Єдиний унікальний номер 234/5004/16-к
Номер провадження 11-кп/775/1097/2016

Номер провадження: 11-кп/775/1097/16 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 234/5004/16-к Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2016 р. колегія суддів Судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора Краматорської місцевої прокуратури на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 04 липня 2016 р., яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, Хмельницької області, громадянина України, який має незакінчену середню освіту, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: 26.12.2003 р. Краматорським міським судом за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.69, ч.3 ст. 357, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі, звільнений 15.08.2005 р. на підставі ЗУ «Про амністію»; 01.02.2006р. Краматорським міським судом за ч.3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, 05.11.2009 р. звільнений умовно-достроково за постановою від 28.10.2009 р., Кіровського міського суду Донецької області, на не відбутий строк 1 рік 10 місяців 17 днів; 12.10.2015 р. Дружківським міським судом за ч.1 ст. 355 ч.1 ст.129 ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 1 рік і 2 місяці позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України
за участю прокурора ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку, суд першої інстанції, встановив, що 30 січня 2016 р. приблизно о 05 год. 15 хв. ОСОБА_6 , із метою погрітись зайшов до під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , де за допомогою сили рук, шляхом ривку, зірвав петлю кріплення до лутки, навісного замку дверей кімнати двірника, яка розташована у вказаному під`їзді.
Відкривши вказані вище двері у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення майна, яке знаходилося у приміщені зазначеної вище кімнати двірника і яке належить ОСОБА_8 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_9 перебуваючи у приміщені вказаної вище кімнати таємно, повторно, умисно з корисних мотивів викрав чуже майно, а саме майно, що належить ОСОБА_8 , а саме:
- жіночу сумку, яка виконана із шкірозамінника, фірми «BALIFORD MILANO», вартістю 356 гривень 25 копійок;
- жіночий гаманець, виконаний із шкірозамінника, вартістю 175 гривень;
- жіночу куртку, вартістю 305 гривень 56 копійок;
- жіночі чоботи, вартістю 214 гривень 58 копійок;
- грошові кошти у розмірі 200 гривень, після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення втік та викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим, заподіявши ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1251 гривня 39 копійок.
Прокурор в апеляційній скарзі вважає вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, які вплинули на вирішення питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність. Прохав вирок суду першої інстанції змінити в описовій частині, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї прохав вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з його суворістю.
- вказує, що працівники поліції чинили на нього психологічний тиск, кжучі, що відпустять коли він зізнається та під час слідчого експерименту співробітники поліції привезли його безпосередньо до будинку і казали йому, що робить та куди вказувати під час фотозйомки;
- вважає, що докази на які посилається сторона обвинувачення не доводять в повній мірі вину ОСОБА_6 в інкримінованому йому діянні;
- зазначає, що докази обвинувачення є неналежними, , недопустимими та недостовірними у своїй сукупності, а тому їх не можна приймати до уваги.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора Краматорської місцевої прокуратури ОСОБА_10 у повному обсязі та заперечував проти задоволення апеляційної скарги та доповнень до неї ОСОБА_6 колегія суддів дійшла висновку, про часткове задоволення обох апеляційних скарг з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим, тобто ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу і вмотивованим, тобто з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
На думку колегії суддів, однією з підстав для скасування оскаржуваного вироку суду, яка встановлена під час апеляційного розгляду, є невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
Невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження , як це передбачено ст.411 КПК України:
1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;
2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;
3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;
4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Так, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що огляд комори в під`їзді №2 будинку АДРЕСА_2 де потерпіла ОСОБА_8 працюючи двірником складала речі, було проведене без дозволу слідчого судді.
Згідно ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Крім того, перевіряючи матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 була допущена неповнота судового розгляду, залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Зокрема, з вироку суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 зайшов до вказаного вище під`їзду з метою погрітися і лише після відкриття дверей в кімнату двірника у обвинуваченого ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення майна, яке знаходилось у приміщенні зазначеної вище кімнати двірника і яке належить потерпілій ОСОБА_8 (а.с. 145), тобто скоїв злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
В той же час, визнавая ОСОБА_6 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ч. 3 ст. 185 КК України передбачає відповідальність за крадіжку, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому. Тобто, через відсутність у обвинуваченого прямого умислу на проникнення до вказаної вище кімнати двірника з ціллю таємного викрадення чужого майна, колегія суддів не може погодитись з кваліфікацією його протиправних дій за ч. 3 ст. 185 КК України.
Наведені вище обставини, як окремо, так і в сукупності, є підтвердженням неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що, відповідно до вимог ст. 409 КПК України, дає суду апеляційної інстанції підстави для скасування вироку суду відносно ОСОБА_6 ..
З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги вимоги поданих апеляційних скарг, враховуючи наявність підстав для скасування вироку суду, а також виходячи з повноважень суду апеляційної інстанції, які передбачені ч. 1 ст. 407 КПК України, єдиним рішенням, яке суд апеляційної інстанції вправі прийняти за наслідками апеляційного розгляду скарг, може бути лише рішення про скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки підстав для прийняття іншого рішення, на думку колегії суддів, у даному кримінальному провадженні не має.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, скасовуючи вирок та призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому при новому розгляді суду першої інстанції належить вжити заходів для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, реалізації прав сторін кримінального провадження щодо з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в тому числі перевірити доводи як обвинуваченого, так і доводи, викладені в апеляційних скаргах прокурора та обвинуваченого, за результатами вирішення обвинувачення по суті, прийняти законне та обґрунтоване рішення, давши належну оцінку всім зібраним у справі доказам в їх сукупності.
Керуючись ст. ст. 233, 370, 404, 405, 407, 411, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

Апеляційну скаргу прокурора Краматорської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 04 липня 2016 р. яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України задовольнити частково.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 04 липня 2016 р. яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України задовольнити частково.
Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 04 липня 2016 р. яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України скасувати і призначити по справі новий судовий розгляд в суді першої інстанції, в іншому складі суддів.

Судді: