Провадження № 1-кп/534/108/16
Справа № 534/890/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2016 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
-за ч.3 ст.185 КК України ,
14.04.2016р. в період часу з 12 годин 10 хвилин до 12 годин 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в ТОВ «Фоззі Фуд» (мережа супермаркетів «Сільпо»), який знаходиться за адресою :м. Комсомольск, проспект Героїв Дніпра , 89 , таємно , шляхом підбору ключа до камери сховища речей , проник до ячейки №15 даної камери звідки здійснив крадіжку особистих речей ОСОБА_5 , а саме : шкіряну жіночу куртку коричньового кольору, ключі від квартири, жіночі рукавички бежевого кольору, жіночі легенси темнокоричньового кольору, медикаменти та продукти харчування, які цінності для потерпілої не представляють, мобільний телефон «SАМSUNG» сріблястого кольору вартістю 155 грн, яким розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочину не визнав посилаючись на те , що не мав умислу на скоєння крадіжки майна потерпілої ОСОБА_5 , а за прохонням своєї дружини ОСОБА_7 14.04.2016р. в обід забрав з ячейки схову речей в магазині «Сільпо » речі, які ій таким чином передала подруга ОСОБА_8 . З цим пакетом він прийшов додому і коли з`ясувалось , що він приніс речі, які не належать його дружині він вирішив повернути їх власниці речей і за мобільним телефоном потерпілої зв`язався з її дочкою , домовився про зустріч і передав всі речі , які були в пакетах потерпілої. Просив суворо його не карати , врахувати те , що він вибачився перед потерпілою, а також те , що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина.
Потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що 14.04.2016р. в період часу з 12 годин 10 хвилин до 12 годин 30 хвилин перебуваючи в ТОВ «Фоззі Фуд» (мережа супермаркетів «Сільпо»), який знаходиться за адресою : м. Комсомольск, проспект Героїв Дніпра , 89 в камері сховища речей , в ячейці №15 вона залишила свої речі в пакеті, а саме : шкіряну жіночу куртку , ключі від квартири, жіночі рукавички , жіночі легенси , медикаменти та продукти харчування , які цінності для неї не представляють , мобільний телефон « SАМSUNG» сріблястого кольору вартістю 155 грн. Після того , як вона поклала пакет з речами до ячейки , вона впевнилась що дверцята закриті на замок і пройшла до торгівельної зали магазину . Коли повернулась приблизно через 10 хвилин виявила , що дверці ячейки , де вона залишала свої речі відкриті , а речі відсутні. Вона звернулась до охорони магазину . Згодом з її дочкою зв`язався обвинувачений , який передав їй всі речі і вибачився перед нею. Претензій по відшкодуванню майнової та моральної шкоди до обвинуваченого вона не має , просила суворо його не карати і обмежитись мінімальним покаранням або звільнити його від кримінальної відповідальності.
Свідок ОСОБА_9 показав суду , що працює начальником охорони в магазині «Сільпо», в квітні 2016р. до одного з охоронців звернулась жінка , яка залишала свої речі в камері схову в ячейці №15, а коли повернулась з торгівельного залу ,виявила , що дверцята ячейки №15 відчинені , речі відсутні , а в дверцятах цієї ячейки встромлений ключ від ячейки №13. Були випадки , коли одним ключем вдавалось відкрити іншу ячейку.
Свідок ОСОБА_7 показала суду, що раніше вона працювала в СІТІ Клаб в м. Комсомольську разом з ОСОБА_8 , яка теж проживає в АДРЕСА_2 . В телефонному режимі вони домовились з ОСОБА_8 ,що остання забере її робочий одяг з СІТІ Клаб з службового приміщення , де знаходяться шкафчики для зберігання одягу персонала , для цього вона дала їй ключ від свого шкафчика з прямокутною сріблястою біркою з №20, однак ОСОБА_10 ніяк не могла передати їй робочий одяг, а саме тапочки, футболку та фартух. Потім вони домовились , що ОСОБА_10 залишить її речі в ячейці для схову речей в магазині «Сільпо». Вона попросила свого чоловіка забрати ці речі з ячейки магазину «Сільпо» , з якої саме ячейки вона не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_8 показала суду , що раніше працювала з ОСОБА_7 в СІТІ Клаб в м. Комсомольську , і один час користувалась її фартухом. Потім ОСОБА_7 перейшла на іншу роботу і вона пообіцяла передати їй робочий одяг : кофточку, фартух та головний убор. Домовились передати речі через ОСОБА_11 . Її допитували в ході досудового слідства двічи , і спочатку вона давала неправдиві показання. Ніяких речей для передачі ОСОБА_7 в шкафчику магазина «Сільпо» вона не залишала. Ключі з бірками від робочих шкафчиків в СІТІ Клаб відрізняються від ключів з бірками в магазині «Сільпо» і сплутати їх неможливо.
