№243/9959/15-к
№ 1-кп/243/77/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участью прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного судукримінальне провадження №0002275 від 07.09.2015 року за обвинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого:

?11.04.2003 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 02.06.2006 року за відбуттям покарання;

?01.12.2006 року Франковським районним судом м. Львів за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 14.09.2007 року за відбуттям покарання.

?05.11.2012 року Краматорським міським судом Донецької області за ст.ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 24.04.2014 року УДЗ на 10 місяців 18 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

06.09.2015 року близько 13год.40 хв. ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, перебував біля будинку культури «Залізничників», по вул. Свердлова, 77(назва змінена на вул. Залізнична рішенням Слов`янської міськради від 11.09.2015року) м. Слов`янська , де навпроти будинку № 73 по вул. Свердлова, м. Слов`янська помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , якому посеред вулиці стало зле. У вказаний час та у вказаному місці у ОСОБА_5 виник протиправний умисел спрямований на заволодіння майном ОСОБА_6 ..

Здійснюючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 06.09.2015 року, близько 13: 45 годин, ОСОБА_5 , знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_6 , та під приводом надання допомоги, провів останнього до близько зростаючого дерева , де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись погіршенням стану здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , та відсутністю поблизу них осіб, що могли б бачити його дії, таємно викрав чуже майно, а саме мобільний телефон марки « НТС Desire 600» IMEЙ 1: НОМЕР_1 та ІМЕЙ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2500 гривень, в якому знаходилися сім картка оператора мобільного зв`язку МТС , вартістю 18,75 гривень, сім картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» , вартістю 12,50 гривень, карта пам`яті 4 ГБ, вартістю 97,23 гривень, чохол для мобільного телефону вартістю 92,50 гривень , який випав з кармана потерпілого на землю і який належить ОСОБА_6 , та також майно, яке знаходилось в чоловічій барсетці, що належить ОСОБА_6 , а саме:

-грошові кошти в сумі 300 рублів РФ, що згідно з офіційним курсом НБУ складає 97,26 гривень.

-грошові кошти в сумі 80 гривень НБУ

Умисними протиправними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 , заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 2898,24 грн.

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

У скоєнні даного кримінального правопорушення вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується наступними зібраними у справі доказами.
Так, ОСОБА_5 обвинувачуваний в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, свою провину не визнав у зв`язку із зазначеною кваліфікацією його дій, та суду пояснив, що 06.09.2015 року приблизно о 14 годині він та брат його дружини ОСОБА_7 поїхали на мопеді «Скутер Вайпер», що йому належить, на залізничний вокзал до магазину за будівельними матеріалами, але до вокзалу не доїхали, оскільки по вул. Свердлова в районі ДК «Залізничників» в них зламався мопед. Вони зупинилися та стали шукати поломку в мопеді. В цей же час вони побачили, що по цій же вулиці Свердлова в сторону залізничного вокзалу по тротуару йшов чоловік якій потім впав. Він сказав ОСОБА_8 , що чоловіку мабуть стало зле, він піде подивитися. Зазначив, що інших людей в оточенні не було. Він підійшов до чоловіка сам, ОСОБА_9 залишився біля мопеду. Чоловік лежав на тротуарі на боці, тоді він запропонував йому поміч та хотів викликати швидку, на що чоловік сказав, що не потрібно викликати швидку, зазначив , що чоловік був в стані алкогольного сп`яніння, бо в нього була незрозуміла річ та від нього тхнуло спиртним. Тоді він підняв чоловіка та посадив його біля дерева, побачив, що біля нього на землі лежав мобільний телефон чорного кольору марки HTC, він його підняв та положив до карману своїх шортів. Потерпілий ОСОБА_10 не міг бачити вказаний телефон , бо він був розвернутий в іншу сторону. Зазначив, що коли підіймав чоловіка, у нього на плечі висіла сумка та з неї виглядали гроші, гроші він також непомітно витягнув та забрав собі, пояснив, що там було 300 російських рублів та кілька купюр гривень НБУ . Після чого він залишив потерпілого та повернувся до мопеду, там же і знаходився ОСОБА_11 , який не зміг усунути поломку мопеду. Тоді вони удвох поштовхали мопед на вул. Димитрова. По дорозі він попросив ОСОБА_12 поміняти російські рублі на гривні, після чого ОСОБА_9 взяв гроші у сумі 300 російських рублів та пішов міняти їх, а він продовжував штовхати мопед по вул. Димитрова. Звідкіля в нього ці гроші він ОСОБА_9 не казав. Зазначив, що телефон він положив до бардачку мопеду, попередньо витягнув сім карту з телефону , оскільки на телефон здійснювались дзвінки, сім картку він положив під кришку телефону. Потім прийшов ОСОБА_9 , і він надав йому мопед, а сам пішов до магазину купити води. ОСОБА_9 йому поміняні гроші не віддавав. Після того як він вийшов з магазину до них під`їхав патруль міліції, працівник якого запитав чий це мопед, бо їм повідомили, що було викрадено мопед. На що він відповів, що мопед його та показав документи, після чого їм з ОСОБА_11 запропонували поїхати до відділу міліції. Зазначив що у відділі міліції пояснив всі подробиці події яка сталася, пояснив, що у нього нічого не вилучали, бо він раніше сказав працівникам міліції, що взяв телефон та положив його до бардачку мопеду.

