Провадження № 11-кп/792/699/16
Справа № 680/555/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 18 червня 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новоушицького районного суду Хмельницької області від 15 серпня 2016 року,-

В с т а н о в и л а :
Вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 15 серпня 2016 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миньківці, Дунаєвецького району, Хмельницької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 5 серпня 2008 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, на підставі ч. 5 ст. 53 КК України штраф замінено на 170 годин громадських робіт;

-21 вересня 2009 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 389, ст. 71, ст. 72 КК України на 1 рік 20 днів обмеження волі, 15 жовтня 2010 року звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 5 місяців 12 днів;

-13 квітня 2011 року Новоушицьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, 28 березня 2014 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання;

- 29 грудня 2015 року Новоушицьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 місяці арешту;

- 30 серпня 2016 року апеляційним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Речові докази: металевий ніж знищено.

За вироком суду, 17 червня 2016 року близько 23 години ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та ціль наживи, зайшов на подвір`я домогосподарства ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю останнього, за допомогою ножа зірвав металеву скобу, до якої кріпився навісний замок вхідних дверей, проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав алюмінієву каструлю ємкістю 10 л. вартістю 110 грн., алюмінієву каструлю ємкістю 5 л. вартістю 80 грн., алюмінієві каструлі ємкістю 3 л. в кількості 2 шт., ціною 70 грн. за одну, загальною вартістю 140 грн., алюмінієву каструлю ємкістю 2 л. вартістю 60 грн., алюмінієву каструлю ємкістю 1,5 л. вартістю 40 грн., алюмінієву миску ємкістю 10 л. вартістю 120 грн., алюмінієву миску ємкістю 5 л. вартістю 65 грн. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_8 ногою вибив вхідні двері житлового будинку ОСОБА_10 , через які проник всередину, де з горища таємно викрав алюмінієву каструлю ємкістю 40 л. вартістю 380 грн., чим завдав ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 995 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинання покарання за даним вироком та невідбутого покарання за вироком апеляційного суду Хмельницької області від 30.08.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін. Зазначає, що суд першої інстанції на час ухвалення вироку не врахував, що ОСОБА_8 засуджено вироком Дунаєвецького районного суду від 30 березня 2016 року, а злочин у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 вчинив 17 червня 2016 року, тому суд зобов`язаний був призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. Оскільки вироком апеляційного суду Хмельницької області від 30 серпня 2016 року вирок Дунаєвецького районного суду від 30 березня 2016 року стосовно ОСОБА_8 скасовано та ухвалено новий вирок, тому слід призначити покарання із врахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України. Вказує, що суд першої інстанції, призначаючи покарання не в повній мірі врахував, що ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, негативно характеризується за місцем проживання, збитки, завдані злочином потерпілому не відшкодував, маючи непогашену судимість, продовжував займатись злочинною діяльністю, скоїв умисні корисливі злочини, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, що свідчить про систематичність та стійкість його злочинних намірів і про підвищену небезпеку для суспільства особи обвинуваченого.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора в підтримання доводів апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, повторно дослідивши докази, що стосуються особи обвинуваченого через неповноту їх дослідження судом першої інстанції та дослідивши вирок апеляційного суду від 30 серпня 2016 року щодо обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_8 слід скасувати в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що 17 червня 2016 року близько 23 години ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та ціль наживи, зайшов на подвір`я домогосподарства ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю останнього, за допомогою ножа зірвав металеву скобу, до якої кріпився навісний замок вхідних дверей, проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав алюмінієву каструлю ємкістю 10 л. вартістю 110 грн., алюмінієву каструлю ємкістю 5 л. вартістю 80 грн., алюмінієві каструлі ємкістю 3 л. в кількості 2 шт., ціною 70 грн. за одну, загальною вартістю 140 грн., алюмінієву каструлю ємкістю 2 л. вартістю 60 грн., алюмінієву каструлю ємкістю 1,5 л. вартістю 40 грн., алюмінієву миску ємкістю 10 л. вартістю 120 грн., алюмінієву миску ємкістю 5 л. вартістю 65 грн. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_8 ногою вибив вхідні двері житлового будинку ОСОБА_10 , через які проник всередину, де з горища таємно викрав алюмінієву каструлю ємкістю 40 л. вартістю 380 грн., чим завдав ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 995 грн.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло та інше приміщення та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, яким суд дав вірну оцінку, учасниками судового розгляду не оспорюються.

