Справа № 635/3920/16-к
Провадження № 1-в/635/1253/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду у сел. Покотилівка заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Брянськ Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніш судимого:

1) 30.04.2013 року Зміївським районним судом Харківської області за ст.ст.15 ч.2, 152 ч.2, 15 ч.2, 153 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09.10.2013 року вирок Зміїївського районного суду Харківської області від 30 квітня 2013 року в частині призначеного покарання було змінено і ОСОБА_5 , було засуджено за ст.ст.15 ч.2, 152 ч.2, 15 ч.2, 153 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:
У травні 2016 року заявник звернувся до суду з клопотанням та просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на не відбутий строк посилаючись на те, що до нього було застосовано вимоги Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання», відносно до нього відкрилась пільга, оскільки він відбув половину строку призначеного покарання у виді шести років обмеження волі. Початок строку 17 грудня 2012 року, кінець строку 25 лютого 2018 року.

У судовому засіданні засуджений підтримав свою заяву і просив її задовольнити, представник Темнівської ВК-100 та прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті м.Брянка Луганської області, громадянин України, має середню освіту, не працює, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 30.04.2013 року Зміївським районним судом Харківської області за ст.ст.15 ч.2, 152 ч.2, 15 ч.2, 153 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09.10.2013 року вирок Зміїївського районного суду Харківської області від 30 квітня 2013 року в частині призначеного покарання було змінено і ОСОБА_5 , було засуджено за ст.ст.15 ч.2, 152 ч.2, 15 ч.2, 153 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі.

Початок строку покарання 17 грудня 2012 року.

Кінець строку покарання 25 лютого 2018 року.

За час відбування покарання на дільниці СІЗО при ТВК-100, характеризувався негативно, допускав порушення режиму тримання один раз, за що притягався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. З 11.11.2013 року відбуває покарання в ТВК-100, характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягався один раз, але внаслідок проведеної виховної роботи змінив поведінку на кращу. Порушення режиму тримання виражалось у палінні у невідведеному місці. На даний час стягнення погашені в встановленому законом порядку. Заохочень немає. Працевлаштований до промислової зони установи на дільницю головного механіка. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику у свою адресу. До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться без належної уваги, проте використовує їх тільки за призначенням.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться посередньо через особисту неорганізованість. До роботи з благоустрою установи виконання покарань відносить посередньо, ініциативи не проявляє. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова освіта», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю. Соціально-користливі зв`язки з рідними втрачено з об`єктивних причин. В скоєному злочину провину визнає частково. За час відбування покарання не довів свого виправлення.

Статтею 81 КК України, зокрема, частинами 1 і 2 передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 за місцем відбування покарання характеризується негативно, роботи з благоустрою місць позбавлення волі за власною ініціативою не виконує, не завжди приділяє уваги у необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи та здійснення за ними належного догляду, заохочень не має, тому суд вважає, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення і відмовляє у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі вищевикладного, ст.81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - повністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1