АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 перевіривши на наявність перешкод для розгляду апеляції законного представника обвинуваченого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня та 26 жовтня 2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

Згаданими постановами судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано 31 серпня 2011 року запобіжний захід у вигляді взяття під варту, а 26 жовтня того ж року продовжено строк тримання під вартою до чотирьох місяців, тобто до 30 грудня 2011 року.
Не погодившись з такими постановами судді законний представник ОСОБА_3 оскаржила їх 23 березня 2016 року до Апеляційного суду міста Києва.

Як вбачається з матеріалів справи вказані постанови судді 30 березня 2012 року були оскаржені до Апеляційного суду міста Києва законним представником ОСОБА_3 і до її апеляцій були долучені копії цих оскаржуваних постанов.

26 квітня та 03 травня 2012 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва апеляції ОСОБА_3 , відповідно, щодо оскарження постанов про обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою, були направлені до Дніпровського районного суду м. Києва для виконання вимог, передбачених ст. 353 КПК України ( в редакції 1960 року)

31 травня 2012 року постановами Дніпровського районного суду відмовлено у задоволенні клопотань законного представника ОСОБА_3 про відновлення строку на апеляційне оскарження постанов Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2011 року про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, та про продовження строку тримання під вартою, а її апеляції визнані такими, що не підлягають розгляду.

Вказані постанови місцевого суду від 31 травня 2012 року ухвалами Апеляційного суду міста Києва, відповідно 17 та 31 липня 2012 року залишені без змін, а апеляції ОСОБА_3 без задоволення.
В апеляційній скарзі законний представник ОСОБА_3 знову ставить питання про скасування постанов судді Дніпровського районного суду м. Києва про взяття під варту обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_2 від 31 серпня 2011 року та про продовження строку тримання його під вартою від 16 жовтня 2011 року, і звільнення ОСОБА_2 з під варти.

Разом з тим, ст. 349 КПК України (в редакції 1960 року), встановлено, що апеляція на ухвалу чи постанову судді, винесену в порядку, передбаченому статтями, зокрема, 165-2, 165-3, цього Кодексу, подається безпосередньо до апеляційного суду у строки, встановлені у цих статтях, і розглядається за правилами, встановленими статтею 382 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 165-2, 165-3 КПК України (в редакції 1960 року), апеляції на постанови судді як про обрання запобіжного заходу так і про продовження строків тримання під вартою можуть бути подані протягом трьох діб з дня їх винесення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 353 КПК України (в редакції 1960 року), у разі подання апеляції з пропущеним встановленим ст. 349 вказаного Кодексу строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція визнається такою, що не підлягає розгляду.
У разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги законного представника ОСОБА_3 вище зазначена апеляція подана з пропуском строку на апеляційне оскарження без клопотання про відновлення такого строку, а тому, в даному конкретному випадку, повинна бути визнана такою, що не підлягає розгляду.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст. ст. 349, 350, 353, 362, 382 КПК України (в редакції 1960 року), перехідними положеннями КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляцію законного представника обвинуваченого ОСОБА_2 ОСОБА_3 на постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня та 26 жовтня 2011 року, відповідно, про обрання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді взяття під варту та продовження йому строку тримання під вартою, визнати такою, що не підлягає розгляду.

Суддя ОСОБА_1

Справа № 10/796/19/2016 Категорія: ст.ст. 165-2, 165-3 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_4 Доповідач: ОСОБА_1