Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/409/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р.

Слідчий суддя, Олевського районного суду Житомирської області, ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого Олевського відділення поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного, розглянувши погоджене з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000716 від 07.11.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.1 ст.263 КК України відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Білої Церкви, Київської області, громадянина України, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
В С Т А Н ОВ И В :
З клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що за невстановлених слідством обставин, дати та часу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи умисно, за попереднім злочинним умислом, з метою викрадення особи, прибули до невстановленого місця, де застосовуючи насильство, долаючи таким чином волю потерпілого до опору, заштовхали ОСОБА_15 до вантажного відділення автомобіля «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_1 та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, вчинивши викрадення ОСОБА_16 за попередньою змовою групою осіб.
Після цього, вищевказані особи 07.11.2016 близько 09 години прибули на невстановленому автомобілі та автомобілі «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_1 на 245 км. автодороги «Київ-Ковель» разом з потерпілим ОСОБА_17 , якого всупереч його волі весь час утримували у вантажній частині транспортного засобу. Прибувши до 245 км. автодороги, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_15 . Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зникли з місця скоєння злочину у невідомому напрямку на автомобілі не встановленої марки.
У результаті вказаних дій потерпілому ОСОБА_16 було заподіяно тяжкі наслідки, а саме тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення в ділянці тазу, які потягли за собою значну втрату крові, необхідність в госпіталізації та в оперативному хірургічному втручанні, що призвело до його стабільного тяжкого фізичного стану.
Окрім цього під час досудового розслідування встановлено, що у не встановлений слідством день, час та місці у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне поводження із вогнепальною зброєю та бойовими припасами, у невстановлений слідством день, час та місці, у невстановлений спосіб ОСОБА_18 та ОСОБА_6 придбали мисливську напівавтоматичну нарізну вогнепальну зброю - мисливський нарізний самозарядний карабін з прикладом, що складається убік, моделі «МКМ-072 СБ», (номер видалено), калібру 7,62 мм, призначеним для стрільби 7,62x39 мм мисливськими патронам, який згідно висновку експерта № 1/3680 від 08.11.2016 року є вогнепальною зброєю та який виготовлений промисловим способом у 2014 році на ПАТ завод «Маяк», м. Київ, Україна, на базі бойового автомата моделі «АКМС», серії ТИ № 938, калібру 7,62 мм.
Зазначений мисливський нарізний самозарядний карабін ОСОБА_18 та ОСОБА_6 перенесли та зберігали без передбаченого законом дозволу за адресою: АДРЕСА_2 , які 07.11.2016 були вилучені, в ході проведення обшуку.
За даним фактом порушено кримінальне провадження за № 0000710 від 07.11.2016 за ч. 3 ст. 146, ч.1 ст.263 КК України.
Обгрунтована підозра ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_16 ; протоколом впізнання від 08.11.2016 року; показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; протоколами огляду місця події від 07.11.2016 року; висновок судово-балістичної експертизи; протоколом обшуку від 07.11.2016 року.
08.11.2016 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 146, ч.1 ст.263 КК України.
Зазначаючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, є жителем іншої області то слідчий вказує на існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого, свідків, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення тому просить обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В суді слідча та прокурор підтримали заявлене клопотання.
Підозрюваний вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та зазначив, що він не причетний до даних злочинів, однак просив обрати відносно нього більш мякий запобіжний захід, що було пітримано і адвокатом.
Слідчий суддя в судовому засіданні розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та додані до нього докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені вище.
Відповідно до п. 4 ч. 2 зазначеної статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчим суддею встановлено наступне: підозра ОСОБА_6 обґрунтована доками дослдідженими в судовому засіданні.
Беручи до уваги, що ОСОБА_6 , зі слів, працює приватним підприємцем, проживає разом з дружиною в м. Біла Церква, разом з тим підозрюється у скоєнні злочинів які класифікуються як тяжкі і передбачають покарання у вигляді позбавлення волі до 10 та до 7 років які пов`язані з викраденням людини за попередньою змовою групою осіб, що спричинили тяжкі наслідки та з незаконним зберіганням, придбанням вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин на території Олевського району, з його слів знайомий в м. Олевську з невідомими йому особами, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість, агресивно-зневажливе, цинічне ставлення до потерпілого, його життя, фізичного і психічного здоров`я, честі й гідності, крім того, з пісьмових показань потерпілого є ризик, що підозрюваний може вчинити відносно нього злочин, а тому він переживає за своє життя та здоровя.
Крім того, вказані обставини, на думку слідчого судді, в сукупності з особистістю ОСОБА_6 вказують, що надані слідчим та прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень та зокрема на наявність ризиків передбачених ст.. 177 КПК України, тобто можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального злочину тому належну поведінку підозрюваного можливо забезпечити лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрання іншого більш мякого запобіжного заходу є недоцільним.
Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю тому враховуючи, що підозрюваний незаконно викрав потерпілого та вчинив на його фізичний вплив, внаслідок чого було порушено його право на особисту недоторканість то слідчий суддя зазначає, що даний злочин був вчинений із застосуванням насильства.
Тому на підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні у зв`язку з тим, що злочин було вчинено із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-198, 309, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 17:00 години 07.11.2016.
Строк дії ухвали до 17:00 години 06.01.2017.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1