11-кп/775/308/2016(м)
220/2023/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000932 за апеляційними скаргами законного представника потерпілого ОСОБА_9 та заступника прокурора Донецької області на вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 04 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Новосілка Донецької області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, не судимого, який має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт, за ст. 128 КК України у вигляді двох років обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком один рік, -

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.

25 жовтня 2015 року, приблизно о 01 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 знаходився в приміщенні кафе «Янісоль» на території автозаправного комплексу «Янісоль», розташованому по вул. Верхній, буд. 6 смт. Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області, де вживали спиртні напої. В цей час між вказаними особами на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли з приміщення кафе «Янісоль» та, знаходячись на території автозаправного комплексу, почали з`ясовувати стосунки, висловлюючись словами грубої нецензурної лайки, після чого почали хапати один одного за одежу та здійснювати поштовхи руками у різні частини тіла, пересуваючись по території АЗС.

У вказаний час, в ході конфлікту, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на відстані приблизно 5 метрів від порогу кафе, діючи умисно, на ґрунті неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в область верхньої губи ОСОБА_7 ..

В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 25 жовтня 2015 року, приблизно о 01 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 знаходився в приміщенні кафе «Янісоль» на території автозаправного комплексу «Янісоль», розташованому по вул. Верхній, буд. 6 смт. Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області, де вживали спиртні напої. В цей час між вказаними особами на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли з приміщення кафе «Янісоль» та, знаходячись на території автозаправного комплексу, почали з`ясовувати стосунки, висловлюючись словами грубої нецензурної лайки, після чого почали хапати один одного за одежу та здійснювати поштовхи руками у різні частини тіла, пересуваючись по території АЗС.

У вказаний час, в ході конфлікту, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на відстані приблизно 5 метрів від порогу кафе, діючи умисно, на ґрунті неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання більш значної шкоди для здоров`я ОСОБА_7 , хоча повинен був і міг її передбачити, наніс один удар кулаком правої руки в область верхньої губи ОСОБА_7 .

Внаслідок вказаного удару ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , не втримавшись на ногах, з приданим прискоренням впав на асфальтове покриття на території АЗС, вдарившись потилицею об нього, втративши свідомість.

Внаслідок вказаних необережних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

В апеляційній скарзі законний представник потерпілого ОСОБА_9 вказує, що судом не достатньо були досліджені обставини, які стали підставою для вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди та неналежно оцінені доводи відповідно до кримінального процесуального закону та норм матеріального права. А саме суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам позивача при розгляді цивільного позову, а сума грошового відшкодування недостатня для відшкодування моральних страждань потерпілого. Просить вирок змінити в частині відшкодування моральної шкоди, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Донецької області зазначає, що враховуючи форму вини в діянні обвинуваченого, характер та тяжкість тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, а також кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ст. 128 КК України, вважає, що дії обвинуваченого додатковій кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України не підлягають і вказаний склад кримінального правопорушення відсутній у діях обвинуваченого. Просить вирок змінити, кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Засудити ОСОБА_6 за ст. 128 КК України до двох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

Заслухавши суддю-доповідача, представника потерпілого, яка підтримали доводи апеляційної скарги законного представника потерпілого, апеляційну скаргу прокурора просила вирішити на розсуд суду, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та частково підтримав апеляційну скаргу законного представника потерпілого, обвинуваченого, який не погодився з доводами апеляційної скарги законного представника потерпілого та підтримав апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга законного представника потерпілого та апеляційна скарга прокурора підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦКУ розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи цивільний позов в частині визначення суми відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував вказаних вимог закону, а тому стягнув моральну шкоду, розмір якої не відповідає вимогам розумності і справедливості.

Так, внаслідок злочинних дій обвинуваченого потерпілий став інвалідом ІІ групи, його спосіб життя зазнав суттєвих змін, йому спричинені тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких він переніс і продовжує переносити значні фізичні, душевні, психічні страждання.

Враховуючи тривалість страждань потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення його попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) гривень, змінивши вирок в цій частині.

Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним за ст.ст. 128, 125 ч. 1 КК України, проте такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що дії обвинуваченого під час конфлікту з потерпілим були пов`язані з протиправним посяганням на здоров`я потерпілого. При цьому обвинувачений з суб`єктивної сторони, завдаючи удару, не передбачав падіння і настання у потерпілого наслідків у виді тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг це передбачити.

Зазначені обставини вказують, що в діях ОСОБА_6 , при вчиненні кримінального правопорушення переважною є необережна форма вини у виді злочинної недбалості.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 КК України, характеризується тільки умисною формою вини.

Заподіяні потерпілому тілесні ушкодження внаслідок злочинної недбалості відносяться до тяжких та за своїм характером охоплюють ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Санкція ст. 128 КК України є більш суворою у порівнянні з санкцією ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог ст. 19 КПК України заборонено двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення.

Враховуючі форму вини в діянні ОСОБА_6 , характер та тяжкість тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 128 КК України дії обвинуваченого додатковій кваліфікації за ст. 125 КК України не підлягають і вказаний склад кримінального правопорушення відсутній в діях обвинуваченого.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 125 ч. 1 КК України не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та призвели до застосування закону України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню.

Згідно ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 409 КПК України суд апеляційної інстанції змінює судове рішення, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не правильно застосований закон України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни вироку і закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ст. 125 ч. 1 КК України в зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу законного представника потерпілого задовольнити.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області задовольнити.

Вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 04 квітня 2016 року відносно ОСОБА_6 змінити.

Кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_6 закрити у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 за ст. 128 КК України призначити покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 у рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) гривень.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення.

Судді: