Справа № 203/2901/16-к
Провадження № 1-кс/0203/770/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі (м. Дніпропетровську) клопотання старшого слідчого Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 229 КК України,
встановив:
17 червня 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий послалась на те, що ОСОБА_4 у невстановлений слідством час за невстановлених слідством обставин, керуючись умислом, спрямованим на незаконне використання знака для товарів і фірмового найменування, у невстановленої слідством особи за невстановлених слідством обставин придбав різну парфумерну і косметичну продукцію, на флаконах та упаковках якої в порушення п. 5 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» були незаконно, без дозволу власників свідоцтв та уповноважених ними осіб, що мають пріоритет на використання та виключне право забороняти іншим особам використовувати без їх відома, нанесені знаки для товарів і фірмове найменування юридичних осіб - виробників парфумерної продукції, призначені для ідентифікації даного виду товарів і вказують на його походження і якість, після чого в порушення п. 5 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» став зберігати дану парфумерну продукцію з метою пропонування для продажу та продажу в орендованому ним приміщенні магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого ОСОБА_4 зазначену продукцію реалізував в порушення законодавства.
Таким чином, ОСОБА_4 на думку слідства, здійснив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 229 КК України.
Прокурор та підозрюваний у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не відомі.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно п.1 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.
Санкція статті 229 ч. 2 Кримінального кодексу України передбачає покарання у вигляді штрафу в розмірі караються штрафом від трьох тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією і знищенням відповідної продукції та знарядь і матеріалів, які спеціально використовувалися для її виготовлення. Таким чином, обрання запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 може бути обрано виключно, якщо буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.
Згідно ч.1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук
Підозрюваний у судове засідання не з`явився, документів про оголошення підозрюваної у міжнародний розшук до матеріалів клопотання не надано.
Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, запобіжний захід та застава до ОСОБА_4 не обиралась. Надана до клопотання копія підписки про невиїзд (а.с.14) не може бути врахована, оскільки вона датована 10 лютого 2012 року, а повідомлення про кримінальне правопорушення, за яким слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2013 року Отже звернення прокурора для вирішення питання щодо обрання підсудному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є передчасним.
При таких обставинах клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 110, 183, 193, 309, 369372 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення,а підозрюваним, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1