АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1049/16 Справа № 175/2914/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року було задоволено клопотання слідчого СВ Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна заявленого в рамках кримінального провадження № 0001931 від 29.07.2016 року.
Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав на те, що слідчим 29.07.2016 року слідчим до ЄРДР внесено відомості про скоєння злочину за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, в зв`язку з чим просить накласти арешт на автомобіль ВАЗ 21011 д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, продовження незаконної діяльності, збереження слідів кримінального правопорушення, відшкодування шкоди внаслідок кримінального правопорушення. Слідчий суддя вказав про правову підставу для арешту майна та вказав, що вилучені речі є предметом даного кримінального правопорушення тому з метою забезпечення виконань завдань кримінального провадження, щодо швидкого та неупередженого розслідування, в зв`язку з чим вважав за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на вищезазначене майно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, скаржник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
В обґрунтування своєї апеляції, ОСОБА_6 посилається на те, що автомобіль ВАЗ 21011 д.н. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить йому, як він опинився в с. Любимівка, він не знає, оскільки на протязі півроку він її здає в оренду для роботи у м. Дніпро. Крім того зазначає, що ухвала слідчого судді ухвалена без його виклику, тобто власника арештованого майна, чим звертає увагу на те, що на його думку порушені права як потерпілого Разом з тим вказує, що слідчим суддею не визначено строку дії ухвали про накладення арешту, тобто умисно спотворено процесуальний сенс арешту майна як тимчасового, що на його думку дозволяє слідчим не проводити жодних слідчих дій у кримінальному провадженні.
В судове засідання 02 вересня 2016 року, будучи повідомленими належним чином прокурор та скаржник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомив, про перенесення розгляду не просили.
З метою дотримання процесуальних строків розгляду скарги ОСОБА_6 по оскарженню судового рішення від 01 серпня 2016 року, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності сторін, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 405 КПК України, - неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши та перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів за клопотанням слідчого вбачається, що 01 серпня 2016 року слідчий СВ Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до районного суду із клопотанням про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21011 д.н. НОМЕР_1 , посилаючись на те, що даний автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, визнаний речовим доказом.
Слідчий суддя погоджуючись з клопотанням слідчого, в ухвалі вказав, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення накладення арешту на зазначене майно є необхідним.
Слід зазначити, що у відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, - слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2, 3, 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна відповідає вимогам ст. ст.170, 171 КПК України. Так зокрема в ньому зазначено, що вказаний автомобіль, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а тому є речовим доказом.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що в матеріалах кримінального провадження є данні, що вказують на те, що майно, на яке накладено заборону користуванням, а саме на автомобіль ВАЗ 21011 д.н. НОМЕР_1 відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що зазначене майно є знаряддям кримінального правопорушення. з матеріалів провадження вбачається, що даний автомобіль використовувався для незаконного викопування та перевезення труб.
Доводи ОСОБА_6 про те, що він не маючи будь якого статусу у даному кримінальному провадженні та будучи необізнаним про можливу злочинну діяльність осіб, що могли використовувати його автомобіль, який він надавав певним особам в оренду, колегія суддів не вважає обґрунтованими і такими, що можуть бути підставою для скасування рішення слідчого судді. Даний автомобіль обґрунтовано визнано речовим доказом.
Інші доводи ОСОБА_6 про незаконність та упередженість судового рішення колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду під час перевірки наявних матеріалів.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою. Вимоги кримінально-процесуального законодавства при її постановленні порушені не були.
Отже апеляція скаржника задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21011 д.н. НОМЕР_1 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду: