Справа № 127/1238/16-к
Провадження № 1-кп/127/482/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2016 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0008923 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, громадянки України, не працюючої, з неповною середньою освітою, не заміжньої, учениці 9-Г класу ЗОШ № 32 Вінницької МР, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2015 року приблизно о 17:30 годині ОСОБА_6 перебувала в приміщенні актової зали, що знаходиться на другому поверсі Будинку Офіцерів, розташованому на майдані Перемоги №1 у місті Вінниці, де переодягаються учасники танцювального гуртка. Побачивши на стільцях жіночу чорну сумочку у вигляді рюкзака, у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу. Реалізовуючи свій злочинний умисел, користуючись нагодою та будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає та ніхто її не зможе викрити, ОСОБА_6 підійшла до стільців, звідки шляхом вільного доступу, таємно викрала належне ОСОБА_7 майно, яким користувалася його донька ОСОБА_8 , а саме: жіночу чорну сумочку у вигляді рюкзака «Мадіна» зі шкірозамінника фірми «AVON», вартістю 349 гривень, де були гроші у сумі 15 гривень та мобільний телефон марки «NOKIA-6300» ІМЕІ-№ НОМЕР_1 , з сім картою оператора Київстар № НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень. Відповідно до висновку експерта № 79/16-21 від 15.01.2015 року, вартість мобільного телефону марки «NOKIA-6300» складає 368,75 гривень.
Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 757,75 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочині визнала повністю, суду надала наступні показання. Того дня о 17:30 год. вона перебувала в Будинку Офіцерів, де побачила чорну сумку, яка їй сподобалася. Вона зняла з сумки шапку та воду, що на ній лежали, а сумку сховала у свою сумку. Потім вона направилася додому. Вдома вона виявила у сумці 15 гривень. Також з сумки випав мобільний телефон, який розбився, тому вона його викинула. У скоєному вона розкаюється.

Дії ОСОБА_6 досудовим слідством кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

25.02.2016 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Як вбачається зі змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України та покарання, яке повинна понести ОСОБА_6 у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімуми доходів громадян у сумі 850 гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосовний в результаті затвердження угоди про примирення судом. Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину визнала повністю, зазначила, що угода про примирення є добровільною та наполягала на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що йому повністю відшкодована шкода, наслідки затвердження угоди про примирення йому зрозумілі, угоду про примирення укладено ним добровільно та просив суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , законний представник потерпілої ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_6 , та ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_6 , передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Сторони угоди в судовому засіданні стверджували, що угода про примирення між ними укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз.

Суд пересвідчився, що дана угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком розуміє п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Одночасно, потерпілому ОСОБА_7 судом роз`яснені наслідки затвердження угоди про примирення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину, обране з урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_6 та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання останньої.

Так обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вважає повне визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 25.02.2016 р., укладена між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_6 , підлягає затвердженню.

Суд вважає, що процесуальні витрати по проведенню експертизи слід покласти на обвинувачену, оскільки вони були зумовлені розслідуванням вчиненого нею злочину, а речовий доказ, який був переданий на відповідальне зберігання потерпілого, слід залишити останньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 474, 475 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 від 25.02.2016 року у кримінальному провадженні № 0008923 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі вісімсот п`ятдесят гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати по проведенню експертизи в сумі сто вісімдесят чотири гривень 50 копійок на користь держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме жіночу чорну сумочку у вигляді рюкзака «Мадіна» зі шкірозамінника фірми «AVON», який передано на відповідальне зберігання потерпілого залишити потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: