Справа № 405/6100/16-к
УХВАЛА

29.08.2016 року Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 від 16.08.2016 р. у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2016 р. за № 0000082, про забезпечення кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ Головного управління Національної поліції Кіровоградської області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про забезпечення кримінального провадження, у якому просить винести ухвалу щодо заборони будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, вносити будь-які записи та будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно юридичної особи - Товариство з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» (ТДВ «ОДЕБП»), ; відокремлений підрозділ юридичної особи - Завод Буддеталь Товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» ; відокремлений підрозділ юридичної особи - Завод конструкцій швидкомонтованих будівель Товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» ; відокремлений підрозділ юридичної особи - Завод металевих конструкцій Товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» ; Дочірнє підприємство «Завод залізобетонних виробів» Товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» (ДП «ЗЗБВ» ТДВ «ОДЕБП») ; Дочірнє підприємство Укрупнене автотранспортне господарство Товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» (ДП «УАТГ» ТДВ «ОДЕБП») ; Садове Товариство «Дніпро-2» Товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» (СТ «ДНІПРО-2») за заявами будь-яких осіб, особисто або/та через своїх представників. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що 27.05.2016 ОСОБА_3 від імені потерпілого було продано майно Дочірнього підприємства «Завод залізобетонних виробів» Товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» на підставі протоколу №1 позачергових загальних зборів учасників Товариства з додатковою відповідальність на підставі протоколу №1 позачергових загальних зборів учасників Товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» від 27.05.2016 року, у зв`язку з чим відкрите кримінальне провадження та внесено відомості в Єдиний державний реєстр судових рішень.

Окрім того, 27.05.2016 року приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу ОСОБА_4 були внесені зміни до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо складу фізичних осіб-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені товариства без довіреності, у тому числі подавати документи для державної реєстрації тощо шляхом включення до цього складу ОСОБА_3 з 27.05.2016 року без встановлення обмежень.

Також, 29.06.2016 року реєстратором виконавчого комітету Світловодської міської ради ОСОБА_5 були внесені зміни до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо складу фізичних осіб- платників податків, які мають право вчиняти дії від імені товариства без довіреності, у тому числі подавати документи для державної реєстрації тощо, шляхом включення до цього складу ОСОБА_3 з 27.05.2016 року без встановлення обмежень.

Однак, Міністерством юстиції України було скасовано дії реєстратора виконавчого комітету Світловодської міської ради ОСОБА_5 від 29.06.2016 року.

Тож, ОСОБА_3 , уповноважено на здійснення державної реєстрації змін до відомостей про Товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, для чого йому надається право подавати, отримувати, підписувати заяви та інші необхідні для цього документи, зокрема для проведення державної реєстрації змін до відомостей про Товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в т.ч. змін до статуту Товариства у вигляді зміни складу учасників Товариства та затвердження розподілу часток у статутному капіталі між учасниками товариства.

На даний час робота ДП «ЗЗБВ» ТДВ «ОДЕБП» блокується, з підприємства незаконно реалізується виготовлена продукція, чим фактично здійснюється розкрадання та привласнює майна підприємства та грошових коштів, котрі отримує від незаконного продажу ТМЦ, використовує наявні у нього печатки для оформлення фіктивних договорів, направлених на створення неіснуючої заборгованості підприємства перед юридичними особами та державою.

На підставі зазначених реєстраційних дій будь-якими особами можуть вчинятися дії щодо внесення змін до корпоративних відомостей підприємства.

Здійснення подальших дій будь-якими реєстраторами на підставі здійснених 27.05.2016 року змін може призвести до значних збитків потерпілому, а також до вчинення подальших змін до установчих документів.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Вищевикладена позиція Вищого адміністративного суду України кореспондується з частиною 4 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу якої, адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно із пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Також, згідно із пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» судам слід мати на увазі, що забезпечення адміністративного позову у спосіб не передбачений Законом є неприпустимим, оскільки це є вихід за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства] України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на вищезазначене, спосіб забезпечення клопотання співвідноситься з предметом, обставинами і ціною позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення клопотання.

Враховуючи, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає крім позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та конфіскацію майна, з метою забезпечення можливої конфіскації, розкрадання майна виникла необхідність заборони будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, вносити будь-які записи та будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно юридичної особи - Товариство з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» (ТДВ «ОДЕБП»), .

Вислухавши слідчого, який підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні, вивчивши представлені матеріали слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання виходячи з наступного.

У статті 131 КПК України міститься вичерпний перелік заходів кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Зокрема, заходами забезпечення кримінального провадження е:

1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід;

2) накладення грошового стягнення;

3) тимчасове обмеження у користування спеціальним правом;

4) відсторонення від посади;

5) тимчасовий доступ до речей і документів;

6) тимчасове вилучення майна;

7) арешт майна;

8) затримання особи;

9) запобіжні заходи.

Разом з тим, слідчий у даному клопотанні не вказує, який саме з цих заходів він має намір застосувати на підставі ухвали слідчого судді. При цьому просить слідчого суддю заборони будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, вносити будь-які записи та будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно окремих юридичних осіб за заявами будь-яких осіб, особисто або/та через своїх представників, що взагалі не ґрунтується на положеннях ст.131 КУПК України, оскільки такий вид забезпечення кримінального провадження не передбачено кримінальним процесуальним законом.

Крім того, дане клопотання заявлено в рамках кримінального провадження №0000082 від 13.07.2016 року, а обґрунтовується необхідність заборони вчиняти певні дії положеннями ст.117 КАС України, пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ».

Вищезазначеним грубо порушено положення кримінального процесуального законодавства.

Так, згідно зі статтею першою КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У той же час, відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Крім того, відповідно до ч.3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень ( п.17), а слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя (п.18).

Отже, і слідчий у своєму клопотанні, і слідчий суддя, розглядаючи клопотання, діють виключно в межах Кримінального процесуального Кодексу, і не можуть застосовувати правові норми, якими регулюються правовідносини, що виходять за рамки кримінального процесу.

Враховуючи викладене, в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

З урахуванням викладеного і керуючись ст. 2, 131, 247 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 від 16.08.2016 р. у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2016 р. за № 0000082, про забезпечення кримінального провадження відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1