Справа № 201/6311/16К
Провадження № 1кп/201/327/2016
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000995 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлоград, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисники ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
25.11.2016 р. закінчується строк тримання під вартою обвинувачених, а тому судом поставлено питання доцільності продовження цього строку.

Захисник ОСОБА_8 заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 Запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, так як останній хворіє на тяжку хворобу.

Прокурор просив продовжити строк тримання обвинувачених під вартою, так як останні обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину і перебуваючи на свободі можуть намагатись уникнути суду та вчинити інший злочин.

Потерпілі підтримали думку прокурора, а захисники просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачені підтримали позицію захисників та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт посилаючись на те, що прокурором не доведено ризиків, які він назвав.

Суд, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, заслухавши учасників процесу, враховує сталість його соціальних зв`язків, який має малолітню дитину, його вік, стан здоров`я, який хворіє на туберкульоз, відсутність місця роботи, те що він судимий за злочин проти здоров`я, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними у злочині передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України, яке являється тяжким, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою, так як на сьогоднішній день наявний ризик визначений п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, розуміючи тяжкість можливого покарання може спробувати ухилитись від суду, а також враховуючи його судимість може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, заслухавши учасників процесу, враховує сталість його соціальних зв`язків, його вік, стан здоров`я, відсутність місця роботи, те що він судимий та обвинувачується у вчиненні злочину під час іспитового строку, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними у злочині передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України, яке являється тяжким, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою, так як на сьогоднішній день наявний ризик визначений п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, розуміючи тяжкість можливого покарання може спробувати ухилитись від суду, а також враховуючи його судимість може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 21 січня 2017 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 21 січня 2017 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1