25.07.2016 Справа №607/6347/16-к
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого слідчого відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого слідчого відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В :
У судовому засіданні старший слідчий, клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Заслухавши пояснення старшого слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно подання ТМВ ДВС, ОСОБА_7 не виконує виконавчого листа № 2-1805 виданого 08.09.2011 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з нього грошових коштів в користь ТзОВ «ОТП Факторинг-Україна».
В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 01 серпня 2008 року між ОСОБА_7 та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник ТзОВ «ОТП Факторинг Україна») укладено кредитний договір № СМ-БМЕЕОО/Об 1/2008, по якому, з метою гарантування виконання умов договору, укладено договір поруки ОСОБА_8 , та підписано договір іпотеки № РМ-8МЕЕ00/055/208.
У звязку із виниклою заборгованістю ОСОБА_7 по вищезазначеному кредитному договорі, 06 жовтня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом винесено рішення у справі № 2-1805/10, щодо стягнення солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 1481314,18 гривень. Та на підставі даного рішення, направлено на адресу ДВС ТМУЮ, виконавчий лист від 06.10.2010 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 43257096. Під час проведення виконавчих дій по якому, державним виконавцем встановлено, ш^ї^шзаві,приватної власності ОСОБА_7 належить нежитлове приміщення по АДРЕСА_3 ^ф^поля, яке ДВС, 18.11.2015 року реалізовано через електронні торги ОСОБА_9 метою оплати вартості приміщення на рахунок ДВС ТМУЮ внесено грошові сумі 1484337 гривень. Після чого, у звязку, із зверненням ОСОБА_10 в ДВС ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», з метою оформлення права власності на вищезазначене приміщення, 02.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту, та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» знято іпотечні обтяженні із предмету іпотеки.
Також, в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 достовірно знаючи, що нежитлове приміщення по АДРЕСА_4 реалізоване ДВС через електронні торги ОСОБА_10 , та у звязку із зняттям всіх обтяжень з даного приміщення, умисно не виконуючи рішення Тернопільського міськрайонного суду від 06.10.2010 року у справі № 2-1805/10 та перешкоджаючи його виконанню, також звернувся в Тернопільський міськрайонний суд (справа № 607/547/16-ц від 04.02.2016 року) щодо визнання електронних торгів з продажу нежитлового приміщення по АДРЕСА_4 , недійсними та визнання недійсним протоколу, 09.02.2016 року незаконно відчужив дане приміщення шляхом укладання із ОСОБА_5 договору купівлі-продажу, внаслідок чого ОСОБА_10 оплативши вартість даного приміщення шляхом перерахування грошових коштів в сумі 1484337 гривень на рахунок ДВС та виконавши дії щодо зняття обтяжень з даного приміщення не змогла оформити права власності.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
На думку слідчого судді, є підстави вважати, що нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі продажу №401, виданого 09.02.2016 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 відповідає критеріям ст.. 98 КПК України, а саме є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 167, 170, 172, 173 КПК України, -
Клопотання старшого слідчого слідчого відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі продажу №401, виданого 09.02.2016 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ним як ОСОБА_5 так і іншим особам.
Ухвала про арешт майна виконується негайно старшим слідчим слідчого слідчого відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого слідчого слідчого відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 .