АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2016 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000388 щодо:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Курашівці, Мурованокуриловецького району, Вінницької області, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, освіта повна вища, перебуває у декретній відпустці, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Могилів-Подільський, Вінницької області, громадянина України, неодруженого, освіта професійно-технічна, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , військовозобов`язаного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_5

__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/794/324/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ч.3 ст.296 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_1

В С Т А Н О В И Л А:
На вирок Новодністровського міського суду Чернівецької області від 31 травня 2016 року обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на його незаконність через неправильну кваліфікацію дій обвинувачених, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням кримінального та кримінального процесуального закону, що призвело до безпідставного задоволення цивільного позову, просять суд апеляційної інстанції його скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в їх діях складу інкримінованих їм злочинів, а також відмовити у задоволенні цивільного позову. Свої доводи обґрунтовують тим, що причиною конфлікту стало як раз порушення потерпілим ОСОБА_9 правил співжиття в суспільстві, яке виразилося у киданні останнім на клумбу пластикового стакану, та зауваженням ОСОБА_5 , з цього приводу; провокативною поведінкою самого потерпілого ОСОБА_9 ; відсутністю доказів того, що хтось активними діями намагався розборонити суперечку, неточним трактуванням судом показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_9 , та безпідставне відхилення показів обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .. Вказують на суперечності в показах інших свідків та передчасні і неправильну висновки суду першої інстанції щодо задоволенням позовних вимог.

Адвокат ОСОБА_14 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу обвинувачених, в якій, вказуючи на законність та обґрунтованість вироку районного суду, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін.

20 вересня 2016 року обвинувачений ОСОБА_6 подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Подану апеляцію підтримує повністю.

Вироком Новодністровського міського суду Чернівецької області від 31 травня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На період двохрічного іспитового строку на підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_6 визнано виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На період двохрічного іспитового строку на підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_3 , фактично проживаючого АДРЕСА_4 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючого АДРЕСА_5 ) матеріальну шкоду в розмірі 967, 25 грн. (дев`ятсот шістдесят сім гривень 25 копійок).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_3 , фактично проживаючого АДРЕСА_4 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючого АДРЕСА_5 ) моральну шкоду в розмірі 10000, 00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок).

В іншій частині заявлених позовних вимог цивільного позову відмовлено.

Згідно з вироком районного суду, ОСОБА_5 27 серпня 2015року близько 00 год. 15 хв., проходячи повз магазин «Крамниця», що знаходиться в мікрорайоні «Діброва», м. Новодністровськ Чернівецької області, вчинив суперечку із ОСОБА_9 щодо кинутого на клумбу пластикового стакану, в ході якої висловлювався грубо та нецензурно до ОСОБА_9 , ображаючи його образливими словами.

Незважаючи на те, що свідок ОСОБА_15 після почутого зауваження вибачився за кинутий стакан та пообіцяв його підняти, ОСОБА_5 підійшов та безпричинно наніс ОСОБА_9 один удар кулаком в область обличчя, в результаті чого між ними зав`язалась бійка. До ОСОБА_5 приєднався його друг ОСОБА_6 , який також наніс ОСОБА_9 один удар кулаком в обличчя, а ОСОБА_5 в цей час наніс удар ногою в праве коліно ОСОБА_9 . Від отриманого удару по коліну правої ноги ОСОБА_9 впав на тротуар, а обвинувачені продовжували його бити ногами в область голови та тулуба, не даючи таким чином останньому піднятись із землі. В цей час на місце події повернувся ОСОБА_16 , який, підбігши до ОСОБА_5 позаду та обхопивши його за тулуб і руки, намагався відтягнути його від ОСОБА_9 . Також дії обвинувачених намагались зупинити інші присутні, зокрема, ОСОБА_15 намагався втримати ОСОБА_5 за руки, однак останній його відштовхнув та продовжив бійку, а ОСОБА_11 та ОСОБА_17 намагались заспокоїти обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 словесно.

Поки ОСОБА_9 піднімав з тротуару ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вели розмову із ОСОБА_17 , в ході якої ОСОБА_5 наніс ОСОБА_17 один удар кулаком в область голови, а ОСОБА_6 один удар ногою в ногу. ОСОБА_17 , відчувши фізичну біль, почав відходити від обвинувачених, оскільки, будучи після операції, не міг оборонятися. В цей час ОСОБА_5 наніс йому ще один удар в стегно, від чого ОСОБА_17 впав та у нього випав телефон, на який наступив ногою ОСОБА_5 і відштовхнув телефон в сторону. Після того, як ОСОБА_17 самостійно піднявся із тротуару, до нього знову наблизився ОСОБА_6 та намагався нанести кілька ударів в область голови та тулуба, проте ОСОБА_17 від таких ударів ухилився та відійшов в сторону.

