Єдиний унікальний номер № 201/7925/16-к
Номер провадження 1-кп/201/291/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року м. Дніпропетровськ

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 23 березня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001278 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із повною середньою освітою, розлученого, працюючого адміністратором служби безпеки в ТОВ «Український Агрохімічний Союз», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2016 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 28-Б по Бульвару Слави у м. Дніпропетровську, поруч із сміттєвим баком, побачив предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на бойову гранату Ф-1. Далі ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказаний предмет є бойовим припасом та вибуховою речовиною, дозволу на носіння яких він не має, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, підняв вказаний предмет та поклав його до внутрішньої кишені своєї куртки, тим самим, не маючи передбаченого законом дозволу придбав, зберігав та почав носити його при собі, пересуваючись вулицями м. Дніпропетровська.

22 березня 2016 року, приблизно о 23 годині 15 хвилин, працівниками поліції під час огляду кімнати в квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_4 , виявлено та вилучено конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпусом ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та запал типу УЗРГМ промислового виготовлення, що відноситься до категорії боєприпасів, дані предмети творять собою ручну осколкову, оборонну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії боєприпасів, яку він знайшов та незаконно зберігав за вищевказаною адресою.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю і суду показав, що 22 березня 2016 року, приблизно о 20 годині, він знаходився біля будинку № 28-Б по Бульвару Слави у м. Дніпропетровську, де поряд із сміттєвим баком побачив предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на бойову гранату, яку він вирішив залишити собі. З цією метою він поклав вказаний предмет до внутрішньої кишені своєї куртки і направився додому. При цьому, він розумів, що передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання цієї гранати у нього не було. У цей же день, приблизно після 23 години, працівниками поліції під час огляду кімнати в квартирі АДРЕСА_2 , де він мешкає, виявлено та вилучено знайдену ним бойову гранату Ф-1. При цьому, ОСОБА_4 не оспорював ні обставини вчинення ним правопорушення, що інкримінується, ні вину. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим, дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, оскільки він своїми умисними діями придбав, носив та зберігав бойові припаси та вибухові речовини без передбаченого законом дозволу, а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, має повну середню освіту, розлучений, працює адміністратором служби безпеки в ТОВ «Український Агрохімічний Союз», за місцем роботи характеризується із позитивної сторони, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у вчиненому.

Під час судового розгляду обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують покарання, які приведені вище, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначено покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, так як, саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин і проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, зважаючи, що тяжких наслідків від вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення не настало, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши останнього від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням та поклавши відповідні обов`язки.
Під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано суду відповідних документів на підтвердження наявності судових витрат у даному кримінальному провадженні та їх розміру, а тому суд позбавлений можливості вирішити питання щодо їх стягнення з обвинуваченого в порядку ст. ст. 118, 124 КПК України. .
Цивільний позо уданому кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

предмети, вилучені в ході проведення огляду за місцем мешкання ОСОБА_4 , у квартирі АДРЕСА_2 - споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, який відноситься до категорії вибухових речовин, та запал типу УЗРГМ, який відноситься до категорії боєприпасів, які відповідно до квитанції № 294 знаходяться у камері зберігання речових доказів Жовтневого ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області знищити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370- 374, 394 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази у кримінальному провадженні:

предмети, вилучені в ході проведення огляду за місцем мешкання ОСОБА_4 , у квартирі АДРЕСА_2 - споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, який відноситься до категорії вибухових речовин, та запал типу УЗРГМ, який відноситься до категорії боєприпасів, які відповідно до квитанції № 294 знаходяться у камері зберігання речових доказів Жовтневого ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області знищити.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1