Справа № 447/272/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/231/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_12 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 23 грудня 2015 року,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком суду

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, 14.11.2013 засудженого Миколаївським районним судом Львівської області за ст. ст. 185 ч. З, 383 ч. 1, 70 КК України до покарання у виді 4-х років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, не працюючого, уродженця смт. Розділ Миколаївського району Львівської області, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 14 листопада 2013 року та визначено остаточне покарання у виді 5 (п"яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 72879 грн. 90 коп. завданих матеріальних збитків.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 687 грн.96 коп.

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за те, що він 21 квітня 2014 року, вночі, в смт. Розділ Миколаївського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті незаконно заволодіти автомобілем «Шевроле Лачетті», д.р. № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , не маючи відповідного дозволу ні від власника цього транспортного засобу, ні від володільця ОСОБА_15 , ввівши в оману ОСОБА_16 , в якого знаходився ключ від вказаного вище транспортного засобу, щодо отримання дозволу від ОСОБА_15 на здійснення керування автомобілем, всупереч волі власника і користувача транспортного засобу, отримав від ОСОБА_16 ключ від транспортного засобу і повторно, незаконно заволодів автомобілем «Шевроле Лачетті», д.р. № НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який знаходився на подвір`ї біля житлового будинку по АДРЕСА_2 , та який належить, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_12 , після чого поїхав в напрямку центру смт. Розділ.

У подальшому, управляючи вказаним транспортним засобом, рухаючись по вул. Лісній в смт. Розділ Миколаївського району, ОСОБА_9 не справився з керуванням автомобілем «Шевроле Лачетті», д.р. № НОМЕР_1 , вчинив зіткнення із огорожею господарства № 20 по вул. Лісній та електроопорою, в результаті чого автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень.

Згідно висновку експерта № 9/432 від 11.12.2014 вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки «Шевроле Лачетті», д.р. .№ НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , розрахована станом на 21 квітня 2014 року, становила 72879,90 грн.

На вирок суду прокурор, який брав участь в суді першої інстанції,захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 та представник потерпілої ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_13 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини в суді, вважає, що вказаний вирок суду підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в частині вирішення питання про долю речових доказів. Зазначає, що суд першої інстанції при винесенні вироку грубо порушив вимоги ч. 9 ст. 100 КПК України та ч. 4 ст. 374 КПК України, не визначивши долю речових доказів.

Просить даний вирок суду змінити та внести зміни у резолютивну частину вироку щодо вирішення долі речового доказу автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», д.р.н. НОМЕР_1 .

В своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 вважає вирок суду першої інстанції необгрунтованим та незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та неповнотою дослідження всіх докази, які мають значення для справи. Зазначає, що неповнота дослідження доказів на досудовому розслідуванні та в суді призвела до винесення вироку в якому наявні висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи, так як факт незаконного заволодіння автомобілем та його дальшого пошкодження ОСОБА_9 не підтверджується, і в його діях відсутній склад злочину і це виключає несення кримінальної відповідальності за нього.

Просить даний вирок суду щодо ОСОБА_9 скасувати та закрити кримінальне провадження по справі.

В своїй апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_13 вважає вирок суду в частині цивільного позову незаконним, необгрунтованим та таким, що прийнятий із порушенням норм матеріального права та при неповному з`ясуванні всіх обставин справи. Зазначає, що судом першої інстанції питання компенсації завданої моральної шкоди потерпілій ОСОБА_12 взагалі не вирішено.

Просить даний вирок суду змінити та задовольнити заявлений цивільний позов в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_12 : матеріальну шкоду в сумі 209 391, 60 грн., витрати на проведення незалежної експертизи в сумі 1200 грн., моральну шкоду в сумі 20000 грн., а також неотриману (упущену) вигоду за договором оренди автомобіля 72000 грн.

Також у запереченнях на апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_17 , не погоджуючись із поданою апеляційною скаргою, вважає твердження вищевказаної апеляційної скарги необгрунтованими, так як не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченого ОСОБА_9 , які йому інкримінують, та дорожньо-транспортною подією. Зазначає, що потерпілою не вказано, які саме моральні чи фізичні страждання вона пережила, та докази, які б підтвердили їх наявність, тому вимога представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 відносно стягнень цивільних позовів є безпідставною та необгрунтованою. А тому просить відхилити апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 в частині цивільного позову.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисників - адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про задоволення їх апеляційної скарги та відхилення інших апеляцій, потерпілої ОСОБА_12 та її представника адвоката ОСОБА_13 про задоволення їх апеляційної скарги та відхилення інших апеляцій, міркування прокурора про задоволення його апеляційної скарги та відхилення інших апеляцій, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 та представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Суд обґрунтовує вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Однак, колегією суддів встановлено, що даний вирок суду першої інстанції містить істотні суперечності, оскільки районним судом не дано повного аналізу та оцінку зібраним та дослідженим в судовому засіданні доказам та не зазначено у вироку, чому судом прийнято до уваги одні докази та відкинуто інші.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.
Згідно ч .4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.
При цьому, у відповідності до вимог ст. 412 КПК України, яка передбачає істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та являються підставами для скасування судового рішення, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
А, перевіривши матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , колегія суддів встановила, що судом першої інстанції при судовому розгляді даної справи порушено вимоги ст. 107 КПК України, якими передбачено застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження.
І як вбачається із матеріалів справи в наявності є журнали судових засідань та примірник технічного носія інформації, однак на носію інформації не відображено хід судового засідання за 16.07.2015 року, під час якого були допитані свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , покази яких покладені в основу вироку, як того вимагають норми кримінально-процесуального закону, що позбавляє колегію суддів перевірити законність та обґрунтованість прийнятого рішення..
Крім того, з носія інформації, де зафіксовані судові засідання 22.12.2015 року та 23.12.2015 року, зокрема проведення судових дебатів, надання обвинуваченому останнього слова та проголошення вироку суду, вбачається, що такі не піддаються прослуховуванню внаслідок неякісного запису і сторонніх поміх, у зв`язку з чим колегія суддів позбавлена можливості належним чином перевірити доводи прокурора, достовірність обставин, встановлених під час судового розгляду, та законність і обґрунтованість прийнятого за його результатами судового рішення.
При цьому, виступи учасників процесу в судових дебатах є самостійною і обов`язковою частиною судового розгляду кримінального провадження, яка, як встановлено, не прослуховується, що тягне за собою недійсність цієї процесуальної дії, є порушенням ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року, та відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України - істотною перешкодою для ухвалення законного і обґрунтованого рішення та є підставою його скасування.
Відповідно ж до п. 7 ст. 412 КПК України відсутність частини запису колегія судів розцінює як відсутність технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безперечною підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.
А тому, на переконання колегії суддів, оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінально-процесуального закону є істотними та перешкоджають перевірці апеляційних доводів учасників процесу, то вирок районного суду відповідно до ст.ст. 412 та 415 КПК України слід скасувати, та призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

При цьому, оскільки даний вирок суду скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального-процесуального закону, то інші питання, викладені в поданих апеляціях, колегією суддів не вирішувалися. І викладені в апеляціях доводи учасників процесу слід перевірити при новому судовому розгляді даного кримінального провадждежння.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418 та 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 та представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 задоволити частково.

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 23 грудня 2015 року відносно ОСОБА_9 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд Миколаївським районним судом Львівської області кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 .

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді