Справа № 466/9690/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/743/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з участю прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , при секретарі ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання у кримінальному провадженні № 0000010 від 27.01.2016 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_10 терміном на 60 діб та визначено йому заставу в розмірі 2 000 000 гривень.

Рішення місцевого суду вмотивовано тим, що підозрюваний ОСОБА_10 має 09 ранг посадової особи в межах 5 категорії посад органів місцевого самоврядування та працює у виконавчих органах Львівської міської ради з жовтня 2008 року. В даний час органом досудового розслідування йому оголошено підозру у вчиненні протиправних дій, які відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, та такі дії в очах громадськості дискредитують діяльність органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб.

Слідчим суддею, при цьому також було враховано майнове становище підозрюваного ОСОБА_10 , його стан здоров`я, а також те, що ОСОБА_10 31 жовтня 2016 року було повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м Львова від 01 листопада 2016 року щодо нього було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Однак такий запобіжний захід мети, передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України, не досяг та не забезпечив належного виконання ОСОБА_10 своїх процесуальних обов`язків.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19.11.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладанням обов`язку не залишати постійне місце проживання з 23.00 год. по 06.00 год. кожного дня. У разі незадоволення клопотання сторони захисту обрати йому мінімальний розмір застави, враховуючи виключно позитивні дані про його особу, наявність на утриманні батьків пенсійного віку, хвороби підозрюваного.

При цьому адвокат покликається на те, що при вирішенні питання обґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_10 слідчим суддею проігноровано та не надано правової оцінки доводам сторони захисту щодо недостатності доказів, які б підтверджували обґрунтованість такої підозри та недопустимість усіх здобутих доказів загалом, як таких, що зібрані некомпетентним органом, некоректно зазначено, що ОСОБА_10 неодноразово вчиняв протиправні дії, адже повторність йому не інкримінується, при вирішенні питання щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчим суддею проігноровано та не надано правової оцінки доводам сторони захисту про те, що стороною обвинувачення у клопотанні перед судом не представлено доказів про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин правопорушення, незаконно впливати на свідків тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення, не звернуто увагу, що є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, зокрема, домашній арешт у певний період доби або застава в розмірах, визначених КПК України, можуть забезпечити виконання ОСОБА_10 процесуальних обов`язків та його належну поведінку, слідчим суддею не надано належної правової оцінки доводам захисту про виключно позитивні характеризуючі дані особи ОСОБА_10 , а також того, що він є соціалізованою особою, має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психоневролога не перебуває, виключно позитивно характеризуються за місцем праці, здобув вищу освіту, на утриманні у нього перебувають двоє батьків похилого віку, а сам ОСОБА_10 має важкий стан здоров`я, що підтверджується документами, які містяться при справі.

На думку захисника, твердження слідчого судді про те, що перебуваючи на посаді ОСОБА_10 може впливати на когось є некоректним, адже він відсторонений із займаної посади розпорядженням Львівського міського голови, а впливати на потерпілого ОСОБА_10 не може, бо у матеріалах клопотання ніхто не має статусу потерпілого. Зазначає, що не враховано доводів захисту щодо майнового стану ОСОБА_10 , який упродовж останнього року, працюючи на вищевказаній посаді, отримував в якості зарплати невеликі суми коштів, а маленькі за розмірами дві квартири, одна з яких дісталась йому у спадок від батьків, не свідчать про заможність ОСОБА_10 , тоді як слідчий суддя, визначивши розмір застави в межах 2 000 000 грн. порушив вимоги ст.ст. 182, 183 КПК України, встановивши завідомо непомірний розмір застави, враховуючи його майновий стан, а також те, що злочином, за яким підозрюється ОСОБА_10 майнових збитків не завдано.

В обґрунтування своїх доводів адвокат також посилається на Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно Кримінального процесуального кодексу України», Конвенцію про захист прав людини, Міжнародний пакт про громадянські та політичні права та практику Європейського суду з прав людини, зокрема на справи «Єлоєв проти України», «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії».

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19.11.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обравши запобіжний захід у виді домашнього арешту з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

При цьому адвокат покликається на те, що висунута ОСОБА_10 підозра за статтею 368 КК України є необґрунтованою, сформульована слідчим об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_12 діяння містить ознаки іншого злочину, покарання за який передбачено ч. 2 статті 369-2 КК України, що є злочином середньої важкості, а не тяжким злочином, долучені до клопотання докази винуватості ОСОБА_10 не можуть бути вагомими для його звинувачення за статтею 368 КК України, відсутні об`єктивні дані про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а прокурор не довів, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти хоча би імовірним, зазначеним у клопотанні, ризикам.

