АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2016 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 червня 2016 року в кримінальному провадженні №0000505,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , гр. України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого Сторожинецьким районним судом:
- 15.07.1993 року за ст.ст.102, 140 КК України на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на два роки;
- 25.08.1994 року за ст.206 ч.3, 43 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 11.06.1998 року за ст.ст.81 ч.3, 140 ч.3 КК України на три роки 6 місяців позбавлення волі;
- 19.04.2002 року за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 14.05.2007 року за ст.ст. 395, 185 ч.2 КК України на два роки позбавлення волі;
- 09.11.2007 року за ст.186 ч.3 КК України на 6 років позбавлення волі;
- 07.08.2013 року за ст.185 ч.2, 71 КК України на 1 рік 15 днів позбавлення волі визнаний винуватим в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.3, 187 ч.1 КК України і йому призначено покарання:
- за ст.186 ч.3 КК України 5 років позбавлення волі.
- за ст.187 ч.1 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді п`ять років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з 12 жовтня 2016 року. На підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення в кількості вісім місяців 4 дні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішень долю речового доказу.
Згідно вироку, ОСОБА_7 в кінці серпня 2015 року проник до приміщення літньої кухні ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 , де погрожуючи потерпілому застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито заволодів грошима ОСОБА_9 в сумі 50 грн.
Крім того, 19-20 вересня 2015 року о 13 год. ОСОБА_7 повторно проник до приміщення літньої кухні ОСОБА_9 , де погрожуючи останньому застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, заволодів грошима потерпілого в сумі 300 грн.
Крім цього, 23.09.2015 року о 03 год. ОСОБА_7 повторно проник до приміщення літньої кухні ОСОБА_9 і тим же способом заволодів грошима потерпілого в сумі 1100грн.
Крім цього, 17.09.2015 року ОСОБА_7 о 20.30 год., знаходячись на дорозі в с.Великий Кучурів Сторожинецького району, шляхом погрози застосування фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої, що виразилося в демонстрації ножа та імітації удару ним, здійснив напад на ОСОБА_10 , намагаючись заволодіти її сумочкою, але не зміг довести свій умисел до кінця внаслідок вчинення опору.
На цей вирок обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив виправдати його за ст.187 ч.1 КК України. При цьому вказував, що повністю визнає свою вину за ст.186 ч.3 КК України, а також визнає факт нападу на потерпілу ОСОБА_10 з метою заволодіння її сумочкою, але без застосування ножа та небезпечного для життя і здоров`я потерпілої насильства.
Ще вказував, що видана потерпілою футболка, на якій є порізи та кров, не може бути належним і допустимим доказом, оскільки протокол добровільної видачі цієї футболки оформлено без участі понятих, ця футболка не була предметом експертних досліджень, а також не проводилась судово-медична експертиза з приводу поранення потерпілої. Ще апелянт вказував, що не було знайдено предмет, яким він порізав потерпілій футболку. Вважає, що потерпіла та її дочка давали неправдиві показання.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження в межах апеляційних вимог та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_7 є безпідставні і в задоволенні його скарги необхідно відмовити.
Оскільки апелянтом не оспорюється винуватість, обсяг обвинувачення та кваліфікація дій за ст.186 ч.3 КК України, а також факт нападу його на потерпілу ОСОБА_10 з метою заволодіння її сумочкою, колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить в цій ухвалі доказів на підтвердження тих фактичних обставин, які ніким не оспорено.
Що стосується кваліфікації дій обвинуваченого за ст.187 ч.1 КК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно в даному випадку взяв за основу показання потерпілої, свідка ОСОБА_11 , а також інші докази по справі і кваліфікував дії обвинуваченого як розбій.
Так, потерпіла ОСОБА_10 в суді дала показання, що у вересні 2015року в вечірній час в с. Великий Кучурів на дорозі на неї напав ОСОБА_7 , який намагався вирвати в неї жіночу сумочку. Коли вона стала чинити опір, нападник замахнувся на неї ножем, який був у нього в руці. Під час цієї боротьби вона впала в придорожню канаву. Тоді ж підбігла її дочка та почала кричати і боротись з ОСОБА_7 , після чого останній, злякавшись, втік. Дома вона побачила, що її футболка спереду в ділянці живота розрізана, а на животі є слід від порізу. Пізніше вона цю футболку зі слідами крові видала працівникам міліції.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засідання дала показання, в один з днів вересня 2015 року в с.Великий Кучурів в вечірній час, зустрічаючи маму, вона почула крики останньої про допомогу. Підбігши на крик, вона побачила якогось чоловіка і маму в канаві. В того чоловіка в правій руці був якийсь предмет. Вона накинулась на того чоловіка, боронячи маму, після чого останній втік. Дома вона побачила порізи на маминій футболці і також були порізи у мами на животі. Мама їй говорила, що в нападника був ніж в руці.
При огляді в судовому засіданні футболки, в якій у день нападу була одіта потерпіла і яку добровільно видала ОСОБА_10 , було встановлено, що на ній в нижній частині спереду є порізи і в районі порізів є плями бурого кольору, схожі на кров.
Вказані порізи та плями булого кольору, схожі на кров на футболці потерпілої також підтверджують показання потерпілої та свідка в тій частині, що обвинувачений застосовував ніж під час нападу. А тому твердження обвинуваченого про недопустимість вказаного доказу є безпідставним.
Аналіз вказаних доказів свідчить про правильність висновку суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив напад на потерпілу з метою заволодіння її майном і при цьому застосував погрозу насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, оскільки ця погроза була у виді застосування ножа.
Посилання обвинуваченого на те, що органом досудового слідства не було знайдено ніж, який був у нього під час нападу на потерпілу, а також те, що пошкоджена футболка не направлялась на експерте дослідження, є обґрунтовані, але не проведення певних експертиз та не відшукання ножа в даному випадку не є вирішальним для правильного визначення кваліфікації дій ОСОБА_7 .
Твердження обвинуваченого в тій частині, що потерпіла ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні давали неправдиві показання, є безпідставні та можуть свідчити про намагання останнього уникнути відповідальності за вчинення більш тяжкого злочину.
Підстав для скасування чи зміни вироку колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних та кримінальних справ Апеляційного суду чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А :
В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити, а вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 червня 2016року щодо нього залишити без змін.
Зарахувати в строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 17 червня 2016 року по 19 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в порядку касаційного провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 , який перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_12

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія вірна суддя