Такі показання обвинуваченого узгоджуються з показаннями свідків допитаних в суді.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_14 є чоловіком його сестри, очевидцем подій 06.09.2015 року він не був. Влітку 2015 року, точну дату та місяць не пам`ятає, він с ОСОБА_14 ремонтували дах та поїхали за цвяхами. У районі залізничного вокзалу на вул. Свердлова в них зламався мопед. Вони стали ремонтувати мопед. В цей час їм на зустріч йшов раніше не знайомий йому чоловік. , він хитався, а потім впав у траву біля тротуару. ОСОБА_14 пішов до чоловіка та він подумав, що останній хоче йому допомогти. Він в цей час ремонтував мопед та не бачив, що відбувалося між цим чоловіком та ОСОБА_15 .. Також він зазначив, що коли чоловік впав, вони знаходилися від нього на відстані приблизно 20-30 метрів. Через деякий час приблизно через 5 хвилин , ОСОБА_16 повернувся і вони стали штовхати мопед в сторону залізничного вокзалу зі сторони ДК «Залізничничників» додому. Зазначив, що на перехресті ОСОБА_16 дістав з карману гроші РФ у розмірі 300 рублів і сказав щоб він пішов до обмінного пункту та поміняв гроші. Він поміняв гроші і вони знаходилися у нього в кармані. Також зазначив, що мобільного телефону у ОСОБА_14 він не бачив. Коли зупинилися біля магазину під`їхав наряд міліції , біля магазину вони оглянули їхні речі, але ні у нього а ні у ОСОБА_14 нічого не вилучали. Потім вони запропонували проїхати до міського відділу міліції, в зв`язку з тим що когось пограбували. Вони погодилися. У відділі міліції він не бачив вилучали якісь речі у ОСОБА_14 чи ні, оскільки вони знаходилися в різних кабінетах.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що з обвинуваченим він не знайомий, відносин не підтримують. Він працює робітником поліції та затримував ОСОБА_5 ..

В серпні вересні 2015року, точну дату не пам`ятає, він був в наряді по МВВС . Приблизно о 13-14 годині черговий МВВС по рації у автомобілі повідомив, що у громадянина викрали мопед по вул. Свердлова біля ДК «Залізничників» . Вони приїхали до місця де на тротуарі стояли двоє чоловіків, які повідомили, що це вони дзвонили до міліції, також вони повідомили, що двоє чоловіків , описали їх, викрали мопед в якому були гроші. Вони стали відпрацьовувати територію. Через деякий час його напарник ОСОБА_18 повідомив, що по вул. Димитрова затримані двоє хлопців які підходять під опис. Затриманих привезли до ДК «Залічничників», де був потерпілий зі своїм товаришем. Потерпілому було погано, він сидів у тіні. Другий чоловік підійшов до машини де сиділи затримані і вказав, що це вони викрали мопед у потерпілого. Затриманих вони доставили у МВВС. Потерпілий з другим чоловіком пояснили, що викрадачі прямували через подвір`я в сторону залізничного вокзалу. По дорозі до міського відділу ВС в автомобілі ОСОБА_14 казав, що це він викрав гроші бо так вийшло.
Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що з обвинуваченим він не знайомий. В своєму приміщенні на привокзальній площі він займається комп`ютерними послугами. На початку вересня 2015 року, точної дати не пам`ятає вдень приблизно о 12 годині до нього звернувся молодий хлопець и попросив поміняти йому гроші РФ на суму 300 рублів на гривні. Він дав свою згоду та поміняв йому гроші та віддав йому 99 гривні. Під час слідства він приймав участь у впізнанні цього хлопця та казав, що це начебто він .

Свідок ОСОБА_20 суду повідомив , що з обвинуваченим він не знайомий. Він працював у 2015 році в Слов`янскому ВДСО на посаді молодшого інспектора взводу групи затримання. В серпні вересні 2015 році, точну дату не пам`ятає він перебував на чергуванні на маршруті. Від чергового поступило повідомлення, що невідомі особи здійснили заволодіння майном потерпілого, а саме викрадено гроші та мобільний телефон, було передано їх опис, також повідомлено, що у них в руках був мопед. На місці події вони виявили потерпілого , з ним залишилися двоє співробітників, а він з напарником на машині відпрацьовували територію та біля магазину по вул. Димитрова побачили скутер. З магазину вийшли двоє хлопців, один з яких був ОСОБА_14 . Вони підходили під опис який надав їм черговий. Вони спочатку все заперечували. Тоді їм запропонували проїхати на місце події, де свідок події , який викликав міліцію , вказав на них. А саме ОСОБА_14 здійснив викрадання у потерпілого. Сам потерпілий почував себе погано. Затриманих вони оглянули тільки поверхньо, нічого не вилучали. Він не пам`ятає чи був у них мобільний телефон. При огляді телефону вони не вилучали. В бардачці мопеду були якісь гроші, але він їх не оглядав, мопед передали опергрупі. Коли свідок впізнав ОСОБА_14 як особу яка здійснила злочин, ОСОБА_14 сказав що це він.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що ні з обвинуваченим ні з потерпілим не знайомий. Приблизно о 15-16 годині влітку 2015 року, точну дату та час не пам`ятає, він йшов в сторону залізничного вокзалу по вул. Свердлова. Побачив під деревом незнайомого чоловіка, який попросив викликати міліцію та щось казав про крадіжку. Зазначив, що чоловік був у стані алкогольного сп`яніння, бо від нього було чути запах спиртного. Він подзвонив до міліції, яка по приїзду склала протокол. Також свідок ОСОБА_22 пояснив, що чоловік з приводу події казав по різному, спочатку казав, що його пограбували на вокзалі, а потім казав, що з кимось побився. Виразно нічого не міг пояснити. Також зазначив, що чоловік не казав йому при яких подіях його обікрали і саме хто це зробив. Що він казав робітникам міліції він не пам`ятає . Додав, що коли він знаходився біля потерпілого ОСОБА_10 , робітники міліції привезли на автомобілі ОСОБА_14 з якимось хлопцем, ОСОБА_10 сказав , що ці хлопці останні з ким він спілкувався . Як це відбувалось, та за яких умов він не пояснив .Тому слідчому він сказав, що зі слів потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_14 здійснив вказаний злочин, але сам він не бачив подій за яких ОСОБА_14 здійснив вказане кримінальне правопорушення та потерпілий ОСОБА_10 безпосередньо цього не казав. На досудовому слідстві він брав участь у впізнанні по фотографії обвинуваченого ОСОБА_14 , та впізнав його оскільки бачив його неподалеку від місця пригоди де він знаходився з якимось хлопцем та мопедом а також на нього вказував потерпілий, вказавши , що обвинувачений був останнім біля нього коли він виявив пропажу телефону та грошей .

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що з обвинуваченим вона незнайома, ніяких відносин з ним не підтримує, потерпілий ОСОБА_10 її чоловік, свідком подій які трапилися 06.09.2015 року вона не була. 06.09.2015 року її чоловік вранці приблизно о 10 годині пішов з дому до магазину за канцелярськими товарами. Зазначила, що з дому нічого не брав. При ньому могли будь якісь гроші, але щодо російських рублів нічого не може пояснити. Повернувся ввечері приблизно о 18 годині, ніяких подробиць стосовно подій які мали місце 06.09.2015 року нічого не пояснював, а вона не розпитувала, бо вони на той час посварилися. ОСОБА_10 був у тверезому стані, так як він є інвалідом 2 групи , в нього іноді бували запаморочення голови , спиртні напої він не вживав. Стан його здоров`я в той вечір був слабкий, тілесних ушкоджень на ньому вона не помітила. Пояснила, що у нього був мобільний телефон чорного кольору , модель вона не знає, бо не розбирається в них. В той день вона йому дзвонила приблизно три рази, перший раз через 20-30 хвилин після того як він пішов, він взяв слухавку та повідомив, що повертається додому. У зв`язку з тим, що він не повернувся вона подзвонила йому в обід приблизно о 12 або 13 годині, точний час не пам`ятає , потім ще дзвонила йому пізніше, але трубки він останні два рази не брав.

