Справа № 1-122/2012
Провадження № 1-в/314/1529/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Вільнянського району, Запорізької, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1

Раніше судимого:

- 25.06.2001 року за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 208, 42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 26.06.2004 року по відбуттю строку покарання.

-30.07.2009 року за ст.307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі. З іспитовим строком 3 роки.

По даній справі засуджений: 07.05.2012 року Вільнянським районним судом за ст.ст.307 ч.2,309 ч.2 КК України на підставі ст.ст.70 ч.1,71 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02.07.2012 року вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.05.2012 року змінено. На підставі ст.71 ч.1 КК України до призначеного судом покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком суду від 30.07.2009 року, остаточно призначено до відбуття 6 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.03.2016 року на підставі ст.72 ч.5 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.01.2012 року по 02.07.2012 рік.

Початок строку: 11.01.2012 року Кінець строку: 21.12.2017 року
про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№101), надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення.

Представник адміністрації установи не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Так, при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено, що останній з 05.08.2012 року відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області( №101).

За час відбування покарання характеризується посередньо має 2 заохочення, останнє з яких отримав лише 01.10.2013 року. Стягнень не має.

Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

З матеріалів справи встановлено, що під час відбування покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№101) засуджений ОСОБА_5 у 2013 році не працевлаштований, був працевлаштований у 2014 році лише протягом 1-го місяця, у 2015 році протягом 1-го місяця, у 2016 році засуджений взагалі не працевлаштовувся.

Його відношення до праці протягом певного періоду часу, який є суттєво менш тривалим ніж загальний строк ув`язнення засудженого, на погляд суду, пояснюється не намаганням спокутувати свою вину у скоєному, а лише наполегливим намаганням будь-яким засобом вийти з місць позбавлення волі, будучи щиросердно впевненим, що його участь у будь-якій праці безперечно повинна потягнути за собою його умовно-дострокове звільнення.

За таких обставин на теперішній час суд не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Дата призначення до судового розгляду 04.05.2016 10:20

04.05.2016

12.05.2016