Справа № 333/1574/16-к
Провадження № 1-кп/333/1574/16
ВИРОК
05 травня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не зареєстрованого, раніше судимого:
09.01.2008 року Марганецьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим терміном 1 рік;
24.04.2009 року Марганецьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений умовно-достроково, не відбутий строк 4 місяці 15 днів;
20.11.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком Марганецького районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2009 року та остаточно призначено 1 рік 1 місяць позбавлення волі; 22.07.2014 року звільнений на підставі ухвали Синельниковського районного суду Дніпропетровської області від 14.07.2014 року за ст. 7 Закону України «Про амністію»,
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
31.12.2015 року, приблизно о 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку № 5-в по вул. Малиновського в м. Запоріжжі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклого словесного конфлікту зі своїм знайомим ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс не менше двох ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_4 , спричинивши останньому, згідно з висновком експерта № 242 від 22.01.2016 року тілесні ушкодження у вигляді поєднаної черепно-лицьової травми: багатооскольчатий перелом верхньої щелепи справа із переходом на основу черепу, перелом тіла та відростків правої скулової кості, множинні розриви слизової оболонки ротової порожнини в області переломів, гематоми в навколоокових областях та субкон`юктивальні крововиливи обох очей, множинні садна обличчя, скулової та щічної областей зліва, що у сукупності кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, погодився з обсягом і кваліфікацією вчиненого, щиросердне розкаявся у скоєному. При цьому ОСОБА_5 пояснив суду, що в ніч з 30.12.2015 року на 31.12.2015 року, він знаходився у нічному клубі «Лео Макс», розташованому у Комунарському районі м. Запоріжжя, де зустрів свого знайомого ОСОБА_4 , з яким у нього виник словесний конфлікт. Після того як він та потерпілий опинилися на вулиці біля клубу, конфлікт переріс у бійку, під час якої він наніс не менше двох ударів кулаком правої руки в область обличчя потерпілого. Їх розборонили знайомі та він поїхав додому. Про те, що у ході бійки він спричинив ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження йому стало відомо від слідчого, до якого його викликали у січні 2016 року.
Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 31.12.2015 року, приблизно о 02 год. 00 хв., у нього виник словесний конфлікт з обвинуваченим, якого він зустрів у нічному клубі « ОСОБА_6 », де відпочивав. Подробиці бійки, яка сталася між ними на вулиці біля клубу він не пам`ятає, оскільки знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Опритомнів у реанімації 5-ої міської лікарні 02.01.2016 року, в подальшому був переведений до щелепно-лицьового відділення, де знаходився близько трьох тижнів. Під час лікування йому була проведена операція. З лікарні був виписаний на амбулаторне лікування.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор не оспорював обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 , у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Таким чином, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, його здоров`я (на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває), дані, характеризуючи особистість обвинуваченого - раніше судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується. Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого, є - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується його поведінкою на досудовому розслідуванні та судовому слідстві. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Санкцією ч. 1 ст. 121 КК України передбачено позбавлення волі на певний строк. Враховуючи дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , обставини, пом`якшуючі покарання, обставини кримінального провадження, з урахуванням вимог ст. 75 КК України, взявши до уваги думку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Судом також розглянутий цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 15 562 грн. 98 коп., моральної шкоди у розмірі 300 000 грн., який ОСОБА_5 визнав частково, оскільки вважає що розмір завданої моральної шкоди завищений.
Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка завдала її, при наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Заявлений по справі потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у сумі 15 562 грн. 98 коп. підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний обвинуваченим, відповідає пред`явленому обвинуваченню та знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.
При вирішенні питання про розмір моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 , суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує роз`яснення п. 4, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де сказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Враховуючи характер моральних та фізичних страждань потерпілого ОСОБА_4 , тяжкість від наслідків, вимушені зміни у його життєвих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення їх попереднього стану, а саме після скоєного злочину та отримання тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 погіршився загальний стан здоров`я, виникло погане самопочуття, розпач, порушено уклад звичайного життя, у потерпілого виникли матеріальні труднощі, оскільки він не міг працювати, суд вважає цивільний позов щодо відшкодування моральної шкоди потерпілого ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню в розмірі 20 000 грн.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Згідно з вимогами ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили залишити домашній арешт.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 15 562 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят дві) грн. 98 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди, 20 000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди.
Речовий доказ: запальничку синього кольору із нашаруванням РБК, передану на зберігання у камеру зберігання речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області знищити.
Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1