Також захисник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що слідчий суддя покликався не лише на матеріали клопотання, а також на інші матеріали кримінального провадження № 0000010 від 27.01.2016р., однак, всупереч ч.4 ст.193 КПК України він зазначені матеріали в судовому засіданні не досліджував, а стороні захисту інші матеріали, згідно з вимогами статті 184 КПК України, не надавались. Адвокат також наводить схожі доводи до тих, що наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 щодо необґрунтованості пред`явлення ОСОБА_10 підозри, відсутності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відсутності потерпілих у даному кримінальному провадженні, та покликається на практику Європейського суду з прав людини.

В апеляційній скарзі адвоката звертається увага суду апеляційної інстанції на те, що для визначення розміру застави, який перевищує максимальну межу, законодавець визначив виключні випадки, тоді як слідчий суддя не обґрунтував виключність такого випадку в даній справі і невірно зазначив, що врахував майнове становище підозрюваного, оскільки річний дохід ОСОБА_10 за 2015 рік становив 99333 грн., на його утриманні хворий батько, на лікування якого йде значна сума грошей, а тому застава в розмірі 2 млн. грн. є непосильною для підозрюваного, але слідчим суддею не з`ясовувалось, чи існує у ОСОБА_10 можливість внесення застави у визначеному розмірі, а також не з`ясовувалась думка захисту щодо розміру застави.

В запереченнях на апеляційні скарги процесуальний прокурор ОСОБА_5 вважає рішення місцевого суду законним і обґрунтованим, а апеляційні скарги безпідставні і просить залишити їх без задоволення, а рішення місцевого суду без зміни.

Заслухавши доповідача, думку підозрюваного та його захисників, які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг та вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, вивчивши наявні матеріали, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, який відноситься до тяжких злочинів, свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні заперечує і слідчий суддя прийшов до висновку, що підозра про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, є обґрунтованою, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, заявлені ризики є наявними та дають підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Висновки слідчого судді про те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, обґрунтовані матеріалами справи, зокрема протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 18.11.2016 року, який підписаний самим ОСОБА_10 , та в якому зазначено, що ОСОБА_10 відмовився від дачі показів, листом Прокуратури Львівської області №04/2/5/557вих-16 від 18.11.2016 року, в якому зазначено, що у провадженні СУ ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000938 від 25.10.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 272, ч. 2 ст. 367 КК України, 31.10.2016 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, 01.11.2016 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_10 не перебуваючи під вартою може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити нове кримінальне правопорушення і спростовує доводи апеляційних скарг з цього приводу (а.с. 83-84 , 146). При цьому, як вбачається із звукозапису судового засідання, слідчим суддею досліджувались належно завірені копії доданих до клопотання слідчого документів кримінального провадження, а не саме кримінальне провадження, як зазначається в апеляційних скаргах.

Судом також досліджувалась довідка про первинний медичний огляд затриманих/взятих під варту осіб на предмет їх утримання в умовах спец установ від 17.11.2016 року, яка була витребувана на підставі клопотання захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , характеризуючи документи підозрюваного, що спростовує доводи апеляційних скарг щодо неврахуванням судом першої інстанції стану здоров`я та характеризуючих документів ОСОБА_10 (а.с. 113-115, 144).

Відповідно з вимогами ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

В оскаржуваному рішенні слідчий суддя належним чином обґрунтував наявність обставин, передбачених у ч.1 ст. 194 КПК України, виключність випадку та визначення саме такого розміру застави, зазначивши посаду яку займає ОСОБА_10 , тяжкість кримінального правопорушення, в якому обґрунтовано він підозрюється і що такі дії в очах громадськості дискредитують діяльність Львівської міської ради та її посадових осіб, а також вчинення їх при наявності запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, встановленого за підозрою у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Судом враховано майновий стан підозрюваного ОСОБА_13 , у якого, зокрема, у власності перебуває 2 квартири, та він є співвласником ще трьох квартир у м. Львові, що спростовує доводи апелянтів щодо завідомої непомірності призначеного розміру застави(а.с. 124-126).

Колегія суддів на стадії досудового розслідування не входить в обговорення доводів апеляційних скарг щодо достатності, належності і допустимості зібраних слідчими органами доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваного, які потребують дослідження та оцінки всіх доказів у їх сукупності у кримінальному провадженні на стадії судового слідства.

Підстав для скасування чи зміни постановленого слідчим суддею першої інстанції рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_10 терміном на 60 (шістдесят) діб та визначено підозрюваному ОСОБА_10 заставу в розмірі 2 000 000 (два мільйони) гривень без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4