Справа 476/562/16-к
Провадження № 1-кп/476/51/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Салкуца Каушанського району Республіки Молдова, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

17.06.2014 року ОСОБА_5 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , розпиваючи алкогольні напої разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , дозволив ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 розкурити цигарку з вмістом рослини коноплі, що є небезпечним наркотичним засобом. Цього ж дня працівниками міліції було затримано ОСОБА_7 , який повідомив, що вживав наркотичний засіб рослину коноплі шляхом куріння в будинку ОСОБА_5 .
26.06.2014 року ОСОБА_5 надав приміщення свого будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 для вживання наркотичної речовини.
28.06.2014 року в ході проведення обшуку на території домоволодіння ОСОБА_5 було виявлено та вилучено деформовану полімерну пляшку з отвором у нижній частині пляшки, фрагмент фольгового паперу із залишком речовини рослинного походження, яка має ознаки горіння, паперовий згорток з вмістом висушеної речовини рослинного походження, які містять на собі залишки речовини, що згідно висновку експерта відносяться до особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 317 КК України, тобто надання приміщення для вживання наркотичних засобів.
Під час досудового розслідування 12.09.2016 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 317 КК України, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, погоджують вид і розмір покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік та обов`язком, згідно п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

В підготовчому судовому засіданні захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та підозрюваним.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначав, що при укладенні угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України. Вказаний злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам. Потерпілого в даному кримінальному провадженні не має.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, так як, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Єланецького відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 12.09.2016 року між прокурором Єланецького відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь держави в особі Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (р/р № 0005, відкритий в ГУДК у Миколаївській області МФО 826013, код ЗКПО 25574110) судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 737 (сімсот тридцять сім) грн. 10 коп.

Речові докази: полімерну пляшку з наліпкою «Поляна Квасова», паперовий згорток з канабісом масою (в перерахунку на висушену речовину) - 0,560 г, фрагмент фольги з канабісом масою (в перерахунку на висушену речовину) 0,235 г, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Єланецького ВП Новоодеського ВП ГУ НП в Миколаївській області - знищити.

Необхідність у застосуванні запобіжних заходів відсутня.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1