Єдиний унікальний номер 229/2026/16-к
Номер провадження 11-сс/775/261/2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А ї Н И

07 липня 2016 року місто Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 17 червня 2016 року, якою продовжений термін тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 19 липня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

16 червня 2016 року старший СВ Дружківського ВП Краматорського ВП ГУ НА в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №00000429, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2016 року.

17 червня 2016 року, ухвалою Дружківського міського суду Донецької області, строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , продовжено до 19 липня 2016 року.

На вказану ухвалу захисником подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити, обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки заступника командира НОМЕР_1 окремої мотопіхотної бригади по роботі з особовим складом підполковника ОСОБА_8 .

В обгрунтування апеляції зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_6 перебуває на дійсній військові службі, тобто має постійне місце проживання за місцем дислокації військової частини і його своєчасна явка до слідчого, прокурора, суду може бути забезпечена менш суворою мірою запобіжного заходу. Апелянт посилається на порушення слідчим суддею вимог КПК України та на неврахування практики Європейського суду з прав людини; на неправильність висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не вмотивованість рішення слідчого судді щодо неможливості застосувати інший запобіжний захід. На його думку, тримання під вартою підозрюваного не є виправданим.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував про задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 21 квітня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. 13 червня 2016 року у даному кримінальному провадженні продовжений строк досудового розслідування до 21 липня 2016 року.

В силу ст. 183 КПК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наявністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження № 00000429 та долучені до клопотання слідчого, а саме протоколами одночасного допиту свідків та ОСОБА_6 , проведення слідчого експерименту з ним та свідками та іншими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя прийшов до правильного висновку щодо продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 врахував, що на момент розгляду справи не відпали ризики того, що він може незаконно впливати на потерпілих, свідків по справі та знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають суттєве значення для встановлення обставин злочину. Навів докладні мотиви, з яких прийшов до прийнятого рішення та обґрунтував, що ризик переховування підозрюваного, на який вказував слідчий не відпав.

Обговорюючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 , злочину, колегія суддів зазначає, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Такі висновки колегії суддів ґрунтуються також на висновках, зроблених Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях, а саме:

1. П. 175 Рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України»: «Суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства).

2. П. 32 Рішення «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства) від 30 серпня 1990 року: «Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин

Факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», «не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення» (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства).

3. П. 55 Рішення ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» «факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до рівня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу».

Таким чином, колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, можливої міри покарання, яка йому загрожує та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування до ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в тому числі передачу на поруки, та обґрунтовано продовжив строк тримання під вартою.

Із зазначених міркувань ОСОБА_6 не може бути переданий під особисту поруку заступника командира НОМЕР_1 окремої мотопіхотної бригади по роботі з особовим складом підполковника ОСОБА_8 .

Враховуючи характер та обставини злочинних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що, на даному етапі досудового розслідування, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належне виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 17 червня 2016 року відносно ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді