У Х В А Л А

21.07.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в кінці березня 2016 року, в невстановлений досудовим розслідуванням день, ОСОБА_4 , до якого звернувся ОСОБА_6 з приводу оформлення військового квитка його знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вирішив використати вказану ситуацію у власних корисливих інтересах, які полягали у його особистому протиправному збагаченні. У подальшому, ОСОБА_4 , попередньо погодивши із службовими особами Мукачівського ОМВК суму неправомірної вигоди, висунув ОСОБА_6 вимогу про необхідність передачі йому грошової винагороди в розмірі 7600 грн., у разі отримання якої він вирішить із службовими особами Мукачівського ОМВК питання оформлення військового квитка ОСОБА_7 , на що ОСОБА_6 погодився.

Потім, 20.04.2016 близько 10.00 год. ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_6 , яка мала місце у кафе «Флеш», що розташоване за адресою: м. Мукачево, вул. Духновича, 116, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, одержав від ОСОБА_6 частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 7600 грн. для подальшого розподілу між ним та службовими особами Мукачівського ОМВК за оформлення військового квитка ОСОБА_7 .

Потім, приблизно 12-13 липня 2016 року, ОСОБА_4 , до якого знову звернувся ОСОБА_6 з приводу оформлення військового квитка його знайомому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вирішив використати вказану ситуацію у власних корисливих інтересах, які полягали у його особистому протиправному збагаченні. У подальшому, ОСОБА_4 , попередньо погодивши із службовими особами Мукачівського ОМВК суму неправомірної вигоди, висунув ОСОБА_6 вимогу про необхідність передачі йому грошової винагороди в розмірі 6000 грн., у разі отримання якої він вирішить із службовими особами Мукачівського ОМВК питання оформлення військового квитка ОСОБА_8 , на що ОСОБА_6 погодився.

Далі, 15.07.2016 в кінці робочого дня ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_6 та його знайомим ОСОБА_9 , біля Мукачівського ОМВК, що розташований за адресою: м. Мукачево, вул. Духновича, 89, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, одержав від ОСОБА_6 частину суми неправомірної вигоди в розмірі 2500 грн., попередньо обумовленої службовими особами Мукачівського ОМВК для подальшого розподілу між ним та цими службовими особами за оформлення військового квитка ОСОБА_8 .

У подальшому, 19.07.2016 близько 13.30 год. ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_6 , яка мала місце у кафе «Флеш», що розташоване за адресою: м. Мукачево, вул. Духновича, 116, одержав від ОСОБА_6 решту раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 3500 грн. для подальшого розподілу між ним та службовими особами Мукачівського ОМВК за оформлення військового квитка ОСОБА_8 , однак довести його до кінця не зміг з незалежних від волі останнього причин, оскільки був затриманий працівниками поліції.

19.07.2016 під час огляду місця події зроблено сухі змиви з правої та лівої долонь рук затриманого ОСОБА_4 , які вилучено разом із контрольним взірцем фільтрувального паперу, також вилучено частину предмету неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 3500 гривень, два мобільні телефони ОСОБА_4 із сім-картками, особисті грошові кошти ОСОБА_4 в сумі 70 доларів США та 369 гривень, банківську зарплатну картку, картку для малого прикордонного руху з Угорщиною на ім`я ОСОБА_4 та гаманець останнього.

Крім цього, під час затримання ОСОБА_4 під час особистого обшуку у останнього вилучено формені штани, з кишені яких він добровільно видав частину предмета неправомірної вигоди.

Враховуючи те, що вищеперераховане тимчасово вилучене майно, зберегло на собі сліди злочину, так як на аркушах фільтрувального паперу, за допомогою яких відібрано сухі змиви з долонь рук ОСОБА_4 , внутрішній поверхні гаманця, у якому зберігалася частина предмету неправомірної вигоди та кишені формених штанів, можуть містити сліди спеціальної хімічної речовини (п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України), якою був помічена частина предмету неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 3500 гривень (п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України).

Вказані засоби зв`язку мобільні телефони ОСОБА_4 тимчасово вилучені слідчим, оскільки є засобами вчинення кримінального правопорушення (п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України за їх допомогою останній телефонував заявнику та іншим особам з якими домовлявся про вчинення вказаного правопорушення.

Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Зазначене тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як тимчасово вилучення майна та його арешт.

Крім цього, оскільки санкція ч. 3 ст. 368 КК України як обов`язкове додаткове покарання передбачає конфіскацію майна, виникла необхідність у накладенні арешту на особисті грошові кошти підозрюваного ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали зазначене клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечив проти накладення арешту на особисті кошти свого підзахисного, в решті підтримав зазначене клопотання.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку арешту майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як зазначено у ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Як зазначено у ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171 - 174 цього Кодексу. При цьому: майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.
Проаналізувавши надані суду матеріали та обставини викладені у клопотанні, заслухавши слідчого, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні речі і документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто мають ознаки речових доказів у цьому кримінальному провадженні, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом, а відтак мають значення речових доказів у кримінальному провадженні. Крім того, суд також враховує, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб, а також той факт, що зазначені речі підлягають спеціальній конфіскації відповідно до ст. 100 КПК України, були вилучені на законних підставах, що відповідає завданням та меті накладення арешту, клопотання подане вчасно до суду, тому зазначене клопотання слід задовольнити частково наклавши арешт на все вилучене під час огляду 19.07.2016 року майно, крім грошових коштів в сумі 70 доларів США та 369 гривень, які були вилучені у ОСОБА_4 на законних підставах, проте не містять слідчий інтерес, як це прямо зазначено у протоколі вилучення та не відповідають меті забезпечення конфіскації майна у подальшому.

Керуючись ст.ст. 98, 110, 170-175, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 19.07.2016, а саме: аркуші фільтрувального паперу зі сухими змивами з правої та лівої долонь рук ОСОБА_4 , а також контрольний зразок фільтрувального паперу, частину предмету неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 3500 гривень, а саме: купюри номіналом 500 гривень із серійними номерами: БТ 0670455; ВД 6787545; ГК 753 6454; ВА 8026280; купюри номіналом 100 гривень із серійними номерами КА 3246882; ВЙ 5080151; ЗХ 2839586; ГЕ 2984555; КК 6587592; ВБ 2359506; ГЖ 2400699; ГХ 8698246; ЕД 1219497; КТ 6804061; ЕЧ 6882764; КП 5419059; КА 2694679; ГИ 7161697; ГА 8710123, мобільні телефони ОСОБА_4 марки «Samsung» чорного кольору із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» з номером НОМЕР_1 та марки «Nokia» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» з номером НОМЕР_2 , гаманець та формені штани ОСОБА_4 .

Особисті грошові кошти ОСОБА_4 в сумі 70 доларів США та 369 гривень повернути негайно їх власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1