Після падіння ОСОБА_17 , ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_9 , в результаті чого між ними знову зав`язалась бійка. В ході бійки ОСОБА_5 припідняв ОСОБА_9 за тулуб та кинув на сходи, біля яких вони знаходились. ОСОБА_9 , втративши рівновагу, впав на сходи, вдарившись лівою стороною голови та тулуба об них, та втратив свідомість. До ОСОБА_5 знову підійшов ОСОБА_17 та дружина ОСОБА_5 ОСОБА_12 , намагаючись заспокоїти чоловіка, однак він останніх не слухав та із ОСОБА_17 вступив у словесну суперечку, в ході якої ображав його та вживав расистські вислови. ОСОБА_9 в цей час з сходів підняли ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та, зважаючи на дезоорієнтованість ОСОБА_9 і його погане самопочуття, ОСОБА_15 відвів його з місця події в напрямку ресторану «Діброва», що знаходиться в мікрорайоні «Діброва», м. Новодністровськ Чернівецької області.

Коли ОСОБА_9 із друзями зайшли під ресторан «Діброва», за арку, до магазину сантехніки, їх наздогнали обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_5 , поводячись агресивно, викрикуючи нецензурні слова та погрози, намагався підійти до ОСОБА_9 , однак його зупинили ОСОБА_11 та ОСОБА_15 . В ході розмови між ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , останній продовжував висловлюватись нецензурно, кричати та принижувати останніх.

В цей же час до ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_6 та, взявши рукою позаду за шию, намагався нахилити голову останнього до землі. В подальшому, за пропозицією ОСОБА_6 вони з ОСОБА_9 відійшли в сторону від усіх присутніх, щоб поговорити.

Коли ОСОБА_9 із ОСОБА_6 повернулися назад до присутніх на місці події осіб, ОСОБА_5 , обійшовши інших та наблизившись до ОСОБА_9 , наніс останньому кілька ударів, в тому числі ногою в коліно правої ноги, від чого ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на тротуар. Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжили бити лежачого ОСОБА_9 ногами, поки його не відтягнув з-під ніг обвинувачених ОСОБА_15 та, піднявши, відвів до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що також знаходиться в мікрорайоні «Діброва» м. Новодністровськ Чернівецької області.