Вина ОСОБА_6 в скоєнні злочину, передбаченому ч.3ст.185КК України підтверджується також письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні :
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.04.2016р. , згідно якого потерпіла зазначала, 14.04.2016р. в період часу з 12 годин 10 хвилин до 12 годин 30 хвилин невстановлена особа, перебуваючи в ТОВ «Фоззі Фуд» (мережа супермаркетів «Сільпо»), який знаходиться за адресою :м. Комсомольск, проспект Героїв Дніпра , 89 , таємно ,шляхом підбору ключа до камери сховища речей , проникла до ячейки АДРЕСА_3 ,звідки здійснила крадіжку особистих речей, а саме : шкіряну жіночу куртку , ключі від квартири , жіночі рукавички , жіночі легенси , медикаменти та продукти харчування , мобільний телефон « SАМSUNG», завдавши майнової шкоди на суму 3190 грн;
- протоколом огляду від 15.06.2016р. згідно якого потерпіла добровільно видала речі , які були викрадені в неї в магазині «Сільпо » , а потім повернуті невідомою особою;
- речовими доказами : копіями журналів : «Журнал учета вещей , оставленных гостями» та
« Журнал проверок ячеек » ;
- висновком експерта з оцінки майна від 27.04.2016р., згідно якого вартість мобільного телефону «SАМSUNG» моделі «Х620» з урахуванням зносу становить 155 грн ;
- речовим доказом : диском з відеозаписом камери спостереження магазину «Сільпо », який виданий начальником відділу охорони магазин ОСОБА_9 ;
- протоколом перегляду відеозаписом камери спостереження магазину «Сільпо », який виданий начальником відділу охорони магазин ОСОБА_9 .
Суд вважає, що винність ОСОБА_6 доказана і його дії щодо викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3ст.185 КК України, оскільки він скоїв умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) з кваліфікуючою ознакою , проникнення у сховище , що знайшло підтвердження у судовому засіданні , вина обвинуваченого встановлена і доведена.
Суд критично ставиться до показань обвинуваченого щодо відсутності умислу на скоєння крадіжки , оскільки його показання спростовуються показаннями свідка ОСОБА_8 , яка показала ,що ніяких речей в ячейці магазину «Сільпо» для ОСОБА_12 не залишала , показаннями свідка ОСОБА_9 , який зазначив, що ячейки для зберігання речей в магазині «Сільпо» перевіряються щодня і залишені покупцями речі вписуються до відповідних журналів, оглянутим в судовому засіданні відеозаписом камери спостереження на якому видно , як обвинувачений ОСОБА_6 відчиняє ячейку в який залишив свої речі , а потім озираючись намагається відчинити не один , а декілька ячейок і з ячейки яку йому вдалосяя відкрити забирає пакети потерпілої , в яких крім об`ємного одягу у виді шкіряної куртки знаходились також досить об`ємні продукти харчування : хліб , упаковка рогаликів в кількості 6 штук , кекс , сосиски . Показання обвинуваченого в частині відсутності умислу на скоєння крадіжки речей з ячейки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » суд розцінює, як обраний ним спосіб захисту, оскільки вони спростовуються стабільними і послідовними показаннями потерпілої ОСОБА_5 , показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Вказані докази суд вважає достовірними, так як вони відповідають фактичним обставинам, узгоджуються з іншими доказами, тому суд кладе їх в основу вироку, розглядаючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 , як тактику його захисту. Суд розцінює невизнання своєї вини ОСОБА_6 в ході судового розгляду, як його бажання уникнути відповідальності і ухилитися від покарання за скоєний злочин.
Обставин , що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено .
Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину , дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий , працює, розлучений , але проживає з бувшою дружиною та неповнолітньою дитиною, яка перебуває на його утриманні, на обліку у психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога , за місцем проживання характеризується, як особа на яку скарг та нарікань не надходило, за місцем роботи характеризується позитивно , враховуючи думку потерпілої , яка вибачила обвинуваченого і просила призначити йому мінімальне покарання або звільнити його від кримінальної відповідальності, суд приходить до переконання про можливість і необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3ст.185 КК України і вбачає підстави для застосування ст.75 КК України звільнення від покарання з випробуванням. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів. Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
Питання про речові докази вирішено судом відповідно до вимог ст.100 КПК України .
Витрати на залучення експертів відсутні .
Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і признати йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробовуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік .
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи ,періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_6 не обирати .
Речові докази по справі : шкіряну жіночу куртку коричньового кольору , ключі від квартири , жіночі рукавички бежевого кольору, жіночі легенси темнокоричньового кольору, медикаменти та продукти харчування , мобільний телефон « SАМSUNG» переданий під зберігальну розписку потерпілій залишити ОСОБА_5 , як їй належні (а.с.61); копії журналів : «Журнал учета вещей , оставленных гостями» та « Журнал проверок ячеек» (а.с.62); диск з відеозаписом камери спостереження магазину «Сільпо» - залишити при справі (а.с.68-70);
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1