1Справа № 335/9220/16-к 1-кп/335/464/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2016 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003422 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, уродженцю м. Запоріжжя, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимому: 06.09.1993 року, Ленінським районним судом м, Запоріжжя, за ст.140 ч.3, ч.2 ст.141, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 05.11.999 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 194 , ст.42 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 22.10.2001 року, засуджений Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ст 140 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 3 роки; 05.03.2002 року, засуджений Хортицьким районним судом м Запоріжжя, за ч.2 ст.186 , ч.2 ст.71 КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі; 01 05 2007 року, засуджений Хортицьким районним судом м Запоріжжя, за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч2 ст.309, 70 КК України до 2 років позбавлення волі; 29.10.2009 року, засуджений Орджонікідзевським районним судом м, Запоріжжяза ч2 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі; 09.02.2012 року, Енергодарським районним судом Запорізької області за ч2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; 26.03.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч, 2 ст, 15 ч. 2 ст, 185, ч„ 3 ст, 185 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнився по відбуттю покарання 22 липня 2016 року,
в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу проник до кімнати № 103 бази відпочинку «Запоріжсталь», звідки таємно викрав мобільний телефон Sony ST25i Xperia U вартістю 700 гривень, грошові кошти у сумі 3000 гривень та 300 доларів США (згідно цінного курсу Національного банку України дорівнює 7413 гривень), що належать ОСОБА_4 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на суму 11013 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 допитаний в суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за злочином, передбаченим ч. 3 ст.185 КК України, винним у обвинуваченні визнав себе повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся і пояснив, що дійсно він звільнився з місць позбавлення волі 22.07.2016 року та приїхавши до м. Запоріжжя вийшов на зупинці Запорізька Січ та спрямував на пляж на о.Хортиця. Побачив базу відпочинку і у нього виник умисел щось вкрасти, він проник до кімнати де викрав мобільний телефон, та у тумбочці 3000 гривень та 300 доларів США. Його у цей же день зупинили працівники поліції. Телефон та 300 доларів повернуті потерпілому. Зазначав, що став на шлях виправлення, усвідомлює недопустимість протиправної поведінки, він вибачився перед потерпілим, вчиняючи злочин, він просто не мав при собі грошей. Просить суд не позбавляти його свободи.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що з обвинуваченого він побачив у холі бази відпочинку коли прямував до кімнати бази відпочинку «Запоріжсталь». Зазначив, що його малолітній син залишився у номері і повідомив, що заходив чоловік, який взяв зі столу телефон і вийшов. Після чого було потерпілий виявив, що окрім телефону зникли ще і гроші 300 доларів та 3000 грн. Потерпілий на суворому покаранні не наполягає, цивільний позов не заявляє.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставинами викладеними у обвинувальному акті та кваліфікує дії останнього за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся вчиненому, визнав свою провину.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Варто зазначити, що підстав для визнання обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 рецидиву злочинів, з огляду на попередню його судимість за крадіжку, у суду немає. Неоднократність вчинення корисливих злочинів утворює таку кваліфікуючу ознаку як повторність злочинів. Дії обвинуваченого кваліфіковані як судом, так і органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, у тому числі за такою кваліфікуючою ознакою, як повторність. Ця ознака, в даному випадку, по суті, є кваліфікуючою, а тому, відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, не може ще раз враховуватися при призначенні покарання, як така, що його обтяжує.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особа, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Скоєний ОСОБА_5 злочин у відповідності до ст. 12 КК України віднесено законом до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_5 на диспансерному обліку в Запорізькій психіатричній лікарні та у Запорізькому наркологічному диспансері не перебуває,офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні нема, раніше судимий.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, підстав для призначення покарання у мінімальному розмірі судом не встановлено.

Визначаючи розмір покарання, який слід призначити ОСОБА_5 , суд виходить з того, що ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення, в тому числі, умисних корисливих злочинів, у тому числі і тяжких, за які відбував покарання у місцях позбавлення волі, також раніше вже судом звільнявся від відбування покарання з випробуванням, вчинив новий корисливий тяжкий злочин менше ніж за добу після звільнення з місць позбавлення волі, після відбуття покарання за аналогічний злочин, схильний до стійкої злочинної діяльності, що характеризує його, як негативну особу, належних висновків для себе не зробив і вчинив новий тяжкий корисливий злочин, що у своїй сукупності свідчить про його підвищену суспільну небезпеку і небажання стати на шлях виправлення та можливість вчинення ним нових злочинів, і його неможливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.
На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведення судових експертиз у справі відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи ті обставини, що стан здоров`я ОСОБА_5 не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє ОСОБА_5 можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду та враховуючи обраний ОСОБА_5 судом вид покарання, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -,

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23 липня 2016 року по 12 жовтня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у справі: телефон Sony ST25i Xperia U переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 300 доларів передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1