Справа № 183/5932/16
№ 1-кп/183/952/16
В И Р О К
іменем України
23 листопада 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000680, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зоря Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03 листопада 2015 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:
26 березня 2014 року наказом № 64 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, та призначено на посаду старшого телефоніста телефонного відділення взводу зв`язку 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9,11,16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

25 липня 2014 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 , самовільно залишив військову частину, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, не приймаючи мір для повернення до військової частини.

22 липня 2015 року солдат ОСОБА_4 , в зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч. ст.. 186 КК України, був затриманий співробітниками Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України визнав, обставини вчинення ним кримінального правопорушення не оспорювалися, надав показання про те, що 25 березня 2014 року він дійсно був мобілізований, 26.03.2014 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , виконував свої службові обов`язки на посаді старшого телефоніста. 25 липня 2014 року змушений був самовільно залишити військову частину та допомагати рідним по господарству, оскільки його матір проживає одна, часто хворіє та потребує його допомоги. 22.07.2015 року він був затриманий співробітниками Індустріального відділення поліції за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Обвинувачений пояснив, що не мав на меті ухилятися від проходження служби, готовий був продовжувати виконувати свій військовий обов`язок, однак тяжке фінансове становище змусило його піти на злочин. У скоєному обвинувачений кається.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються сторонами.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч.3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст.65 КК України враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем служби характеризується позитивно, раніше був судимим та на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі. За місцем відбування покарання обвинувачений характеризується позитивно.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання, визнаються щире каяття.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, виключно реальне позбавлення волі обвинуваченого на певний термін буде достатнім для його виправлення, і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.3 ст. 407 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська області від 03 листопада 2015 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 22 липня 2015 року.

Зарахувати в строк відбування покарання строк утримання обвинуваченого під вартою в період з 22 липня 2015 року по 27 січня 2016 року, виходячи з положень ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день тримання під вартою до двох днів позбавлення волі.

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1