ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6363/16-к
провадження № 1-кп/753/452/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкриому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта вища, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.11.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; 28.05.2014 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян замінено на громадські роботи в розмірі 60 годин; 05.12.2014 року знятий з обліку Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва у зв`язку із відбуттям покарання, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 16.11.2015 року , приблизно о 19 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку 1-к по вул. Драгоманова у м. Києві, помітив припаркований у дворі, належний ОСОБА_5 автомобіль марки «Фольксваген Гольф», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , колеса якого були обладнані декоративними автомобільними колісними ковпаками з логотипом у середині, після чого, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме декоративних автомобільних ковпаків. Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до вищевказаного автомобіля і, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, повторно, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом вільного доступу, руками зняв з переднього правого колеса автомобіля декоративний автомобільний колісний ковпак з логотипом , вартістю 372 грн. 00 коп. і почав відходити від автомобіля.
В цей момент, злочинні дії ОСОБА_4 були помічені власником автомобіля ОСОБА_5 , який знаходився в салоні автомобіля. Після чого, вийшовши з автомобіля, ОСОБА_5 вигукнув щоб ОСОБА_4 зупинився, але останній не відреагував та усвідомлюючи те, що його злочинні дії було викрито, що таємне викрадення майна переросло у відкрите викрадення чужого майна, почав тікати, але у дворі сусіднього будинку по АДРЕСА_2 був затриманий очевидцем разом з викраденим майном, а саме автомобільним колісним ковпаком.
Крім того, ОСОБА_4 10.06.2016 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, проспект Григоренка, 18, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне, таємне, повторне викрадення чужого майна, зняв з переднього правого колеса автомобіля марки «Тойота» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 декоративний автомобільний колісний ковпак з логотипом у середині, вартістю 500 гривень 00 копійок, який належить ОСОБА_7 та з місця скоєння злочину разом із викраденим майном зник.
Крім того, ОСОБА_4 10.06.2016 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, проспект Григоренка, 14, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне, таємне, повторне викрадення чужого майна, зняв з переднього правого колеса та заднього лівого колеса автомобіля марки «Міцубісі», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , два декоративних автомобільних колісних ковпаки з логотипом у середині, вартістю 1200 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_8 та з місця скоєння злочину разом із викраденим майном зник.
Будучи допитаним в судовому засіданні , обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочинів визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 17.11.2015 року він, побачивши біля будинку 1-к по вул. Драгоманова в м. Києві автомобіль «Фольксваген Гольф», вирішив зняти з нього колісний ковпак, щоб потім подарувати батьку, оскільки той підходив до автомобіля батька. Потім 10.06.2016 року вночі він з автомобілів, які були припарковані біля будинків 18 та АДРЕСА_3 , зняв колісні ковпаки ще з двох автомобілів, щоб в подальшому їх продати та використати гроші на свої потреби. Усі викрадені ним ковпаки вилучені та повернуті власникам.
Інші докази по справі відповідно до ст. 349 КПК України судом не досліджувалися.

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, розяснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведеною повністю і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України , як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, особою що виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її воліта за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У відповідності до ст. 66 КК України, обставинами , що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України, обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами тяжкого та середнього ступеню тяжкості, його особу, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше судимий за умисний корисливий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, і вважає необхідним обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі .

Враховуючи особу обвинуваченого, те що він позитивно характеризується , має постійне місце реєстрації та проживання , а також його щире каяття, що тяжких наслідків від злочинів не наступило, викрадене майно повернуте потерпілим, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 366-368 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

За ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

За ч.2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 призначити 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання , якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в інспекції для реєстрації.
Речові докази - автомобільні ковпаки залишити у потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва з дня його проголошення.
СУДДЯ: