Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/68/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000052 на вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Осота, Олександрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та з покладенням обов`язків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Також, стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 37500 грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 30000 грн. 00 коп. моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) поєднаного з проникненням в інше приміщення за таких обставин:

27.01.2015 року приблизно 21.00 год., ОСОБА_8 діючи умисно, з метою наживи, вирвавши грати у вікні, проник до складського приміщення, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , звідки викрав 10 мішків з очищеними горіхами, по 25 кілограм у кожному.

Згідно довідки вартості ринку «Олександрівський» вартість одного кілограма становить 150,00 грн. Загальна сума викраденого становить 37500,00 грн.

З місця вчинення злочину зник, розпорядившись викрадений на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 37500,00 грн.

В апеляційній скарзі потерпілий просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий, яким обвинуваченому призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Посилається на те, що судом безпідставно призначено покарання з застосуванням ст. 75 КК України, оскільки одна пом`якшуюча обставина щире каяття, з огляду на тяжкість вчиненого злочину та не відшкодовану матеріальну шкоду, не може бути підставою для звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

Провівши під час апеляційного розгляду судове слідство в межах дослідження матеріалів, що характеризують його особу, заслухавши доповідача, думку потерпілого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який просив задовольнити скаргу частково та призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі, обвинуваченого, який в дебатах та в останньому слові просив залишити вирок суду без змін та просив надати йому строк 3-4 місяці упродовж якого він зобов`язується повністю відшкодувати шкоду, вивчивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу потерпілого слід задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам.

Враховуючи те, що ніким із учасників судового розгляду юридична кваліфікація інкримінованого ОСОБА_8 правопорушення та вина у його вчиненні не оспорюється, колегія суддів апеляційного суду не входить в обговорення доведеності вини обвинуваченого та вважає, що суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 та правильно кваліфікував дії останнього за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, раніше не судимий. Відповідно до ст. 66 КК України, в якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, врахував щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про можливість виправлення обвинуваченого, призначивши покарання з випробуванням та іспитовим строком, тобто без ізоляції від суспільства.

Колегії суддів вважає, що даний висновок є передчасним та необґрунтованим, оскільки ОСОБА_8 , вчинив тяжкий злочин, не одружений, утриманців не має, не надавав будь-яких даних, що вказують на достатній рівень репутації обвинуваченого, суспільно-корисною працею не займається, матеріальну та моральну шкоду не відшкодував, після вчинення злочину, тривалий час (більше одного року) перебуваючи на волі не працевлаштувався та будь-яким іншим чином не намагався відшкодувати заподіяну шкоду потерпілому.

Доводи обвинуваченого про те, що він взимку 2015 року продав батьківську хату і повернув потерпілому 35 000 грн., колегія суддів не приймає до уваги, оскільки будь-яких доказів про відшкодування шкоди не містять, оскільки сам потерпілий в судовому засіданні категорично заперечив даний факт.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України за наявності лише пом`якшуючої обставини у вигляді щирого каяття, не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Колегія суддів погоджується з встановленими судом першої інстанції обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, а також з відсутністю обставин, що обтяжують покарання.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, а також обставини справи, вік, особу та стан здоров`я обвинуваченого, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого та відношення обвинуваченого до вчиненого, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що за спрямованістю поведінки ОСОБА_8 , як особа, представляє суспільну небезпеку для оточуючих, а тому його виправлення та перевиховання, навіть за наявності вищевказаної пом`якшуючої обставини покарання, а також те, що не відшкодована потерпілому моральна та матеріальна шкода, можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

За таких підстав слід призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованої йому статті кримінального закону, яке буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст. 50 КК України.

Підстави для застосування ст.ст. 69, 75 КК України відсутні.

Відповідно до ст.409 КПК України підставами для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, тобто призначення судом такого покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне, вирок суду в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 скасувати, постановивши новий вирок.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 414, 419-420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_8 , з метою забезпечення виконання вироку, взяти під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 30 березня 2016 року.

В решті вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту його проголошення а обвинуваченим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4