Дії обвинуваченого судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та інше приміщення.

Разом з тим, вирок місцевого суду підлягає скасуванню в частині призначення обвинуваченому покарання у зв`язку із призначенням обвинуваченому покарання, яке за своїм розміром є невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є несправедливим внаслідок його м`якості, що в силу ч. 2 ст. 409 КПК України є підставою для скасування вироку суду, а доводи апеляційної скарги прокурора в цій частини є такими, що знайшли своє підтвердження в апеляційному суді.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення обвинуваченому покарання в виді позбавлення на більший строк, ніж визначений судом першої інстанції, позаяк, на думку колегії суддів, в суду не було підстав призначати обвинуваченому покарання в виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, які могли вплинути на його висновки щодо призначення покарання обвинуваченому, знайшли своє підтвердження.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 місцевий суд не дотримався загальних засад призначення покарання, не в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, при призначенні покарання не в повній мірі врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, та призначив обвинуваченому покарання, яке за своїм розміром є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином. Погоджуючись з висновками суду першої інстанції про пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини визнання ним своєї вини та каяття, відсутність тяжких наслідків злочину, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що такі обставини знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Колегія суддів враховує, що при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції не в повній мірі врахував наявність в провадженні обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого редицив злочинів, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, відбував покарання в місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин. При цьому колегія суддів зауважує, що як видно з матеріалів кримінального провадження, цей злочин обвинувачений вчинив через тиждень після звільнення з місць позбавлення волі, де він відбував покарання в виді арешту за вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року, що вказує про підвищену суспільну небезпечність його особи. При цьому за місцем проживання обвинувачений характеризується негативно, збитки потерпілому не відшкодував. За таких обставини колегія суддів приходить до висновку, що покарання в виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, та визначення остаточного покарання обвинуваченому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів. Обгрунтованих підстав для призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України в виді чотирьох років позбавлення волі, та визначення остаточного покарання на такий же строк, прокурор в своїй апеляційній скарзі не навів, не встановлено таких і під час апеляційного розгляду.

Зважаючи на відсутність на час ухвалення вироку в провадженні вироку суду щодо обвинуваченого, який би набрав законної сили, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції кримінального закону, а саме незастосування положень ст. 71 КК України, не можуть бути прийнятими до уваги.

Вироком апеляційного суду Хмельницької області від 30 серпня 2016 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 185, 69, ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю чи частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного в строк відбуття покарання, остаточно визначеного за сукупністю злочинів, підлягає зарахуванню повністю відбуте з 10 лютого 2016 року по 10 червня 2016року покарання (за вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року та зараховане вироком апеляційного суду Хмельницької області від 30 серпня 2016 року) з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

В період часу з 2 вересня 2016 року по 24 жовтня 2016 року обвинувачений ОСОБА_8 відбував покарання за вироком апеляційного суду Хмельницької області від 30 серпня 2016 року, тому цей період підлягає зарахуванню з розрахунку один день позбавлення волі за один день позбавлення волі. Період часу з 25 жовтня 2016 року по 24 листопада 2016 року, а також 1 день 4 серпня 2016 року підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (на підставі п. ґ ч. 4 ст. 72 КК України).

Інші підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Новоушицького районного суду Хмельницької області від 15 серпня 2016 року в частині призначеного покарання ОСОБА_8 скасувати.

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покаранням за даним вироком покарання за вироком апеляційного суду Хмельницької області від 30 серпня 2016 року, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

В строк покарання, остаточно визначеного за сукупністю злочинів, зарахувати повністю відбуте з 10 лютого 2016 року по 10 червня 2016 року за вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року (та зараховане вироком апеляційного суду Хмельницької області від 30 серпня 2016 року) в виді 4 місяців арешту з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, а також з 2 вересня 2016 року по 24 жовтня 2016 року включно покарання відбуте за вироком апеляційного суду Хмельницької області від 30 серпня 2016року з розрахунку один день позбавлення волі за один день позбавлення волі, а період часу з 25 жовтня 2016 року по 24 листопада 2016 року включно, та 1 день 4 серпня 2016 року з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2