Справа № 346/927/15-к
Провадження № 11-кп/779/501/2016
Категорія ч.1 ст.125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 28 вересня 2016 року щодо неї обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1. ст.125 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою щодо обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Жукотин, Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , громадянка України, неодружена, не працює, на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, раніше не судима

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, закрито кримінальне провадження за відмовою потерпілої ОСОБА_9 від обвинувачення у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст. 284 КПК України.

На дану ухвалу ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність, необґрунтованість, та істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Зазначає, що жоден із доказів, наданих стороною обвинувачення не підтверджують вчинення ОСОБА_8 винних, протиправних, та незаконних дій щодо умисного нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 .

Судом першої інстанції не взято до уваги результати слідчих експериментів проведених з потерпілою, свідком, обвинуваченою, покази судово-медичного експерта, та висновок судово-медичної експертизи, які свідчать про відсутність прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень.

Також на думку ОСОБА_8 , закриття провадження з підстав п.7 ч.1 ст. 284 КПК України можливе лише за умови безумовного підтвердження матеріалами кримінального провадження події кримінального правопорушення, наявності в діянні обвинуваченого складу кримінального провадження та згоди самого обвинуваченого на закриття кримінального провадження. Оскільки своєї згоди на закриття провадження обвинувачена ОСОБА_8 не надала, то суд на думку апелянта зобов`язаний був постановити виправдувальний або обвинувальний вирок, а не закривати провадження на підставі п.7 ст.284 КПК України.

У зв`язку з цим, оскаржувану ухвалу ОСОБА_8 просила скасувати, а справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_8 , її захисник, ОСОБА_9 та її представник не з`явилися; про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечив, оскаржувану ухвалу вважає законною та обґрунтованою, а тому, просить залишити її без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 04.10.2014 року близько 12 години біля входу в приміщення «Телемайстерня» по вул. Мазепи, 78 в м. Коломия Івано-Франківської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, заподіяла легкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 .

Під час розгляду справи, на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, потерпіла ОСОБА_9 подала заяву про відмову від обвинувачення та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 .

Відповідно ч.1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого про вчинення таких кримінальних правопорушень, зокрема злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Та згідно ст. 26 ч.4 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за ст. 284 ч.1 п.7 КПК України.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву, та постановив ухвалу про закриття провадження.

Посилання ОСОБА_8 на відсутність її згоди щодо закриття провадження у справі, відсутність події кримінального правопорушення, і як наслідок не постановлення судом виправдувального вироку є безпідставними, оскільки суперечать положенням кримінально-процесуального закону.

Так, відповідно ст. 284 ч.7 КПК України, якщо обставини передбачені п.п. 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, то суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 28 вересня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_5
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_3