Справа № 639/5089/16-к
1-кп/639/358/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2016 року м. Харків
Жовтневий районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, на підставі ст. 89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_4 , 21 травня 2016 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, знаходився біля приватного будинку № 20/56 по вул. Лейтенанта Шмідта в м. Харкові, де зустрів свого сусіда, ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, попросив у ОСОБА_5 належний тому мобільний телефон нібито для здійснення декількох телефонних дзвінків, пообіцявши, що відразу поверне телефон.
ОСОБА_5 , нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 та, цілком і повністю довіряючи йому, передав останньому мобільний телефон.
Таким чином ОСОБА_4 , виконав всі дії, які вважав за необхідне для незаконного заволодіння майном ОСОБА_5 .
В результаті зазначених дій ОСОБА_4 завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 391 грн. 50 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 3049 від 26.05.2016.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
29 червня 2016 року в м. Харкові між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, відповідно до якої ОСОБА_4 зобов`язується повно та беззастережно визнати свою провину в обсягу та за обставин, викладених в повідомленні про підозру та обвинувальному акті в ході судового провадження. Сторони погодили покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 провину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 , показав суду, що підозрюваний свої зобов`язання виконав та просив суд затвердити угоду про примирення.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, вважає можливим затвердити угоду про примирення від 29 червня 2016 року укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на проведення експертизи в сумі 439 гривень 80 коп. на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд,
ухвалив :
Затвердити угоду про примирення від 29 червня 2016 року, що укладена в м. Харкові між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання, навчання, роботи, періодично з`являтись до кримінально виконавчої інспекції на реєстрацію.
Копію вироку після проголошення негайно вручити підозрюваному, потерпілому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1