провадження № 1-кс/760/9590/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року м. Київ
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю представника заявника ОСОБА_3 , представника НАБУ ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
в с т а н о в и в:
13.07.2016 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.06.2016 він подав до НАБУ заяву про вчинення суддею Згурівського районного суду Київської області ОСОБА_6 за співучастю з адвокатом ОСОБА_7 злочину, який передбачений статтею 364 КК.
Однак станом на 11.07.2016 відомості за поданою ним заявою про злочину від 29.06.2016 не внесені до ЄРДР.
На підставі вищезазначеного заявник просив зобов`язати уповноважених працівників НАБУ внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке передбачене статтею 364 КК.
У судовому засіданні представник заявника подану скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Представник НАБУ у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги мотивуючи тим, що заявник звернувся до них із заявою, у якій не виклав конкретних обставин справи, що можуть свідчити про вчинення суддею Згурівського районного суду Київської області ОСОБА_6 кримінального корупційного правопорушення.
Крім цього, просив звернути увагу, що заявник фактично намагається оскаржити судове рішення та відповідні дії судді, вчинені ним при здійсненні правосуддя, поза порядком, передбаченим процесуальним законом.
Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши обґрунтування скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити з таких підстав.
Правила статті 303 КПК визначають вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Так відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з частиною першою статті 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Слідчий суддя встановив, що 29.06.2016 ОСОБА_5 подав до НАБУ заяву про вчинення суддею Згурівського районного суду Київської області ОСОБА_6 за співучастю з адвокатом ОСОБА_7 злочину, який передбачений статтею 364 КК. Заява була зареєстрована НАБУ 29.06.2016 за вхід. Я-6046 (а.с. 3-4).
Слідчий суддя зауважує, що підставою кримінальної відповідальності згідно частиною першою статті 2 КК є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідність дають підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя встановив, що у своїй заяві про кримінальне правопорушення ОСОБА_5 зазначив обставини, які стосуються виключно процедури судового розгляду справи № 365/179/16-ц.
Однак, частина друга статті 126 Конституції України визначає гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.
За правилами статті 48 Закону «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» роз`яснив, що «відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всі території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийняті позовів та заяв з таким предметом (пункт 10)».
Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.
У справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень частин першої, другої статті 126 Конституції України та частини другої статті 13 Закону України "Про статус суддів" (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 1 грудня 2004 р. № 19-рп/2004 Конституційний Суд України визначив, що "недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом". Відповідно до положення частини першої статті 126 Конституції України зміст недоторканності суддів як умови виконання ними професійних обов`язків не обмежується визначеною у частині третій цієї статті гарантією, згідно з якою суддя не може бути без згоди Верховної Ради України затриманий чи заарештований до винесення обвинувального вироку судом.
Крім того, Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив, що «законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду».
Таким чином, слідчий суддя констатує, що заявник звернувся із заявою до НАБУ, у якій не виклав конкретних обставин, які можуть свідчити про вчинення суддею Згурівського районного суду Київської області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 364 КК.
З матеріалів справи випливає, що заявник фактично намагається оскаржити судове рішення та відповідні дії судді ОСОБА_6 , вчиненні ним при здійсненні правосуддя, порушуючи при цьому встановлений законодавцем процесуальний порядок.
Отже, дії заявника спрямовані на втручання у діяльність судді з використанням механізму оскарження бездіяльності слідчого, передбаченого статтею 303 КПК.
Враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити у повному обсязі.
Керуючись статтями 303, 305, 306, 307, 308 КПК, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1