Справа № 367/7303/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/489/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 12.10.2016

УХВАЛА
Іменем України
12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003142 від 20.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання слідчого Ірпінського відділу ГУ НП в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003142 від 20.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, в якому останні просили накласти арешт на автомобіль марки КАМАЗ 551, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 та автомобіль КАМАЗ 551, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2016 року вищевказане клопотання залишено без задоволення, оскільки з клопотання та матеріалів доданих до нього не вбачалось, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт можливо використати як доказ у кримінальному провадженні № 0003142 від 20.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської від 30 вересня 2016 року у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, а саме автомобілі КАМАЗ 551, д.н.з. НОМЕР_1 та КАМАЗ 551, д.н.з. НОМЕР_2 які є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003142 від 20.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на підтвердження того, що клопотання про арешт майна подавалось з метою збереження речових доказів, а саме в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом автомобілів КАМАЗ 551, д.н.з. НОМЕР_1 та КАМАЗ 551, д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, саме за допомогою вказаних транспортних засобів здійснювалася доставка ґрунту який в подальшому мав використовуватися для знищення слідів незаконної порубки дерев.

Крім того, в порушення вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі нічого не вказано про підстави відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, що свідчить про те, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , котра не підтримала подану апеляційну скаргу та просила ухвалу суду залишити в силі, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, і у вигляді арешту майна, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Як вбачається із матеріалів клопотання, будь-якої інформації про те, що вилучене майно містить на собі сліди кримінального правопорушення, про що зазначено у клопотанні, органом досудового розслідування слідчому судді не надано.
Як пояснила в судовому засіданні представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , що автомобілі КАМАЗ 551 д.н.з. НОМЕР_1 та д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності належать ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . 27 вересня 2016 року ОСОБА_7 зателефонував чоловік та попросив надати послугу з доставки ґрунту на підсипку за адресою м. Буча, вул. Пушкінська, 14 та пояснив де взяти ґрунт і як туди проїхати. При в`їзді в провулок за вказаною адресою автомобіль ОСОБА_7 та автомобіль ОСОБА_10 заблокували активісти і автомобілі були затримані працівниками поліції. На даний час підозра у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення їм не висунута, а тому висновок слідчого судді про відсутність даних про можливість використання вилученого майна у якості доказів у кримінальному провадженні № 0003142 від 20.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України є обґрунтованим.
Порушень процесуального характеру, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003142 від 20.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України залишити без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ: