Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 379/954/16-к
Провадження № 1 кп/368/69/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.11.2016 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

При секретарі: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження, за обвинувальним актом у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 115 КК України, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000244 від 12.06.2016 року відносно громадянина України:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісовичі Таращанського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, відносно якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, -
з участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:
прокурори: ОСОБА_6
ОСОБА_7
- сторона захисту:
обвинувачений: ОСОБА_5
захисник: ОСОБА_8
- потерпіла: ОСОБА_9
- інші учасники кримінального провадження:
свідки: ОСОБА_10
ОСОБА_11
ОСОБА_12
ОСОБА_13
ОСОБА_14
ОСОБА_15

експерт: ОСОБА_16
В С Т А Н О В И В :
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та формулювання обвинувачення.
11.06.2016 року у період з 16 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно з своїм знайомим, - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживав алкогольні напої.
Під час розпивання алкоголю між обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_17 виник побутовий конфлікт з приводу того, що, на думку обвинуваченого ОСОБА_5 , незадовго до 11.06.2016 року саме ОСОБА_17 вчинив у нього крадіжку мобільного телефону.
Даний побутовий конфлікт, зглядаючись на стан сп`яніння обох сторін, - ОСОБА_5 та ОСОБА_17 , та, відповідно, в зв`язку з цим зниженням самоконтролю у вищевказаних осіб, наявність старих побутових образ з обох сторін, переріс в бійку, в ході якої обвинувачений ОСОБА_5 , наніс один удар правою рукою в область лівого вуха ОСОБА_17 , внаслідок чого, ОСОБА_17 , зглядаючись на стан сильного алкогольного сп`яніння, не втримав рівновагу та впав на підлогу.
В цей час у обвинуваченого ОСОБА_5 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння та емоційного збудження, яке виникло в ході лайки та бійки, виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_17 з мотиву помсти за його неправомірну, на думку обвинуваченого ОСОБА_5 , поведінку.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_17 , обвинувачений ОСОБА_5 вийшов з прихожої будинку до веранди, де взяв в руки дерев`яну палицю та повернувся до прихожої будинку, де, зглядаючись на стан сильного алкогольного сп`яніння, на підлозі лежав ОСОБА_17 , після чого, діючи умисно, передбачаючи можливі наслідки своїх дій, - смерть ОСОБА_17 , та свідомо допускаючи їх настання, ОСОБА_5 наніс не менше 20 ударів зазначеною палицею по різним частинам тіла ОСОБА_17 , зокрема, по обличчю та потиличній частині голови, по тулубу, грудній клітці, кінцівках рук та ніг, задній поверхні спини, в результаті чого заподіяв тілесні ушкодження, а саме: навколо правого ока і на верхньому віці лівого по синюшно - багряному синці невизначеної форми розміром 7x4 см і 3x1.5 см., в області внутрішнього краю правої надбрівної дуги поверхнева рана лінійної форми довжиною 1,5 см., на лобі справа, в правій виличній області та на підборідді по одному садну довгастої форми розміром 3x1 см, 2,5x2 см і 2x1,5 см., аналогічного характеру садна розташовані: на лобі зліва розміром 0,5x0,8 см і 1x1 см; на лівій вушній раковині розмірами 0.5x0,8 см, 1.5x2 см і 0,8x1,5 см. на лівій бічній поверхні шиї (4 шт.) розмірами від 1,5x0.8 см. до 6x2 см, на тлі синця 12x10 см: на передній поверхні грудної клітки на фоні розлитого синця розміром 15-30х37 см., множинні (близько 12 шт.) розмірами від 2x3см до 7x4,5см, деякі з саден мають прямокутну форму або фрагменти прямого кута; на лівому фланзі живота (4 шт.) розмірами від 1,5x0,8 см до 2.5x1 см, на тлі синюшного синця розміром 23x15 см., на тильній поверхні лівого передпліччя множинні (5шт) розмірами від 0.5x0.5 см до 1.5x0.8 см. на задній поверхні грудної клітки зліва і лівої лопатки розлитого характеру багряно-синюшний синець розміром 27x34 см., багряно-синюшні синці розташовані: на правому стегні у верхній третині розмірами 6x7 см; на внутрішній і зовнішній поверхні правого колінного суглоба розміром 12x12 см і 8x4 см: на передній поверхні лівого стегна у верхній третині розміром 12x10 см: на передній поверхні лівого колінного суглоба розміром 7x4см., на передній поверхні лівої гомілки в середній третині на тлі синюшного синця розміром 3x4 см розташована поверхнева рана з нерівними осадненими краями розміром 1x1см.
В ході вищевказаних злочинних дій, спрямованих на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , зокрема, умисно наніс три удари вказаною палицею в життєво важливий орган, а саме, - потиличну ділянку голови потерпілого, в результаті чого заподіяв тілесне ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа та крововиливом під оболонки головного мозку.
Припинивши нанесення ОСОБА_17 тілесних ушкоджень з причини фізичної втоми, яка виникла внаслідок енергійних та сильних нанесень ударів по тілу ОСОБА_17 , та, вважаючи свої злочинні наміри доведеними до кінця, обвинувачений ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності вирішив приховати даний злочин від сторонніх осіб, за для чого взяв ОСОБА_17 на плечі, виніс його зі свого будинку, переніс на відстань 35,9 м. від свого будинку, та залишив ОСОБА_17 у чагарниках на межі свого домогосподарства та землями загального користування населеного пункту, байдуже ставлячись до фізичного стану ОСОБА_17 , не зважаючи кількість та тяжкість тілесних ушкоджень, що він наніс ОСОБА_17 ..
Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_17 помер.
Відповідно до проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_17 № 103 від 10.08.2016 року, встановлено, що смерть останнього настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа та крововиливом під оболонки головного мозку. При дослідженні трупа були виявлені пошкодження: відкритий лінійний перелом кісток склепіння та основи черепа, крововиливу під оболонки головного мозку; кров в шлуночках мозку: множинні переломи ребер справа і зліва; забій легень, розрив тканини правої легені; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, рідка кров; синці, рани і садна на обличчі, тулубі, кінцівках.
Всі вище описані ушкодження утворилися при житті потерпілого.
З моменту нанесення тілесних ушкоджень до настання смерті пройшло близько 2-3 годин.
Відкрита черепно - мозкова травма, що призвела до смерті гр. ОСОБА_17 , утворилася від дії тупого предмета (предметів), могла утворитися від впливу дерев`яної палиці.
Вище описана травма, що призвела до смерті ОСОБА_17 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для життя в момент заподіяння.
Вище описані множинні переломи ребер з пошкодженням правої легені, утворилися від багаторазової дії тупого предмета (предметів), могли утворитися від дії дерев`яної палиці. Закрита травма грудної клітки має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для життя в момент заподіяння.
Вище описані ушкодження не могли утворитися при падінні потерпілого з висоти зросту на предмет, про що свідчить їх характер.
З наявною відкритою черепно - мозковою травмою потерпілий міг перебувати в несвідомому стані і швидше за все не міг здійснювати активні дії.
Відповідно до проведеного судово-медичного дослідження крові трупа ОСОБА_17 , в крові виявлений етиловий спирт в концентрації 2,68%, що, зазвичай, при житті може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння.
Відповідно до проведеної судово-медичної експертизи клаптя шкіри трупа ОСОБА_17 та дерев`яної палиці з уламком встановлено, що на клаптю шкіри виявлено три наскрізні ушкодження з ознаками забитих, які виникли від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключається дія прямолінійної форми ребра. Виникнення виявлених ушкоджень на клапті шкіри з потиличної ділянки голови від дії ребер, утворених сходженням поверхонь наданої на дослідження дерев`яної палиці з уламком не виключається.
Стаття та частина Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_5 .
Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисні, протиправні дії, які виразилися в умисному вбивстві тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Свою вину у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 визнав частково, а саме визнав себе винним в нанесенні тілесних ушкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_17 , проте, заперечував умисел на вчинення вбивства, та в судовому засіданні надав наступні покази.
Проживає у домоволодінні, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності.

Загиблого ОСОБА_17 знає давно, з дитинства, вони з ним часто проводили дозвілля, під час чого вживали алкоголь.

11.06.2016 року він перебував вдома, близько 8 години ранку до нього прийшов ОСОБА_17 , який вже був на підпитку, та запропонував йому вжити алкоголь, на що він погодився.

Вони вжили по чарці горілки, після чого ОСОБА_17 запропонував ще сходити купити горілки, щоб випити, на що він погодився, та дав ОСОБА_17 10 грн.

Через деякий проміжок часу ОСОБА_17 прийшов та запропонував йому ще випити, на що він погодився, потім пішов до сусіда заклеювати камеру автомобільну.

Коли він прийшов, то ОСОБА_17 перебував в його домогосподарстві, нікуди не пішов, та знову запропонував випити, на що він погодився, та вони пішли в хату на кухню.

Під час вживання алкоголю він запитав у ОСОБА_17 , навіщо він вкрав в нього мобільний телефон, (так як незадовго до цього в нього з хати викрали мобільний телефон).

ОСОБА_17 почав грубо заперечувати про свою причетність до крадіжки, з використанням нецензурних слів, внаслідок чого між ними виникла сварка.

Під час сварки він дуже розсердився на ОСОБА_17 , і коли той почав вставати з крісла, він подумав, що ОСОБА_17 хоче його вдарити, тому він вдарив правою рукою ОСОБА_17 в область вуха, в результаті чого ОСОБА_17 , який на той час перебував в стані сильного, на його думку, алкогольного сп`яніння, впав на підлогу.

Він дав ОСОБА_17 полотенце, щоб він витер кров, яка появилася в нього на обличчі після його падіння на підлогу, після чого знову відбулася бійка, - ОСОБА_17 впав на підлогу, а він вийшов з кімнати, взяв дерев`яну палицю, якою підпирає вхідні двері, повернувся та почав бити ОСОБА_17 , який лежав на підлозі, в усі частини тіла, - переважно по тулубу та по голові.

Скільки ударів він наніс, він не знає, проте, не менше 30 раз, зупинився він наносити удари лише після того, як він стомися, йому надоїло, та в нього пройшла лють на ОСОБА_17 , адже, окрім того, що на його думку саме ОСОБА_17 вкрав в нього мобільний телефон, він ще часто бив йому шибки у вікнах хати.

Зазначив, що раніше між ним та ОСОБА_18 також були бійки, в ході яких вони наносили один одному тілесні ушкодження, але в міліцію ніхто не звертався, бо після бійок вони знову мирилися, в ході чого вживали алкоголь.

Отже, припинивши побиття ОСОБА_17 , він наказав йому піднятися, але ОСОБА_17 , зважаючи на стан його сильного алкогольного сп`яніння, встати не міг, тому він підняв його та положив на диван, дав йому попити води, але він не зміг попити води, тоді він дав йому якісь речі витерти кров, після чого взяв його та повів надвір з хати, щоб останній ішов до хати, так як особисто він хотів спати.

Надворі він запитав у ОСОБА_17 , куди він піде далі, на що ОСОБА_17 відповів, що піде до кума Валєри, який проживає неподалік від нього, він довів ОСОБА_17 , який майже не йшов, до межі свого господарства, після чого пішов в хату.

Після бійки він помив в кімнатах, де була кров ОСОБА_17 , речі, які були в крові, викинув на горище, палицю, якою бив ОСОБА_17 , положив в сараї.

Стверджує, що не хотів вбивати ОСОБА_17 , він просто був ображений на нього за його неправильну поведінку.

Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_5 , суд сприймає їх як просту лінію захисту ОСОБА_5 від кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство та намагання перконати суд в тому, що він заподіяв ОСОБА_17 лише тілесні ушкодження, без мети вбивства.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 стверджує, що ОСОБА_17 міг ще йти, сам пішов у невідомому напрямку.

Проте, такі покази в подальшом повністю спростовуються доказами по кримінальному провадженню, які будуть судом наведені нижче, так, згідно судово медичної експертизи трупа ОСОБА_17 , він після отриманого тілесного ушкодження, - відкритого перелому кісток черепа швидше за все перебував у непритомному стані, а тому, на думку суду, при такому тілесному укшодженні ОСОБА_17 не міг самостійно пересуватися.

Окрім того, зглядаючись на стан сильного алкогольного сп`яніння, в якому перебував ОСОБА_17 , що підтверджується висновком судово медичної експертизи, яка буде наведена нижче, суд вважає, що ОСОБА_17 не міг самостійно пересуватися.

Відповідно, суд вважає, що зглядаючись на стан сильного алкогольного сп`яніння, отримане тяжке тілесне ушкодження, та враховуючи їх поєднання, суд вважає, що ОСОБА_17 не міг самостійно пересуватися, а тому переміщення тіла ОСОБА_17 з будинку, замиття слідів крові в будинку, викидання речей, на яких була кров ОСОБА_17 з будинку, суд оцінює лише як намагання обвинуваченого ОСОБА_5 приховати вчинення злочину від сторонніх осіб, метою чого є уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в даному випадку, - вбивство.

Окрім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повністю доведена наступними доказами:
Показами потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала наступне:
- є рідною сестрою загиблого ОСОБА_17

Постійно проживає в м. Тараща у власному будинку, а її брат проживав в с. Лісовичі в бабусі, хата якої розміщена недалеко від місця проживання ОСОБА_5 .

Її брат товаришував з ОСОБА_5 , часто вживали з ним алкогольні напої.

Між її покійним братом та ОСОБА_5 на грунті вживання алкоголю раніше вже були бійки, в ході яких ОСОБА_5 наносив тілесні ушкодження її покійному брату тою самою дерев`яною палицею, але її брат не звертався до органів поліції.

Дізналася про смерть брата від працівників поліції.

Цивільний позов поки що подавати не буде, так як має намір подати його після вироку суду.

Що стосується виду та міри покарання, то вважає що до ОСОБА_5 слід застосувати найвищу міру покарання, так як це вбивство не просте, а її брат вбитий по звірячому.

Показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала наступне:
Є родичкою загиблого.

ОСОБА_5 знає давно, він проживає в с. Лісовичі Таращанського району.

Загиблий ОСОБА_17 жив в своєї бабусі в с. Лісовичі Таращанського району.

ОСОБА_17 товаришував з обвинуваченим ОСОБА_5 , вони вживали спільно алкоголь, під час чого часто сварилися та билися.

Показами свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні показала наступне:
- знала як покійного ОСОБА_17 , так і знає обвинуваченого ОСОБА_5 .

ОСОБА_17 при житті зловживав алкогольними напоями, ніде не працював, тому часто приходив до ОСОБА_5 , щоб вжити алкоголь за його гроші.

Вона неодноразово говорила ОСОБА_5 , щоб він не товаришував з покійним ОСОБА_17 , але він не слухав її.

Показами свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні показала наступне:
Є сусідкою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Про вбивство взнала в неділю, точної дати не пам`ятає.

ОСОБА_5 знає орієнтовно з 1995 року. ОСОБА_5 на час вчинення вбивства ніде не працював офіційно, підробляв тимчасовими заробітками.

Знала також загиблого ОСОБА_17 , який постійно зловживав алкогольними напоями з обвинуваченим ОСОБА_5 , в його будинку.

Показами свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні показав наступне:
В неділю, це було 12.06.2016 року до нього до хати в с. Лісовичі прийшов обвинувачений ОСОБА_5 , зранку, та запитав, чи не бачив він ОСОБА_17 , так як вони спільно з ним вжили алкоголь, і той пішов в невідомому напрямку.

Про вбивство ОСОБА_17 дізнався від людей.

ОСОБА_17 знав, він зловживав алкогольними напоями, ніде не працював, часто приходив до ОСОБА_5 вживати алкогольні напої.

Про ОСОБА_5 , окрім того, що він зловживає алкоголем, нічого поганого сказати не може.

Показами свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні показав наступне:
-є троюрідним братом загиблого ОСОБА_17 .

Брат проживав в с. Лісовичі Таращанського району в своєї бабусі.

11.06.2016 року, близько 14 години, коли він проходив повз помешкання ОСОБА_5 , його брат лежав на матрасі в дворі, на ньому не було ніяких тілесних ушкоджень, мабуть, загорав, окрім того, можливо, був в стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується відносин обвинуваченого ОСОБА_5 та його брата, - ОСОБА_17 , то вони товаришували, спільно вживали алкоголь, іноді сварилися.

Показами свідка ОСОБА_20 , яка в судовому засіданні показала наступне:
- покійний ОСОБА_17 був її онуком, та проживав в неї в будинку в с. Лісовичі Таращанського району, та який розміщено неподалік домогосподарства, в якому проживає ОСОБА_5 , який зловживає алкоголем.

Ії онук ніде не працював, товаришував з ОСОБА_5 , до якого ходив вживати алкоголь.

Під час вживання алкоголю її онук та ОСОБА_5 сварилися, були бійки, бо онук приходив до дому із синцями, та казав, що це його побив ОСОБА_5 , проте, в міліцію не звертався.

Про вбивство дійзналася від сторонніх людей.

Аналізуючи покази потерпілої ОСОБА_9 , покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , суд вважає їх логічними, послідовними, та такими, які не суперечать один одному та об`єктивним обставинам справи, і хоча вони не є прямими доказами на вчинення ОСОБА_5 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, проте, вони дають підставу суду з`ясувати суб`єктивну сторону складу злочину, зокрема, з`ясувати відносини між загиблим ОСОБА_17 та обвинуваченим ОСОБА_5 , зокрема, дають можливість встановити мотив злочину, такі докази є елементом на підтвердження умислу обвинуваченого.
Матеріали кримінального провадження, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України:
- заява ОСОБА_5 від 12.06.2016 року на ім.»я слідчого Таращанського ВП Миронівського ВП в Київській області, ( Том № 2, а.с. 5), в якій обвинувачений ОСОБА_5 надає добровільний дозвіл на проведення огляду його домоволодіння, та житлового будинку по АДРЕСА_1 .

- протокол огляду місця події від 12.06.2016 року, ( Том №2, а.с., 6 10), план схема до нього, ( Том № 2, а.с., 11 12), та фототаблиця до нього, (том № 2, а.с., 13 52), в якому місцем огляду є територія домоволодіння, яке розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З даного доказу вбачаться обстановка на місці вчинення злочину безпосередньо після вчинення злочину. Вбачається, що майже по всьому будинку обвинуваченого ОСОБА_5 містяться сліди речовини бурого кольору, які в подальшому згідно проведених експертиз, будуть ідентифіковані як кров загиблого ОСОБА_17 , що достеменно підтверджує місце вчинення злочину, - будинок ОСОБА_5 .

Окрім того, з даного доказу вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 намагався знищити, сховати сліди вчинення злочину шляхом замивання крові потерпілого ОСОБА_17 на підлозі будинку, спалювання частини дерев`яної палиці в печі.

- протокол огляду місця події від 12.06.2016 року, (том № 2, а.с., 53 54), та план схема до нього, (Том № 2, а.с., 55 56), та фототаблиця до нього, ( Том № 2, а.с., 58 65), в якому місцем огляду є територія домоволодіння, яке розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З даного доказу вбачається місце виявлення трупа ОСОБА_17 , причому, з даного доказу вбачається, що ОСОБА_17 після отриманих тілесних ушкоджень не міг самостійно пересуватися, так як на землі та на трав`яному покриві неподалік трупа виявлено ознаки волочіння.

Окрім того, з даного доказу вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 намагався сховати сліди вчинення злочину шляхом викидання одягу та інших речей домашнього вжитку, як то полотенце, ганчірки, на яких були сліди крові загиблого ОСОБА_17 на горище, приховання знаряддя вчинення злочину, - дерев`яної палиці в сараї у непримітному місці, прання речей, на яких були сліди крові ОСОБА_17

- акт про застосування службового собаки від 12.06.2016 року, (Том № 2, а.с., 57).

- відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ( Том № 2, а.с., 66 - 67), з якого вбачається, що власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є обвинувачений, - ОСОБА_5 .

- ухвала слідчого судді Таращанського районного суду від 13.06.2016 року, (Том № 2, а.с., 73 74), згідно якої в рамках даного кримінального провадження накладено арешт на наступне майно:

1. змиви плям речовини бурого кольору, виявлені на сходинках при вході до будинку; змиви речовини бурого кольору, виявленої на дверях та дверних рамах в кімнаті кухні та вітальні будинку; змиви речовини бурого кольору, виявленої на підлозі в кімнаті вітальні, - що були поміщені до паперових конвертів з пояснювальними написами та підписами понятих;
2. виявлені відбитки папілярних візерунків рук людини, належним чином відібрані з поверхні дверей та рам дверей кімнат кухні та вітальні, та вхідних дверей будинку, що поміщені до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №2390164;
3. пояс шкіряний з пряжкою, виявлений в кімнаті кухні, що поміщений до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №2390162;
4. кухонний рушник з плямами від речовини бурого кольору, виявлений в кімнаті кухні, що поміщений до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №2156869;
5. частина покриття підлоги з кімнати вітальні (фарбований ДСП коричневого кольору) з плямами речовини бурого кольору, що поміщений до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №3294084;
6. дерев`яний уламок, виявлений під час огляду в печі кухні зі слідами речовини бурого кольору, що поміщений до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №2390163;
7. ганчірка з візерунком чорного та сірого кольорів, виявлена неподалік будинку, та має плями речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, - поміщена до картонного ящика з етикеткою, що містить посвідчувальний напис, відбиток мастичної печатки «Для пакетів» Таращанського РВ, підписи понятих та слідчого;
8. одяг та речі, виявлені на горищі сараю, що мають сліди речовини бурого кольору, зовні схожої на кров: рубашка блакитного кольору, рушник рожевого кольору з візерунком, кофта сірого кольору з візерунком, рубашка сірого кольору з візерунком, підодіяльник білого кольору, покривало рожевого кольору з візерунком, підклад білого кольору, - поміщені до картонного ящика з етикеткою, що містить посвідчувальний напис, відбиток мастичної печатки «Для пакетів» Таращанського РВ, підписи понятих та слідчого;
9. п`ять пар взуття, виявлені в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , - поміщені до картонного ящика з етикеткою, що містить посвідчувальний напис, відбиток мастичної печатки «Для пакетів» Таращанського РВ, підписи понятих та слідчого;
10. дерев`яна палиця, довжиною близько 92 см, що має надкол у верхній частині та сліди речовини бурого кольору, - поміщена до чорного поліетиленового пакета, етикеткою, що містить посвідчувальний напис, відбиток мастичної печатки «Для пакетів» Таращанського РВ, підписи понятих та слідчого;
- постанова про визнання речовими доказами, та передачу на зберігання тимчасово вилученого майна, (Том № 2, а.с., 75 76), в якій: тимчасово вилучене майно, а саме: змиви плям бурого кольору зроблені на дверях, східцях, дверній рамі, підлозі; відбитки папілярних візерунків; пояс шкіряний; кухонний рушник; частина покриття підлоги; дерев`яний уламок; дерев`яна палка; ганчірка з візерунками; п`ять пар взуття; сорочка блакитного кольору; рушник рожевого кольору; кофта сірого кольору; сорочка сірого кольору; підодіяльник; покривало; підкладка, одяг трупа ОСОБА_21 , змиви з рук, піднігтьовий вміст та зразок крові ОСОБА_17 , зразок крові ОСОБА_5 , змиви з рук та піднігтьовий вміст, одяг (кепка, теніска, спортивні штани, галоші) - визнано речовими доказами та передати на зберігання в камеру зберігання речових доказів Таращанського ВП.
Квитанція по кримінальному провадження № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77).
- лікарське свідоцтво про смерть № 103 від 13 червня 2016 року, ( Том № 2, а.с., 88), в якому вказано наступне:
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Місце проживання померлого: АДРЕСА_2 .
Місце смерті померлого: АДРЕСА_1 .
Довідка про причину смерті.
ОСОБА_17 , вік померлого, - 38 років. Дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Причина смерті крововиливи під оболонки головного мозку. Відкритий перелом кісток черепа.
Зазначено, що обставиною отримання травми є напад з використанням тупого предмета.
З даного доказу вбачається один із елементів об`єктивної сторони складу злочину, - настання смерті ОСОБА_17
- висновок експерта № 103 від 10.08.2016 року, (Том № 2, а.с., 89 90), в якому вказано наступне:
Відповідно до проведеної судово медичної експеизи трупа ОСОБА_17 встановлено, що срть останнього натала внаслідок відкитої черепно мозкової травми з пломом кісок черпа та коволиом під оболонк головного мозку. Ри дослідженні трупа були вявлені тілесні ушкодження: відкритий лінійний перелом кісток склепіння та основи черепа, крововиливу під оболонки головного мозку; кров в шлуночках мозку; множинні переломи ребер справа і зліва; забій легень, розрив тканини правої легені; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, рідка кров; синці, рани і садна на обличчі, тулубі, кінцівках. Всі вищеописані ушкодження утворилися при житті потерпілого. З моменту нанесення тілесних ушкоджень до настання смерті пройшло близько 2 - 3 годин. Відкрита черепно - мозкова травма, що призвела до смерті гр. ОСОБА_17 , утворилася від дії тупого предмета (предметів), могла утворитися відвпливу дерев`яної палиці. Вище описана травма, що призвела до смерті ОСОБА_17 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для життя в момент заподіяння. Вище описані множинні переломи ребер з пошкодженням правої легені, утворилися від багаторазової дії тупого предмета (предметів), могли утворитися від дії дерев`яної палиці. Закрита травма грудної клітки має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для житія в момент заподіяння. Вищеописані ушкодження не могли утворитися при падінні потерпілого з висоти зросту па предмет, про щосвідчить їх характер.
З наявною відкритою черепно-мозковою травмою потерпілий міг перебувати в несвідомому стані і швидше за все не міг здійснювати активи ідії.
Відповідно до проведеної судово-медичного дослідження крові група ОСОБА_17 , в крові виявлений етиловий спирт в концентрації -2,68%, що зазвичай при житті може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння.
З даного доказу вбачається вбачається один із елементів об`єктивної сторони складу злочину, - настання смерті ОСОБА_17 , її причини, та міститься матеріальний вираз нанесення тілесних ушкоджень, - тілесні ушкодження.
Також даним доказом підтверджується перебування загиблого ОСОБА_17 в стані алкогольного сп`яніння на час вчинення злочину, вбачається, що він, зглядаючись на тяжкість нанесених йому тілесних ушкоджень, міг перебувати найвірогідніше в безсвідомому стані, що спростовує покази обвинуваченого ОСОБА_5 , що ОСОБА_17 покинув його домогосподарство самостійно.
- висновок експерта № 95Д від 23.08.2016 року, (Том № 2, а.с., 92), в якому вказано , що нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_17 (крововиливи, переломи ребер і кісток черепа) клінічно супроводжувалися больовим синдромом.
- висновок експерта № 200 від 18 серпня 2016 року, (Том № 2, а.с., 95 97), в якому вказано, що кров на світ ері, вилученому рпід час ОМП від 12.06.2016 иоже належати і загиблому ОСОБА_17 , так і ОСОБА_5 , у разі наявності в останнього тілесних ушкоджень. На полотенці, вилученому під час ОМП від 12.06.2016 знаходяться сліди крові та поту, які можуть належати і загиблому ОСОБА_17 , так і ОСОБА_5
- висновок експерта № 156 від 19 липня 2016 року, (Том № 2, а.с., 100- 101), в якому вказано, що на рубашці блакитного кольору, вилученій під час ОМП від 12.0.2016 року, виявлена кров людини. Дана кров може належати і загиблому ОСОБА_17 , так і ОСОБА_5 , у разі наявності в останнього тілесних ушкоджень.
- висновок експерта № 155 від 19липня 2016 року, (Том № 2, а.с., 104 105), в якому вказано наступне:
На фрагменті ДСП, вилученого з полу під час ОМП від 12.06.2016 року, виявлена кров людини, яка може належати і загиблому ОСОБА_17 , та і ОСОБА_5 , в разі наявності в останнього тілесних ушкоджень, які супроводжувалися кровотечею.
- висновок експерта № 152 від 19 липня 2016 року, (Том № 2, а.с., 108 109), в якому вказано наступне:
На полотенці, вилученому під час ОМП від 12.06.2016 року, виявлено кров людини, яка може належати і загиблому ОСОБА_17 , так і ОСОБА_5 , у разі наявності в останнього тілесних ушкоджень, які супроводжувалися кровотечею
- висновок експерта № 154 від 19 липня 2016 року, (Том № 2, а.с., 112 113), в якому вказано наступне:
На марлі зі змивом з полу та з порогу дверей в вітальню, вилучених під час ОМП від 12.06.2016 року, виявлена кров людини, яка може належати і загиблому ОСОБА_17 , так і ОСОБА_5 , у разі наявності в останнього тілесних ушкоджень, які супроводжувалися кровотечею.
- висновок експерта № 153 від 18 липня 2016 року, (Том № 2, а.с., 116), в якому казано наступне:
У змивах правої та лівої рук ОСОБА_5 крові не виявлено.

- висновок експерта № 98 від 05.07.2016 року, (Том № 2, а.с., 119 123), в якому вказано наступне:

1. Згідно «Висновку експерта по дослідженню речових доказів» № 491 від 23.06.2016 року, виконаного в відділенні судово-медичної імунології КОБ СМЕ, лікарем судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_22 , кров потерпілого ОСОБА_17 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.
2. Кров підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В тієї ж системи.
3. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук потерпілого ОСОБА_17 (об. 1,2) знайдена кров людини, статева належність якої не встановлена, в зв`язку з відсутністю в препаратах клітинних елементів крові.
При серологічному дослідженні даних об`єктів виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО.
Таким чином, враховуючи одержані результати дослідження та групову характеристику крові осіб, що проходять по справі, можна прийти до висновку: кров, що знайдена в піднігтьовому вмісті рук потерпілого ОСОБА_17 (об. 1,2) могла походити від особи (осіб), в крові якої (яких) знаходиться антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості її походження від самого потерпілого ОСОБА_17 . Домішок крові від підозрюваного ОСОБА_5 також не виключається.
- висновок експерта № 99 від 04.07.2016 року, (том № 2, а.с., 126 129), в якому вказано наступне:
При судово цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук підозрюваного ОСОБА_5 (об. 1,2) кров та епітеліальні тканини, придатні для цитологічного дослідження, не знайдені.

- висновок експерта № 19/6 02/647 від 06.07.2016 року, (том № 2, а.с., 134 136), та ілюстративна таблиця до нього, (Том № 2, а.с., 137), в якому вказано наступне:

На дерев`яному уламку та дерев`яній палиці (об`єкти №№ 1 4) виявлена кров людини.

- висновок експерта № 19/6 01/648 від 03.08.2016 року, (Том № 2, а.с., 142 146), та ілюстративною таблицею до нього, (Том № 2, а.с., 154), в якому вказано наступне:

Згідно висновку експерта Київського обласного НДЕКЦ МВС України від 06.07.2016 № 6-02/647: "На дерев`яному уламку та дерев`яній палиці (об`єкти №№1-4) виявлена кров людини". На дерев`яному уламку та дерев`яній палиці (об`єкти №№1-6) виявлені клітини. На дерев`яному уламку та дерев`яній палиці (об`єкти №№5,6) виявлена кров людини. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин, виявлених на дерев`яному уламку та дерев`яній палиці (об`єкти №№ 1-6), які наведено в таблицях результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1)
2. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка крові підозрюваного ОСОБА_5 (об`єкт № 7) та зразка крові потерпілого ОСОБА_17 (об`єкт №8). Генетичні ознаки слідів крові та клітин виявлених на дерев`яному уламку та дерев`яній палиці (об`єкти №№ 1-6), збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_17 (об`єкт №8) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_5 (об`єкт №7).
Проведеними розрахунками встановлено, що ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові потерпілого ОСОБА_17 (об`єкт №8) та слідах крові та клітин на палиці та уламку (об`єкти №№ 1- 4,6) складає 3,43 х 10'23. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 29,2 септильйону (2,92 х 1022) осіб.
Проведеними розрахунками встановлено, що ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові потерпілого ОСОБА_17 (об`єкт №8) та слідах крові та клітин на палиці (об`єкт №№ 5) складає 1,42 х 10'21. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 705 квінтильйонів (7,05 х Ю20) осіб.
Походження слідів крові та клітин на на палиці та уламку (об`єкти №№ 1 6) від ОСОБА_5 виключається.
З даного доказу вбачається, що кров на знарядді вчинення злочину, зокрема, на дерев`яній палиці належить покійному ОСОБА_17 , що дає змогу суду ідентифікувати дану палицію, як знаряддя вчинення злочину, та відповідно, причетність ОСОБА_5 до вчиненого злочину, вбивства, так як знаряддя вчинення злочину належить саме ОСОБА_5 , та було виявлено в його домоволодінні.
- висновок експерта № 117 мк від 16.08.2016 року, (Том № 2, а.с., 156 158), в якому вказано наступне:
1. (1) При судово медичному криміналістичному дослідженні клаптя шкіри з трупа гр. на ОСОБА_17 , 1978 р.н. по кримінальному провадженню № 0000244 виявлено три наскрізні ушкодження з ознаками забитих, які виникли від дій тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключається дія прямолінійної форми ребра. Індивідуальні ознаки травмую чого предмету (предметів) при дослідженні на клапті шкіри не виявлені.

2. (2) Виникнення наявних тілесних ушкоджень на клапті шкіри з потиличної ділянки голови від дій ребер, утворених сходженням поверхонь № 1 та № 2 наданої на дослідження дерев`яної палиці не виключається.

- висновок експерта № 63 від 13.06.2016 року, (том № 2, а.с., 160).

З даного доказу вбачається які саме тілесні ушкодження виявлені на тілі обвинуваченого ОСОБА_5 безпосередньо після вчинення ним злочину, - вбивства.
З даного доказу вбачається, що на час вчинення злочину ОСОБА_5 не отримував тілесних ушкоджень, пов`язаних з кровотечею, а саме, розсічення, розрив, поріз м`яких тканин, а має лише тілесні ушкодження, які не пов`язані з кровотечею.
Даний факт має велике значення для встановлення того факту, що в будинку підозрюваного ОСОБА_5 виявлена кров саме ОСОБА_17 , так як кров загиблого ОСОБА_17 та обвинуваченого ОСОБА_5 фактично є ідентичною, їх можна розмежувати лише при проведенні молекулярно генетичної експертизи.
А тому. зглядаючись на ту обставину, що в обвинуваченого не було на час вчинення злочину тілесних ушкоджень, пов`язаних з кровотечею, суд вважає, що кров, яка була виявлена під час ОМП в будинку обвинуваченого ОСОБА_5 належить сам загиблому ОСОБА_17
- висновок судово психіатричного експерта № 236 від 15.06.2016 року, (Том № 2, а.с., 162 164), в якому вказано наступне:
ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. Він перебував в стані простого алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_5 не виявлено.
ОСОБА_5 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує..
Клінічних ознак алкоголізму та наркоманії у ОСОБА_5 під час проведеного обстеження не виявлено.
ОСОБА_5 не притаманні будь-які індивідуально-психологічні особливості, які могли б здійснити суттєвий вплив на його поведінку в досліджуваній ситуації. Його поведінка була обумовлена станом алкогольного сп`яніння, яка призвела до виникнення у нього реакцій агресивного типу.
З даного доказу вбачається, що підстав для визнання неосудним обвинуваченого ОСОБА_5 немає, немає підстав для кваліфікації його дій за нормою КК України, яка передбачає відповідальність за вбивство в стані сильного душевного хвилювання, що судом буде обґрунтовано нижче при аналізі суб`єктивної сторони складу злочину.
Матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 :
- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 19 листопада 2010 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, (том № 2, а.с., 165), в якому зазначено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в село Лісовичі Таращанського району Київської області, зареєстрований з 25.10.1991 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно, обвинувачений ОСОБА_5 є громадянином України, досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України.
- згідно картки фізичної особи платника податків, (Том № 2, а.с., 165 зворотня сторона), виданої 23.07.2003 року ОСОБА_5 присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
- згідно довідки № 531/02 31, виданої 13.06.2016 року Лісовицькою сільською радою Таращанського району Київської області, (Том № 2, а.с., 166), ОСОБА_5 , 1976 року народження не є депутатом Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області.
- згідно довідки № 91, виданої 28.05.2016 року Київським обласним наркологічним диспансером, (Том № 2, а.с., 167), ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пройшов курс стаціонарного лікування у 5 відділенні КОНД з 26.05.2016 року.
Рекомендовано: завершити протиалкогольний курс лікування амбулаторно.
З даного доказу вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 схильний до зловживання алкоголем.
- згідно медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_5 , 1976 року народження, ( Том № 2, а.с., 168 163), обвинувачений ОСОБА_5 має вади слуху, проте, не глухий.
З даного доказу вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 має вади слуху, проте, не глухий, не має інвалідності в зв`язку з вищевказаною вадою здоров`я.
- згідно довідки про судимість № 6/32022, ( Том № 2, а.с., 174), станом на 13.06.2016 року відомостей щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (уродженця с. Лісовичі Таращанського району Київської області, та який зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,) про притягнення до кримінальної відповідальності чи судимостей немає.
Даний доказ буде враховано судом як обставина, яка характеризує особу обвинуваченого.
- згідно протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 12.06.2016 року, (Том № 2, а.с., 175), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , під час обстеження 12.06.2016 року перебував в стані алкогольного сп`яніння, мав легкі тілесні ушкодження.
Зданого доказу вбачається, що на час вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що також буде враховано судом як обставина, яка обтяжує покарання, та суттєво вплине при визначенні міри покарання.
- Згідно довідки характеристики № 208/02 29, виданої 13.06.2016 року Лісовицькою сільською радою Кагарлицького району Київської області, (Том № 2, а.с., 176), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , по місцю проживання характеризується позитивно.
- Згідно довідки № 436, виданої 13.06.2016 року поліклінікою Таращанської районної лікарні Київської області, (Том № 2, а.с., 177), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель АДРЕСА_1 , перебуває на «Д» обліку з діагнозом: «F10.2 Синдром залежності від алкоголю».
- Згідно довідки № 436, виданої 13.06.2016 року поліклінікою Таращанської районної лікарні Київської області, (Том № 2, а.с., 177), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель АДРЕСА_1 , на обліку в лікаря психіатра не перебуває.
- згідно довідки № 847/2, виданої 19.07.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_8 , (Том № 2, а.с., 176), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель с. Лісовичі Таращанського району, Київської обл., 17.03.1994 року рішенням комісії при Таращанському РВК, згідно з Наказом МО СРСР №260 -1987р. визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено здатним у воєнний час за гр. І ст. 69-а (втрата слуху: «а» - стійка повна глухота на одне вухо при сприйнятті шепітної мови на друге вухо на відстані не більше 2 м, а також стійке зниження слуху на обидва вуха; шепітна мова не сприймається або сприймається на відстані менше 1 м).
Знятий з обліку військовозобов`язаних в Ставищенсько-Таращанському ОРВК, згідно ст.37 п.5 п. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставина, які згідно п. 13 ч. 1 ст.. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Так, згідно ст. 21 КК України особа, яка вчинила злочин у у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин, підлягає кримінальній відповідальності.
Отже, слід зазначити, що стан сп`яніння, що виникає внаслідок вживання алкоголю, характеризується певними психічними, вегетативними та соматоневрологічними розладами. Він є різновидом аномального стану, за якого розбалансовуються процеси збудження і гальмування.
Інтоксикація організму алкоголем зачіпає центральну нервову систему людини, впливаючи на її свідомість і волю, ускладнюючи процеси мислення та ослаблюючи самоконтроль. Однак, у п`яного зберігається контакт з оточуючим середовищем, його дії є мотивованими. В основі сприйняття ним ситуації лежать реальні факти, а не мареннєві переживання, як це має місце у психічно хворого. Не втрачаючи зв`язку з дійсністю, особа усвідомлює свої вчинки, їх суспільне значення і є спроможною керувати ними навіть у тяжкій стадії сп`яніння. Отже, п`яний не перебуває у стані неосудності.
Стан сп`яніння сприяє прояву наявних у особи антисуспільних поглядів та звичок, відіграючи роль каталізатора вчинення протиправних діянь.
Вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, є обставиною, що обтяжує покарання, що передбачено п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України.
Суд вважає, що вживаючи алкоголь, ОСОБА_5 усвідомлював, що він порушує нормальний стан своєї психіки, але свідомо припускав чи навіть прагнув до настання стану сп`яніння, причому, добровільне входження в стан сп`яніння супроводжується лише усвідомленням можливості вчинення аморального поступку чи протиправного діяння, зокрема, злочину.
До стану сп`яніння обвинувачений ОСОБА_5 довів себе свідомо. Суд вважає, що, зглядаючись на результати проведеної судово психіатричної експертизи, висновки якої судом наведено вище, ОСОБА_5 здатен передбачати свою можливу поведінку в такому стані і з врахуванням цього може вирішувати, вживати чи не вживати алкоголь.
Слід зазначити, що не втілюючи в собі медичного критерію неосудності, звичайне сп`яніння, навіть в тяжкій формі, не звільняє від кримінальної відповідальності особу, яка в такому стані вчинила злочин.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що входження обвинуваченого ОСОБА_5 , (який є повнолітнім, адекватним, на обліку в лікаря - психіатра не перебував та не перебуває), в стан алкогольного сп`яніння було добровільним, він повинен був передбачати можливі наслідки стану алкогольного сп`яніння в розрізі його поведінки, а саме, - зниження порогу добропорядності, терпіння, відчуття справедливості, терпіння до зовнішніх подразників, (неправильна, на його думку поведінка загиблої особи, - ОСОБА_17 , незадоволення своїм станом в суспільстві), тощо.
Від звичайного, фізіологічного сп`яніння, про яке йдеться в ст. 21 КК, необхідно відрізняти патологічне сп`яніння, що є формою тимчасового розладу психічної діяльності і тим самим втілює в собі медичний критерій неосудності.
Проте, органами досудового слідства під час досудового слідства було проведено судово психіатричну експертизу, по результатах проведення якої достеменно фахівцями встановлено, що ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, а перебував в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_5 не виявлено.

ОСОБА_5 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 в даному випадку не є ознакою неосудності, а навпаки, такий стан слід врахувати судом при призначенні покарання, як обтяжуюча вину обставина.

Що ж стосується тієї обставини, що прокурор в судовому засіданні просить суд врахувати обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , - тяжкі наслідки, завдані злочином, що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 67 КК України, то суд не погоджується з такою позицією прокурора, так як вважає, що тяжкі наслідки, завдані злочином, в даному випадку, - смерть ОСОБА_17 є елементом складу злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, зокрема, настання смерті є одним з елементів об`єктивної сторони складу злочину, завдяки якому злочин, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України відноситься до злочинів з так званим матеріальним складом.

Мотиви призначення покарання.
Відповідно, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, а тому є підстава для притягнення його до кримінальної відповідальності та призначення йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України з урахуванням обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого на підставі п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України
Обґрунтування рішення суду про винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Отже, суд зазначає, що єдиною підставою кримінальної відповідальності є склад злочину, тобто наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_5 усіх юридичних ознак злочину, визначеного в диспозиції ч. 1 ст. 115 КК України.

В даному випадку кримінальна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 настає за протиправні діяння, які були ним вчинені умисно з урахуванням положень ст. 24 КК України.

Отже, підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок) і суб`єктивних (суб`єкт, вина) ознак, які характеризують дане суспільно небезпечне діяння як злочин.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив злочин, який передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.

Такий обов`язок виник з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України і створює тим самим кримінальні правовідносини між обвинуваченим ОСОБА_5 і державою.

Склад злочину.
Об`єкт злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - життя людини.

Безпосередній об`єкт життя загиблого ОСОБА_17 .

Слід зазначити, що Закон рівною мірою охороняє життя будь-якої людини, незалежно від її життєздатності (хворої, божевільної, такої, що перебуває в безнадійному стані внаслідок травми, хвороби тощо), моральних якостей, віку (немовляти, старого), службового становища, тощо.
Об`єктивна сторона складу злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України характеризується:
1) діянням у вигляді посягання на життя іншої людини;
2) наслідком у вигляді смерті людини;
3) причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком.
В даному випадку має місце діяння (дії) обвинуваченого ОСОБА_5 у виді фізичного впливу на тіло загиблого ОСОБА_17 шляхом м`язових зусиль тіла, (рук), з використанням фізичного предмету навколишнього середовища, - дерев`яної палки.
Наслідком незаконних, протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 є настання смерті ОСОБА_17 , що підтверджується висновком експерта № 103 від 10.08.2016 року, (Том № 2, а.с., 89 90).
Відповідно, зглядаючись на вищевказані докази, які були досліджені в судовому засіданні, судом достеменно встановлено причиновий зв`язок між умисними, протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_5 у виді фізичного впливу на тіло загиблого ОСОБА_17 шляхом м`язових зусиль тіла, (рук), з використанням фізичного предмету навколишнього середовища, - дерев`яної палки та злочинним наслідком, - смертю ОСОБА_17 , причому суд в даному випадку вважає, що причиновий зв`язок не є випадковим, а є необхідним, так як наслідок, - смерть ОСОБА_17 мав підставу у діянні, вчиненому обвинуваченим ОСОБА_5 , ним породжувався, тобто, був його необхідним результатом.
Крім того, слід зазначити, що судом в судовому засіданні в силу об`єктивних причин не вдалося достеменно встановити місце смерті ОСОБА_17 , - чи в будинку у обвинуваченого ОСОБА_5 , чи на тому місці, де було знайдено труп, проте, слід зазначити, що причина в часі, - злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , спрямовані на спричинення смерті, передували наслідку, - настанням смерті ОСОБА_17 , при цьому немає значення, як швидко після вчинення злочинної дії, (в даному випадку, - удари, здійснені обвинуваченим ОСОБА_5 дерев`яною палицею по голові ОСОБА_17 ), настала смерть, цей проміжок часу може бути як не значним, так і значним, так як він залежить від багатьох чинників, - фізіологічною особливістю особи, яка зазнала нападу, - загальний стан здоров`я, фізіологічною особливістю особи, яка здійснює напад, зокрема, її м`язової сили, предметів, якими спричиняється смерть, тощо.
Проте, суд зазначає, що обвинуваченим ОСОБА_5 здійснювалися чисельні, сильні удари дерев`яною палицею саме в місце розташування життєво важливого органу ОСОБА_17 , - в голову, що, звісно ж передбачає спричинення смерті особи, якій наносяться такі удари.
Слід зазначити, що даний склад злочину відноситься до злочинів з так званим матеріальним складом, тому закінченим даний злочин є з моменту настання смерті ОСОБА_17 , яка спричинена умисними, протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_5 .

Як встановлено судом в судовому засіданні, заподіяння обвинуваченим ОСОБА_5 смерті ОСОБА_17 є протиправним, так як судом в судовому засіданні не встановлено обставин, які б усували протиправність такого діяння.
Суб`єктивна сторона складу злочину.
В даному випадку суд обґрунтовує суб`єктивну сторону складу злочину більш ретельно з огляду на наступне.
Так, при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 судом було враховано, що суб`єктивна сторона вбивства, із суб`єктивної сторони може бути умисним (статті 115-118 КК), або необережним (ст. 119 КК).
Слід зазначити, що обвинувачення особи у вчиненні вбивства, яке ґрунтується тільки на факті наслідків, що настали, за відсутності умисної або необережної вини, являє собою об`єктивне ставлення, не властиве кримінальному праву. Тому у в даному випадку суд ретельно досліджував всі обставини, що свідчать про те, як діяв обвинувачений - умисно чи необережно, та результатом даного дослідження послугувало переконання суду в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 діяв умисно.
Крім того, умисне вбивство може бути вчинене з прямим умислом, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання, або з непрямим умислом - коли особа хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання.
В даному випадку суд приходить до висновку щодо наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_5 непрямого умислу на настання смерті ОСОБА_17 з огляду на наступне.
Так, в даному випадку суд вирішував, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховував:
- спосіб, - нанесення по життєво важливому органу ОСОБА_17 , - голові, не одного, а чисельних ударів дерев`яною палицею, тобто, було враховано кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень;
- враховував причини припинення злочинних дій. Так, як зазначив обвинувачений ОСОБА_5 причиною припинення його злочинних дій, - нанесення ударів по тілу ОСОБА_17 були не вмовляння загиблого, почуття жалю до загиблого, а фізична втома обвинуваченого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що припинив наносити удари по тілу ОСОБА_17 лише тільки з тієї причини, що він фізично втомився бити ОСОБА_17
- поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Так, слід зазначити, що між загиблим ОСОБА_17 та обвинуваченим ОСОБА_5 були складні стосунки, так, дані особи знали один одного тривалий час, спільно розпивали спиртні напої, причому, суд, зважаючи на показання свідків, як зі сторони обвинувачення, так і з сторони захисту та потерпілої, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_17 , спільно зловживали спиртними напоями, під час чого між ними виникали сварки на грунті побутових негараздів, сварк часто переходили в бійки, результатом чого було обопільне нанесення побоїв.
Крім того, слід зазначити, що в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що пройшов з моменту заподіяння ушкоджень до смерті потерпілого ОСОБА_23 , для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має, про що зазначено в п. 22 ППВСУ «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» від 7лютого 2003 р. № 2.
Відповідно, умисне поранення життєво важливих органів потерпілого, унаслідок чого сталася смерть, судова практика розцінює як свідчення умислу винного на позбавлення життя і кваліфікує такі дії як умисне вбивство.
Суд в даному випадку вважає, що відбулося вбивство ОСОБА_17 , яке було наслідком дій обвинуваченого ОСОБА_5 , який хоча й прямо не ставив собі за мету позбавлення життя ОСОБА_17 , але байдуже ставився до такого наслідку, можливість якого він свідомо допускав, тому дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує як умисне вбивство, - за ч. 1 ст. 115 КК України.
Так, відповідальність за умисне спричинення смерті, що передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, настає і в тих випадках, коли винний, умисно завдаючи шкоди потерпілому, не передбачає конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, у тому числі й смерті, яка фактично настає.
Слід зазначити, що правильна кваліфікація умисного вбивства припускає ретельне дослідження мотиву та мети вчинення злочину. Так, виходячи з мотиву та мети, здійснюєься розмежування видів умисного вбивства при обтяжуючих обставинах, відмежування кваліфікованого вбивства від простого вбивства та вбивства при пом`якшуючих обставинах. Урахування мотиву та мети сприяє правильному визначенню ступеня суспільної небезпечності вчиненого вбивства й індивідуалізації покарання.
Так, при аналізі суб`єктивної сторони даного вбивства ОСОБА_17 постає питання про відмежування умисного вбивства від умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Визначальним при його вирішенні, як зазначено в п. 22 ППВСУ від 7 лютого 2003 р. № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров я особи», є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до настання смерті характеризується необережністю. Вирішуючи це питання, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.
Причому слід зазначити, що даний злочин, вчинений ОСОБА_5 не може кваліфікуватися як замах на вбивство, так як обвинувачений ОСОБА_5 діяв з не прямим, неконкретизованим умислом, при цьому допускав можливість як заподіяння будь якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідно, відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 повинна наставати за злочинні наслідки, які настали, - смерть ОСОБА_17 , тобто, обвинувачений ОСОБА_5 повинен відповідати за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України.
Слід зазначити, що за ступенем суспільної небезпечності умисні вбивства поділяються на:
- умисне вбивство без обтяжуючих обставин і без пом`якшуючих обставин (ч. 1 ст. 115 КК);
- умисне вбивство при обтяжуючих обставинах (ч. 2 ст. 115 КК);
- умисне вбивство при пом`якшуючих обставинах (статті 116-118 КК).
Причому, умисне вбивство, вчинене за наявності як обтяжуючих, так і пом`якшуючих обставин, належить кваліфікувати як вбивство при пом`якшуючих обставинах.
Частина 1 ст. 115 КК, в чому обвинувачений ОСОБА_5 , передбачає відповідальність за вбивство без обтяжуючих та пом якшуючих обставин, - так зване просте умисне вбивство.
В даному випадку слід застосувати до кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 ч. 1 ст. 115 КК України, так як суд вважає, що умисне вбивство, вчинене ОСОБА_5 не містить ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК, (так зване кваліфіковане вбивство), та статтями 116 - 118 КК.
Дослідивши усі обставини умисного вбивства ОСОБА_17 суд прийшов до висновку, що пом`якшуючихї обставин, які передбачено ст. 66 КК України, - немає, а є лише обставина, яка обтяжує згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
В даному випадку суд вважає, що причиною вбивства, окрім зловживання алкоголем є помста обвинуваченого ОСОБА_24 загиблому ОСОБА_17 на грунті особистих неприязних стосунків.
Так, в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 зазначав, що загиблий ОСОБА_17 часто приходив до нього, а так як він не дочуває, то загиблий ОСОБА_17 стукав в вікна, в зв`язку з чим часто вибивав шибки, окрім того, обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що незадовго до смерті ОСОБА_17 викрав в нього з будинку під час розпиття спиртних напоїв мобільний телефон, що його дуже обурило.
Окрім того, судом з показів свідків та самого обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_5 , та потерпілим ОСОБА_17 на грунті зловживання алкоголю часто виникали сварки, які, як правило, з обопільної вини, переходили в бійки.
Враховуючи судову практику, слід кваліфікувати дії ОСОБА_5 за 1 ст. 115 КК України, як з мотиву помсти ОСОБА_17 на ґрунті особистих неприязних стосунків, так як суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 , вчиняючи вбивство, намагавться помститися потерпілому ОСОБА_17 , будучи незадоволеним його, на його думку, поведінкою.
Також слід зазначити, що в даному випадку немає підстав для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 116 КК України, так як суд, враховуючи висновки судово психіатричної експертизи № 236 від 15.06.2016 року, (Том № 2, а.с., 162 164), в якому вказано, що ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, він перебував в стані простого алкогольного сп`яніння, під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не знаходить підстав для виявлення у обвинуваченого ОСОБА_5 на час вчинення злочину наявності стану сильного душевного хвилювання, яка є єдиною підставою для кваліфікації дій за ст. 116 КК України.
Окрім того, суд вважає, що окрім всього іншого мотивом для обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України є помста за матеріальну шкоду, заподіяну, на думку обвинуваченого загиблим ОСОБА_17 , - зокрема, матеріальна шкода, заподіяна загиблим внаслідок розиття шибок в вікнах, викрадення мобільного телефону.
Суд вважає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , вчиняючи вбивство, ніякої матеріальної вигоди не одержував, його дії не можуть також кваліфікуватися за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, - як за вбивство з корисливих мотивів.
Що ж стосується тієї обставини, що як встановлено судом з пояснень як самого обвинуваченого ОСОБА_5 , так і висновку експертизи, загиблий ОСОБА_17 перебував в стані алкогольного сп`яніння, то така обставина також не дає підстави кваліфікувати дане вбивство, як кваліфіковане, - за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, так як чинне законодавство не розглядає вбивство з використанням безпорадного стану потерпілого за винятком вбивства малолітньої дитини, тому вбивство ОСОБА_17 , який внаслідок стану сп`яніння не міг чинити опір обвинуваченому ОСОБА_5 , підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України.
Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо відсутності в діях обвинуваченого ОСОБА_5 обтяжуючих обставин, які перелічені в п.п. 1 14 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив вбивство, так зване просте, не кваліфіковане, що передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, крім того, суд не знаходить підстав для кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 116 КК України, - умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, ч. 1 ст. 119 КК України, - вбивство через необережність, ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Отже, згідно ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору, або посилатися на них.

Що ж стосується доказів, які були здобуті під час судового слухання даного кримінального провадження, то суд оцінював їх на підставі Глави 4 Докази і доказування діючого КПК України.

Згідно ст. 84 КПК України:
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому ним Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 95 КПК України:
Показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно, аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , суд визнає їх належними, допустимими, достовірними доказами вчинення ОСОБА_5 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України.

Отже, суд, ретельно перевіривши докази по кримінальному провадженні, оцінивши докази на підставі ст. 94 КПК України з точки зору їх об`єктивності, належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку щодо ухвалення обвинувального вироку у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , за наявності таких підстав та в зв`язку з наступним:
1) дійсно, вчинене кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 115 КК України;

2) доведено, що кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, та яке відбулося 11.06.2016 року близько 21 години, та в якому обвинувачується ОСОБА_5 , вчинене саме обвинуваченим, - ОСОБА_5 ;

3) доведено, що в діях ОСОБА_25 , які мали місце 11.06.2016 року близько 21 години, міститься склад злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, обґрунтовуючи своє рішення наявністю доказів по даному кримінальному провадженні.

Отже, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел.

Таке поняття доказів ґрунтується на теорії відбиття, згідно із якою подія кримінального правопорушення для органів досудового провадження, прокурора, захисника та суду є минулою.

Кримінальне правопорушення являє собою певну сукупність відповідних явищ, предметів, процесів, що відбуваються в оточуючому середовищі. Вступаючи в контакт з багатьма іншими явищами об`єктивної дійсності, він залишає відбиття на матеріальних об`єктах у формі матеріальних слідів (станів предметів, динамічних і статичних процесів тощо), а також у формі ідеальних слідів - у свідомості людей.

В даному випадку суд вважає, що стороною обвинувачення в повному обсязі наведено як в матеріалах справи, так і в судовому засіданні сукупність явищ, предметів, процесів, що відбувалися в оточуючому середовищі стосовно вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, стороною обвинувачення надано належні, допустимі (прямі та не прямі), як суб`єктивні докази, (показання свідків), так і об`єктивні докази, ( матеріальний вираз злочину, - речові докази), вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Між доказами, які надані стороною обвинувачення в обґрунтування факту вчинення злочину та причетності до нього обвинуваченого ОСОБА_5 присутні необхідні просторово-часові, причинно-наслідкові, безпосередні і опосередковані зв`язки.

Так, стороною обвинувачення доведено головний факт, - доведено подію кримінального правопорушення і вчинення його обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно, суд вважає, що стороною обвинувачення наведено в судовому засіданні належні та допустимі докази вчинення злочину, та причетності до нього обвинуваченого ОСОБА_5 .

Зглядаючись на положення ст. 2 КК України, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 наведено належні, допустимі, як прямі, так і не прямі докази, які свідчать про ту обставину, що в діях ОСОБА_5 містяться ознаки, які слугують підставою для кримінальної відповідальності гр.. ОСОБА_5 .

Також при винесенні вироку судом було враховано положення ст. 62 Конституції України.
Так, згідно ст. 62 Конституції України:
Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Зглядаючись на вищевказану норму основного Закону України, слід зазначити, що вона закріпила в собі п.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, принципі 36 Звід принципів захисту всіх осіб, що піддаються затриманню або ув`язненню в будь-який формі, презумпцію невинуватості.

Презумпція невинуватості об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримі- нального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Отже, правило презумпції невинуватості означає, що обвинувачений може бути визнаний винним у вчиненні злочину і покараний лише за умови, що його вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком суду.

Принцип презумпції невинуватості охоплює такі демократичні ідеї правосуддя, які як правові положення одержали закріплення в Конституції України, а також глибоко і всебічно конкретизовані в різних нормах кримінально- процесуального законодавства:

- ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

Відповідно до положень діючого КПК України вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи зобов`язані прокурор, слідчий, на яких покладається обов`язок виявити обставини, які як викривають, так і виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Отже, як зазначалося судом вище, при проведенні досудового слідства стороною обвинувачення було забезпечено повне та об`єктивне дослідження обставин справи, що свідчить про повну наявність доказової бази для обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України в даному кримінальному провадженні.

- обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Відповідно до закону доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність суспільно небезпечного діяння, винуватість особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, докази повинні бути отримані тільки уповноваженими на те органами чи посадовими особами, законним способом, з точно і вичерпно передбачених законом джерел, а форма їх фіксації має бути передбачена законом.

Слід зазначити, що, оцінивши всі докази, надані стороною обвинувачення по даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку щодо того, що обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ґрунтується на достатніх доказах.

Отже, враховуючи те, що стороною обвинувачення надано суду належні та допустимі, прямі та не прямі докази щодо винності обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно, обвинувачення ґрунтується доказах, які судом сприймаються як сприйнятливі, тому суд не має обґрунтованих непереборних сумнівів в наявності події злочину, складу кримінального правопорушення, а тому суд зобов`язаний винести обвинувальний вирок у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , так як надані стороною обвинувачення та зібрані судом під час судового слухання кримінального провадження докази підтверджують обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 .

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності з положеннями ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, - вчинено особливо тяжкий злочин, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення як умисних злочинів, так і за вчинення злочинів, вчинених з необережності, відповідно, раніше не судимий, а також враховує ту обставину, що потерпіла наполягає на призначенні покарання, яке пов`язане з позбавленням волі, причому, в максимальній межі, - довічного позбавлення волі.

Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 15 (п`ятнадцяти) років.

Згідно положень ч. 4 ст. 12 КК України особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавленням волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі, відповідно, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин.

Отже, суд вважає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , хоч і раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, відповідно, вчинив злочин вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, проте, вчинив особливо тяжкий злочин, який характеризується великою спільною небезпекою, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі, починаючи з семи років, що, звісно ж, виключає застосування положень ст. 75 КК України, - встановлення іспитового строку, відсутні підстави для застосування положень ст. 69 КК України, - призначення покарання нижче нижчої межі, потерпіла наполягає на призначенні покарання, обов`язково пов`язаного з позбавленням волі, в її максимальній межі, відсутність розкаювання ОСОБА_5 у вчиненому злочині, що виразилося у відсутності вибачення перед потерпілою стороною як під час досудового слідства, так і під час слухання справи в суді, зокрема, в судових дебатах, то його подальше виправлення та перевиховання можливо здійснити лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Слід зазначти, що прокурор в судовому засіданні наполягав на призначенні покарання ОСОБА_5 у розмірі 12 років позбавлення волі.

Суд погоджується з видом покарання, яке вимагає прокурор, - позбавлення волі, проте не погоджується з розміром покарання, з огляду на наступне.

Так, в промові прокурор зазначив, що ним при визначенні виду та міри покарання було враховано обтяжуючі обставини до яких, зокрема, відніс, тяжкі наслідки, - смерть ОСОБА_17 .

Проте, слід зазначити, що тяжкий наслідок, - смерть особи входить в об`єктивну сторону складу злочину, а тому не може бути врахована як обставина, яка обтяжує покарання, - тяжкий наслідок, що є підставою для суду зменшити розмір призначеного покарання.

Отже, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Суд в дотримання вимог ч. 1 ст. 128 КПК України під час підготовчої частини судового засідання до початку судового розгляду роз`яснив потерпілій ОСОБА_9 , що вона має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 з метою відшкодування матеріальної та моральної шкоди, проте, потерпіла ОСОБА_9 відмовилася від подачі такого позову, їй судом роз`яснино процесуальні наслідки відмови від подачі цивільного позову до початку судового розгляду, а саме, роз`яснено, що подача такої позовної заяви після початку судового розгляду суд буде вимушений винести ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, яка окремо від вироку суду апеляційному оскарженню не підлягає.
Крім того, потерпілій ОСОБА_9 роз`яснено, що вона матиме право після вступу вироку в законну силу подати цивільний позов з метою відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Речові докази.
Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке немає ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а в разі необхідності передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання;
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Враховуючи вищевикладені норми КПК України, що стосуються речових доказів, суд приходить до висновку щодо наступного:
- змиви плям речовини бурого кольору, виявлені на сходинках при вході до будинку; змиви речовини бурого кольору, виявленої на дверях та дверних рамах в кімнаті кухні та вітальні будинку; змиви речовини бурого кольору, виявленої на підлозі в кімнаті вітальні, - що були поміщені до паперових конвертів з пояснювальними написами та підписами понятих, які знаходяться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - знищити.
- виявлені відбитки папілярних візерунків рук людини, належним чином відібрані з поверхні дверей та рам дверей кімнат кухні та вітальні, та вхідних дверей будинку, що поміщені до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №2390164, які знаходяться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
- пояс шкіряний з пряжкою, виявлений в кімнаті кухні, що поміщений до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №2390162, який знаходиться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - передати за належністю власнику, - обвинуваченому ОСОБА_5
- кухонний рушник з плямами від речовини бурого кольору, виявлений в кімнаті кухні, що поміщений до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №2156869, - який знаходиться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - передати за належністю власнику, - обвинуваченому ОСОБА_5
- частину покриття підлоги з кімнати вітальні (фарбований ДСП коричневого кольору) з плямами речовини бурого кольору, що поміщений до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №3294084, яка знаходиться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - знищити.
- дерев`яний уламок, виявлений під час огляду в печі кухні зі слідами речовини бурого кольору, що поміщений до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №2390163, - який знаходиться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - знищити.
- ганчірку з візерунком чорного та сірого кольорів, виявлена неподалік будинку, та має плями речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, - поміщена до картонного ящика з етикеткою, що містить посвідчувальний напис, відбиток мастичної печатки «Для пакетів» Таращанського РВ, підписи понятих та слідчого, яка яка знаходиться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - знищити.
- одяг та речі, виявлені на горищі сараю, що мають сліди речовини бурого кольору, зовні схожої на кров: рубашка блакитного кольору, рушник рожевого кольору з візерунком, кофта сірого кольору з візерунком, рубашка сірого кольору з візерунком, підодіяльник білого кольору, покривало рожевого кольору з візерунком, підклад білого кольору, - поміщені до картонного ящика з етикеткою, що містить посвідчувальний напис, відбиток мастичної печатки «Для пакетів» Таращанського РВ, підписи понятих та слідчого, які знаходяться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - зберігати при матеріалах кримінального провадження, - передати за належністю власнику, - обвинуваченому ОСОБА_5
- п`ять пар взуття, виявлені в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , - поміщені до картонного ящика з етикеткою, що містить посвідчувальний напис, відбиток мастичної печатки «Для пакетів» Таращанського РВ, підписи понятих та слідчого, які знаходяться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - зберігати при матеріалах кримінального провадження, - передати за належністю власнику, - обвинуваченому ОСОБА_5
- дерев`яна палиця, довжиною близько 92 см, що має надкол у верхній частині та сліди речовини бурого кольору, - поміщена до чорного поліетиленового пакета, етикеткою, що містить посвідчувальний напис, відбиток мастичної печатки «Для пакетів» Таращанського РВ, підписи понятих та слідчого, яка знаходиться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - знищити.
Заходи забезпечення кримінального провадження.
12.06.2016 року ОСОБА_5 був затриманий на підставі ст. ст. 208 211 ЦПК України на підставі протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ( Том № 2, а.с., 183 - 187);
14.06.2016 року слідчим суддею Таращанського районного суду Київської області винесено ухвалу, (Том № 2, а.с., 200 201), якою обрано до ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України департаменту виконання покарань в м. Києві та Київській області до 10 серпня 2016 року.
10.08.2016 року слідчим суддею Таращанського районного суду Київської області винесено ухвалу, ( Том № 2, а.с., 215), якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України департаменту виконання покарань в м. Києві та Київській області до 10 вересня 2016 року.
09.09.2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, якою обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби департаменту виконання покарань в м. Києві та Київській області у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено на два місяці, тобто, до 07.11.2016 року, включно, (Том № 1, а.с., 81 84).
07.11.2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, якою обрану міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісовичі Таращанського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби департаменту виконання покарань в м. Києві та Київській області, кримінальне провадження 1 кп/368/69/16, справа № 379/954/16 к, продовжено на один місяць, тобто, - до 06.12.2016 року, включно.
Отже, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 06.12.2016 року, вже після винесення вироку, проте, до вступу вироку в законну силу, а тому суд повинен вирішити питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який характеризуються великою суспільною небезпекою, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років, суд вважає, що існує ризик того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_5 з метою уникнення кримінального покарання своїми умисними діями може ухилитися від суду, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику.
Крім того, слід зазначити, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, на підставі яких відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - не зникли.
На даному етапі судового слідства суд вважає обґрунтованими обставини, що у випадку скасування чи зміни запобіжного заходу, не вдасться уникнути ризиків, які передбачені ст.. 177 КПК України, так як, зглядаючись на обставини справи, які були досліджені судом в судовому засіданні, суд не може розраховувати на сумлінну поведінку обвинуваченого у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Тому, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховуватися від суду, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити до вступу вироку в законну силу.
З урахуванням наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 буде намагатися перешкодити встановленню істини у справі, та враховуючи фактично повну відсутність міцних соціальних зв`язків, місця роботи, що може спонукати обвинуваченого уникнути відбування покарання, призначеного за вироком суду, суд вважає, що відсутні достатні підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, більш м`який вид запобіжного заходу.
Крім того, слід вирішити питання про зарахування обвинуваченому ОСОБА_5 в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з огляду на наступне.
Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
При таких обставинах, суд вважає за необхідне засудженому ОСОБА_5 зарахувати в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 12.06.2016 року, (затримання на підставі ст. 208 КПК України), до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з огляду на наступне.
Згідно вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-8, який набрав чинності 24.12.2015 року, до ч. 5 ст. 72 КК України внесено зміни.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з врахуванням змін зазначається, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно позиції ВССУ щодо застосування окремих положень ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Незалежно від процесуального порядку (діючого КПК чи КПК в редакції 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно, строк рахування відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, - з 12.06.2016 року.
Процесуальні витрати.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

В матеріалах справи міститься квитанція, яка засвідчує вартість проведення судово імунологічної експертизи № 19/6 02/647 від 06.07.2016 року, (Том № 2, а.с., 133), на загальну суму 527 (п`ятсот двадцять сім) грн.. 76 коп., та квитанція, яка засвідчує вартість проведення молекулярно генетичної експертизи № 19/6 01/648 від 03.08.2016 року, (том № 2, а.с., 141), на загальну суму 3175 (три тисячі сто сімдесят п`ять) грн.. 44 коп.

Вартість вищевказаних експертиз суд відносить до судових витрат, які загалом по даному кримінальному провадженню становлять 3703 (три тисячі сімсот три) грн.. 20 коп., які на підставі вимог ст. 126 КПК України повинні бути стягнені з обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі вироку суду.

Враховуючи вищевикладене, Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 2, 11, ч. 1 ст. 115 КК України, ст.ст. 7 10, 17, 22, 23, 84 86, 89, 91 94, 368, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, як за вчинення ним умисних, протиправних дій, які виразилися в заподіянні смерті іншій людині, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, - з 12.06.2016 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк відбуття призначеного покарання термін попереднього ув`язнення з 12.06.2016 року, (затримання на підставі ст. 208 КПК України), до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов.
Цивільний позов по справі відсутній.

Речові докази.
- змиви плям речовини бурого кольору, виявлені на сходинках при вході до будинку; змиви речовини бурого кольору, виявленої на дверях та дверних рамах в кімнаті кухні та вітальні будинку; змиви речовини бурого кольору, виявленої на підлозі в кімнаті вітальні, - що були поміщені до паперових конвертів з пояснювальними написами та підписами понятих, які знаходяться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - знищити.
- виявлені відбитки папілярних візерунків рук людини, належним чином відібрані з поверхні дверей та рам дверей кімнат кухні та вітальні, та вхідних дверей будинку, що поміщені до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №2390164, які знаходяться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
- пояс шкіряний з пряжкою, виявлений в кімнаті кухні, що поміщений до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №2390162, який знаходиться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - передати за належністю власнику, - обвинуваченому ОСОБА_5
- кухонний рушник з плямами від речовини бурого кольору, виявлений в кімнаті кухні, що поміщений до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №2156869, - який знаходиться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - передати за належністю власнику, - обвинуваченому ОСОБА_5
- частину покриття підлоги з кімнати вітальні (фарбований ДСП коричневого кольору) з плямами речовини бурого кольору, що поміщений до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №3294084, яка знаходиться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - знищити.
- дерев`яний уламок, виявлений під час огляду в печі кухні зі слідами речовини бурого кольору, що поміщений до спец.пакету «Експертна служба МВС України» №2390163, - який знаходиться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - знищити.
- ганчірку з візерунком чорного та сірого кольорів, виявлена неподалік будинку, та має плями речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, - поміщена до картонного ящика з етикеткою, що містить посвідчувальний напис, відбиток мастичної печатки «Для пакетів» Таращанського РВ, підписи понятих та слідчого, яка яка знаходиться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - знищити.
- одяг та речі, виявлені на горищі сараю, що мають сліди речовини бурого кольору, зовні схожої на кров: рубашка блакитного кольору, рушник рожевого кольору з візерунком, кофта сірого кольору з візерунком, рубашка сірого кольору з візерунком, підодіяльник білого кольору, покривало рожевого кольору з візерунком, підклад білого кольору, - поміщені до картонного ящика з етикеткою, що містить посвідчувальний напис, відбиток мастичної печатки «Для пакетів» Таращанського РВ, підписи понятих та слідчого, які знаходяться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - зберігати при матеріалах кримінального провадження, - передати за належністю власнику, - обвинуваченому ОСОБА_5
- п`ять пар взуття, виявлені в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , - поміщені до картонного ящика з етикеткою, що містить посвідчувальний напис, відбиток мастичної печатки «Для пакетів» Таращанського РВ, підписи понятих та слідчого, які знаходяться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - зберігати при матеріалах кримінального провадження, - передати за належністю власнику, - обвинуваченому ОСОБА_5
- дерев`яну палицю, довжиною близько 92 см, що має надкол у верхній частині та сліди речовини бурого кольору, - поміщена до чорного поліетиленового пакета, етикеткою, що містить посвідчувальний напис, відбиток мастичної печатки «Для пакетів» Таращанського РВ, підписи понятих та слідчого, яка знаходиться в камері схову речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції по кримінальному провадженню № 0000244 від 12.06.2015 року, відносно (по факту) вбивства ОСОБА_17 , ( Том № 2, а.с. 77), - знищити.
Заходи забезпечення кримінального провадження.
Міру запобіжного заходу у відношенні засудженого ОСОБА_5 , - тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби департаменту виконання покарань в м. Києві та Київській області до вступу вироку в законну силу, - залишити без змін, - тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби департаменту виконання покарань в м. Києві та Київській області.
Процесуальні витрати.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Лісовичі Таращанського району Київської області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 19 листопада 2010 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь держави кошти в сумі 3703 (три тисячі сімсот три) грн.. 20 коп., за проведення судово імунологічної, та молекулярно генетичної експертиз.

Вирок може бути оскаржений на підставі та в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 376 КПК України отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3