .

Вважає, на вирішення експертизи необхідно поставити наступні запитання .

Якою є загальна психологічна характеристика досліджуваного ОСОБА_9 ?

Які психічні якості гр. ОСОБА_9 мають яскраво виражений характер і можуть справляти істотний вплив на його поведінку?

Чи були викликані злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_9 станом сильного душевного хвилювання ( фізіологічного афекту ), викликаного протиправною поведінкою та нанесеною тяжкою образою гр. ОСОБА_11 .?

Чи не виник фізіологічний афект обвинуваченого ОСОБА_9 через його індивідуальні властивості через деякий час по тому, після протизаконного насильства щодо нього або тяжкої образи з боку потерпілого ОСОБА_11 .

Якою мірою протиправні дії потерпілого ОСОБА_11 могли вплинути на психічний стан обвинуваченого ОСОБА_9 і якою мірою вони виявилися причиною наступної його поведінки?

Які психологічні причини зумовили виникнення цього стану?

Чи міг гр. ОСОБА_9 , перебуваючи в певному психологічному стані, передбачати наслідки своїх вчинків?

Обвинувачений ОСОБА_9 заявлене клопотання в його інтересах захисником , про призначення психолого - психіатричної експертизи підтримав.

Прокурор Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 проти задоволення клопотання категорично заперечує з посиланням на те, що клопотання є надумане , безпідставне та направлене на затягування розгляду справи в суді. На думку прокурора злочини вчинені у стані сильного душевного хвилювання на які посилається захист , то такий стан повинен виникнути у винного раптово та внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого.

У п.23 Постанови ПВСУ від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» роз`яснено, що до тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного.

Аналіз матеріалів кримінального провадження, аналіз бесіди та результатів експериментально-психологічного дослідження, викладених у Акті судово-психіатричного експерта №603 від 20.11.2015 року, дає підставу стверджувати, що в період, який відноситься до інкримінованого ОСОБА_9 діяння, останній не знаходився у стані фізіологічного афекту або в іншому особливому емоційному стані, який міг істотно вплинути на його свідомість і діяльність у досліджуваній ситуації. Це підтверджується особливостями аналізованої ситуації, що склалася, поведінкою ОСОБА_9 , який на час інкримінованого йому протиправного діяння не виявляв зовнішніх ознак вираженого хвилювання; його дії не носили характер автоматизованих, вони були доцільні і раціональні. Поведінка ОСОБА_9 після інкримінованого йому злочину також була адекватною, тобто відповідала вимогам ситуації, що склалася. Про це свідчить також збережена здатність ОСОБА_9 до інтроспекції (метод психологічного дослідження, що полягає в спостереженні дослідника за власними почуттями, думками й т. ін.; самоспостереження), достатня повнота охоплення і достатня точність сприйняття обставин, що мають значення по справі, можливість наступного правильного і диференційованого їхнього відтворення в період слідства.

Крім того, згідно показів ОСОБА_9 , бійка, яка сталася між ним та ОСОБА_11 напередодні, не завдала йому образи жодним чином і факт побиття людини похилого віку потерпілим, обвинувачений сприймає нормальним (хоча під час досудового слідства реакція була абсолютно протилежною), на відміну від факту образи його потерпілим одним словом нецензурного змісту.

Також хоче звернути увагу суду на те, що в момент, коли ОСОБА_11 одним лише нецензурним словом образив ОСОБА_9 , потерпілий перебував у себе вдома, о 6 ранку спав натомість як обвинувачений зайшов до його будинку без будь-яких законних на те підстав, тримаючи у руках молот. ОСОБА_11 своєю поведінкою не порушив жодних норм, так як ОСОБА_9 до себе додому не запрошував, і у своєму власному будинку міг поводити себе як завгодно - це його невід`ємні конституційні права. Тому поведінку ОСОБА_11 не можна назвати явно непристойною та такою, що особливо принизила гідність чи зганьбила честь підсудного.

Питання емоційного стану ОСОБА_9 також вирішувались під час проведення додаткової судово-психіатричної експертизи (акт № 603 від 20.11.2015 року) . Так, відповідаючи на питання слідчого, коміся вказала, що в період часу, до якого відноситься інкриміноване протиправне діяння, ОСОБА_9 не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності (п.2), мав можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними (п.З). Таким чином, питання, які сторона захисту поставила в клопотанні про проведення комплексної психолого-психіатричної експертизи, вирішені та висвітлені в акті судово-психіатричного експерта .

Крім того, на стадії досудового розслідування сторона захисту не скористалася правом заявити клопотання про проведення комплексної психолого-психіатричної судової експертизи, тому заявления такого клопотання на стадії судового розгляду є лише спробою затягнути процес.

Прохає суд відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про проведення комплексної психолого-психіатричної судової експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_9 .. Представник потерпілої також прохає відмовити в задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 в призначені психолого-психіатричної судової експертизи , з підстав викладених прокурором.

Суд заслухав учасників процессу , вважає , що клопотання задоволенню не підлягає , з наступних підстав.

Після вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 інкримінуємого йому органами досудового слідства кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України по справі була призначена судово-психіатрична експертиза . Згідно її висновку № 583 від 03.11.2015 року експертна комісія провівши його дослідження виявила у обвинуваченого ОСОБА_9 ознаки синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю з симулятивною поведінкою з потребуванням направлення на стаціонарну судово-психіатричну експертизу, де ОСОБА_9 і знаходився на лікуванні. ОСОБА_9 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, ніколи за допомогою не звертався . Психічний стан на момент його огляду доступний. Поведінкою наявність розладів сприйняття не виявляє і прямо висловлює бажання бути неосудним.

Суд, вважає, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи (акт № 603 від 20.11.2015 року) експертна комісія зазначила, що в період часу, до якого відноситься інкриміноване протиправне діяння, ОСОБА_9 обвинувачений не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, мав можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними.

З викладеного вбачається і знайшло своє підтвердження, що питання, які сторона захисту поставила в клопотанні про проведення комплексної психолого-психіатричної експертизи, вирішені та висвітлені в актах судово-психіатричних експертиз обвинуваченого ОСОБА_9 .

Посилання в клопотанні захисника на те, що обвинувачений ОСОБА_9 був ображений потерпілим ОСОБА_11 , що на його думку викликало у нього тяжку образу , що могла бути станом його сильного душевного хвилювання не заслуговують на увагу.

Так, згідно п.23 Постанови ПВСУ від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» роз`яснено, що до тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного.

В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження нанесення обвинуваченому ОСОБА_9 потерпілим ОСОБА_11 такої образи.

Керуючись ст.ст. 242, 332, 509 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про призначення комплексної психолого-психіатричної судової експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3