1Справа № 335/9443/16-к 1-кс/335/5584/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого вказав, що службовими особами ТОВ «Агрофірма «Нива Плюс», ТОВ «Бєлун-Агро» та ТОВ «Бєлун-А» за попередньою змовою, а також за пособництва засновника та управляючого ТОВ «Агрофірма «Нива Плюс» ОСОБА_6 розроблено та реалізовано схему з самовільного зайняття земельних ділянок на території Луначарської сільської ради Бердянського району.
Так, в результаті розпаювання земель колективної власності КСП «Зоря» в межах Луначарської сільської ради (відповідно до експлікації угідь) залишились не розпайованими землі за видами угідь: сіножатні (234,7 га), пасовища (96,7 га), сади (168,6 га). На даний момент (згідно останньої статистичної звітності за формою 6-зем) на території Луначарської сільської ради обліковуються сіножатні площею 253,8 га, пасовища 77,37 га. Пасовища представляють собою незначні за площами земельні ділянки, розташовані на залужених землях уздовж водних об`єктів та земель транспорту, внаслідок чого вони не підлягають сільськогосподарському обробітку.
Не зважаючи на викладене, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ТОВ «Агрофірма «Нива Плюс», ТОВ «Бєлун-Агро» та ТОВ «Бєлун-А» за попередньою змовою, а також за пособництва засновника та управляючого ТОВ «Агрофірма «Нива Плюс» ОСОБА_6 без укладання будь-яких договорів на користування вищевказаними земельними ділянками та внесення за це орендної плати, діючи групою осіб вчиняють самовільне зайняття частини вищевказаних земельних ділянок, а саме здійснюють незаконний посів сільськогосподарських культур.
Окрім вказаного, в ході досудового розслідування було встановлено, що відповідно до проекту приватизації земель колгоспу «Зоря», земельні ділянки за видом угідь «сіножатні» розташовані в наступних контурах (в умовних кадастрових гектарах): №42 111,4 га, №128 92 га, №242 10,7 га, №163 15,6 га, №274 31,1 га.
24 червня 2016 були проведені огляди земельних ділянок на території Луначарської сільської ради Бердянського району розташовані в наступних контурах (в умовних кадастрових гектарах): №242 10,7 га, №42 111,4 га, №128 92 га, під час яких встановлено, що на них вирощуються наступні культури: земельна ділянка в контурі № НОМЕР_1 площею 10,7 га встановлено відсутність будь-якого врожаю на полі виявлено стерню; земельна ділянка в контурі № НОМЕР_2 площею 111,4 га встановлено, що на вказаній ділянці взрощуються посіви льону; земельна ділянка в контурі № НОМЕР_3 площею 92 га встановлено, що на вказаній ділянці взрощуються посіви озимої пшениці.
Слідчий наполягає, що посіви та у подальшому врожай зазначених культур, що знаходяться на земельних ділянках розташованих в наступних контурах (в умовних кадастрових гектарах): №42 111,4 га, №128 92 га, мають ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як доказ факту самовільного зайняття вищевказаних земельних ділянок.
Слідчий вказує, що з метою збереження речових доказів, попередження можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі третім особам необхідно накласти арешт на зазначене майно.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представники ТОВ «Агрофірма «Нива-Плюс» у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили відмовити у задоволення клопотання.
Заслухавши думку слідчого та представників власника майна, дослідивши клопотання, матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, матеріали надані представниками ТОВ «Агрофірма «Нива Плюс», слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, з таких підстав.
24 червня 2016 були проведені огляди земельних ділянок на території Луначарської сільської ради Бердянського району розташовані в наступних контурах (в умовних кадастрових гектарах): №242 10,7 га, №42 111,4 га, №128 92 га, під час яких встановлено, що на них вирощуються наступні культури: земельна ділянка в контурі № НОМЕР_1 площею 10,7 га встановлено відсутність будь-якого врожаю на полі виявлено стерню; земельна ділянка в контурі № НОМЕР_2 площею 111,4 га встановлено, що на вказаній ділянці взрощуються посіви льону; земельна ділянка в контурі № НОМЕР_3 площею 92 га встановлено, що на вказаній ділянці взрощуються посіви озимої пшениці.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчий обґрунтовує необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Однак, слідчим не доведено та не підтверджено документально, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт відповідає критеріями, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.
Як передбачено п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосовування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Слідчий суддя вважає, що у випадку накладення арешту на майно, це призведе до блокування господарської діяльності підприємства.
Слідчий суддя переконана, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Підсумовуючи викладене, слідчий суддя не вбачає наявності передбачених законом підстав для накладення арешту на майно, у зв`язку з чим відмовляє у задоволення клопотання.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області про накладення арешту на посіви та врожай наступних сільськогосподарських культур, що знаходяться на земельних ділянках які знаходяться на території Луначарської сільської ради Бердянського району розташованих в наступних контурах (в умовних кадастрових гектарах): №42 111,4 га, №128 92 га, а саме: льону, що вирощується на земельній ділянці в контурі № НОМЕР_2 площею 111,4 га, що входить до складу нерозпайованих земель колишнього КСП «Зоря» в межах Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області; озимої пшениці, що вирощується на земельній ділянці в контурі № НОМЕР_3 площею 92 га, що входить до складу нерозпайованих земель колишнього КСП «Зоря» в межах Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1