В результаті дій обвинувачених ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, синців лівої вушної раковини, задньої правої поверхні шиї, синців в проекції 3-4 ребер по лівій середньо-ключичній лінії, лівої надключичної ділянки, в проекції лівої лопатки, садна лобно-скроневої ділянки голови зліва, лівої щоки, лівого зап`ястя, задньої поверхні верхньої третини правого передпліччя, задньої поверхні правого ліктьового суглобу, задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, задньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, передньо-зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, передньо-зовнішньої поверхні лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_5 , який просив задовольнити апеляцію, скасувати вирок районного суду та перекваліфікувати його дії на ст. 125 КК України, прокурора, який заперечив проти задоволення вимог апеляції та просив залишити вирок районного суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У районному суді обвинувачений ОСОБА_6 свою вину заперечив повністю, а обвинувачений ОСОБА_5 частково (Т.2, а.с. 239). У поданій апеляційній скарзі обоє обвинувачених повністю заперечують свою вину, вказуючи на те, що причиною конфлікту стало як раз порушення потерпілим ОСОБА_9 правил співжиття в суспільстві, яке виразилося у киданні останнім на клумбу пластикового стакану, та зауваження ОСОБА_5 , з цього приводу; провокативна поведінка самого потерпілого ОСОБА_9 ; відсутність доказів того, що хтось активними діями намагався розборонити суперечку, неточним трактуванням судом показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_9 , та безпідставне відхилення показів обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..
В судовому засідання апеляційної інстанції ОСОБА_5 не визнав вину у вчиненні хуліганства та просив перекваліфікувати дії на ст. 125 КК України, оскільки він не порушив громадський порядок, а намагався його навести.
Верховний Суд України у постанові від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17 кс 12) сформулював правову позицію, відповідно до якої громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного тощо.
Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_5 вчинив суперечку із ОСОБА_9 щодо кинутого на клумбу пластикового стакану, в ході якої висловлювався грубо та нецензурно до ОСОБА_9 , ображаючи його образливими словами. Незважаючи на те, що свідок ОСОБА_15 після почутого зауваження вибачився за кинутий стакан та пообіцяв його підняти, ОСОБА_5 підійшов та безпричинно наніс ОСОБА_9 один удар кулаком в область обличчя, в результаті чого між ними зав`язалась бійка. До ОСОБА_5 приєднався його друг ОСОБА_6 , який також наніс ОСОБА_9 один удар кулаком в обличчя, а ОСОБА_5 в цей час наніс удар ногою в праве коліно ОСОБА_9 .
Нанесення ударів ОСОБА_9 декілька разів припинялося і знову відновлювалося у присутності свідків, та призводило до падіння ОСОБА_9 на сходи і втрату ним свідомості, продовженні обвинуваченими побиття ОСОБА_9 , коли останній перебував у лежачому положенні.
Отже, у даному кримінальному провадженні фактичною підставою кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за відповідними частинами ст. 296 КК України, із дійсністю якої погоджується суд апеляційної інстанції, стали об`єктивні дані (обставини), досліджені в судовому засіданні, зокрема: відсутність особистої неприязні між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченими напередодні злочину, ініціювання сварки обвинуваченим ОСОБА_5 , із використанням нікчемної причини, позбавленої будь-якої необхідності, зауваження з приводу кинутого на клумбу пластикового стакану, нанесення удару ОСОБА_5 після того, коли свідок ОСОБА_15 вибачився за кинутий ОСОБА_9 стакан та пообіцяв його підняти, тобто повне вичерпання причини конфлікту, нічний час, громадське місце, в якому відбувалась подія, активний характер дій обвинувачених ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , і причинний зв`язок між діями обвинувачених та наслідками, що настали.
В п. 5 Постанови № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» пленуму Верховного суду України роз`яснив, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Районним судом встановлено, а колегією суддів апеляційного суду перевірено та підтверджено, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завдали потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, які виникли внаслідок 15 ти разової дії тупих твердих предметів або ударів об такі (Т.2, а.с. 241).
Така кількість побоїв свідчить про знущання над потерпілою особою, яка була у меншості по відношенню до обвинувачених, які тривалий час уперто не припиняли побиття потерпілого ОСОБА_9 , а припинивши, - декілька разів його відновлювали.
Посилання апелянтів на те, що причиною конфлікту було бажання обвинуваченого ОСОБА_5 , щоб потерпілий ОСОБА_9 дотримувався правил і норм, визначених в суспільстві, не порушував їх, як на причину відсутності в них мотиву вчинення даного злочину, не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Зокрема, після зробленого ОСОБА_5 зауваження свідок ОСОБА_15 вибачився за кинутий стакан та пообіцяв його підняти. Отже, у даному випадку зауваження ОСОБА_5 досягло своєї мети і причин розпочинати суперечку та побиття не було.
Проте, не маючи мотиву на вчинення даного злочину, як вказуються самі апелянти, ОСОБА_5 , як встановив районний суд, наніс удар потерпілому ОСОБА_9 через надуману, нікчемну причину. Саме нікчемний мотив є невід`ємним елементом суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 296 КК України.
«Припинення хуліганських дій» складають активні дії. Тому заподіяння обвинуваченим ОСОБА_5 свідку ОСОБА_16 випадкового удару ліктем в брову під час того, як останній намагався відтягнути ОСОБА_5 в сторону під час бійки, а той вирвався (Т.2, а.с. 241); відштовхування свідка ОСОБА_10 під час того, як останній намагався зупинити ОСОБА_5 , відтягуючи його за руки, свідчить про наявність в діях ОСОБА_5 , даної кваліфікуючої ознаки та правильність кваліфікації його дій за 3 ст. 296 КК за ознакою опору громадянам, які припиняли хуліганські дії.
Дана обставина була досліджена районним судом, проте не чітко сформулювала в мотивувальній частині вироку. Проте таке порушення не впливає на правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , та не утворює підставу для зміни чи скасування вироку районного суду.
Інші апеляційні доводи колегія суддів відкидає за безпідставністю.
На підставі вищенаведеного, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , та вважає, що районний суд прийняв законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляцію обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Новодністровського міського суду Чернівецької області від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 296 КК України та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1