З протоколу огляду місця події від 06.09.2015 року вбачається, що у службовому приміщенні Слов`янського МВ оглянуто грошову купюру номіналом «100 гривень», яка добровільно надана свідком ОСОБА_13 , вищевказану купюру вилучено та опечатано.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками , потерпілий ОСОБА_6 впізнає особу на фотознімку № 2 , а саме ОСОБА_5 , який скоїв відносно нього кримінальне правопорушення, а саме заволодів майном яке йому належить.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками , свідок ОСОБА_21 впізнає особу на фотознімку № 3 , а саме ОСОБА_5 , який скоїв заволодіння майном 06.09.2015 року по вул. Свердлова м. Слов`янська.

Аналіз зазначених слідчих дій, свідчить про відповідність пояснень свідка ОСОБА_9 , що в нього знаходились гроші , які він обміняв на 300 рублів РФ, надані обвинуваченим.

Протоколами впізнання особи, підтверджується також факт впізнання поетрпілим та свідком ОСОБА_24 , ОСОБА_5 , як особи, що скоїла заволодінням майном ОСОБА_10 .

З заяви ОСОБА_5 та протоколу огляду від 07.09 .2015 року вбачається, що за добровільною згодою обвинуваченого ОСОБА_5 , було оглянуто його мопед «Viper» в кузові чорного кольору, номер рами НОМЕР_3 . Під час огляду виявлено під кришкою сидіння вказаного мопеду мобільний телефон «HTC DESIRE600» IMEI : НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; 2 сім карти, карта пам`яті об`ємом 4 Gb; ключі від замку запалення мопеду, чохол від телефону.

Відповідно до постанови від 07.09.2015 року вилучені речі в ході огляду від 06.09.2015 року та 07.09.2015 року , а саме купюра номіналом 100 гривень, а також мобільний телефон марки «HTC DESIRE600» IMEI : НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору визнані речовими доказами та відповідно до схоронної розписки від 10.09.2015 року передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судово- товарознавчої експертизи від 07.09.2015 ., ринкова вартість майна наданого на оцінку, а саме: мобільного телефону марки «HTC DESIRE600» IMEI : НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, чохла зі шкірозамінювача чорного кольору, карти пам`яті Micro SD 4 Gb, сім карти МТС, сім карти Лайф на 06.09.2015 рік складала : 2720,98 грн. що підтверджує вартість викраденого майна.

З заяви ОСОБА_19 від 09.09.2015 року, та протоколу огляду від 09.09.2015 вбачається, що останній добровільно надає на огляд гроші у розмірі 300 рублів РФ, які 06.09.2015 року він купив у невідомого хлопця на залізничному вокзалі. Зазначені грошові кошти були вилучені .

Відповідно до постанови від 09.09.2015 року вилучені речі в ході огляду від 09.09.2015 року , а саме купюри номіналом 100 рублів РФ ИХ 0472896, купюра номіналом 100 рублів РФ ТИ 8430452, купюра номіналом 50 рублів РФ - ПН 8335952 , купюра номіналом 50 рублів РФ МЯ 9801931 визнані речовими доказами та зберігаються в матеріалах кримінального провадження.

Наведені вище докази підтверджують факт вилучення саме у обвинуваченого мобільного телефону потерпілого ОСОБА_25 , що підтверджує факт скоєння ОСОБА_15 заволодіння майном потерпілого.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.09.2015 року за участю ОСОБА_5 останнім підтверджено обставини, місце та час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому ОСОБА_16 пояснював, що грошові кошти потерпілого викрав, коли останній лежав на землі, де впав. А він в цей час підійшов до нього ззаду та побачивши барсетку викрав з неї гроші. Потім він став піднімати потерпілого та намагався його посадити. Однак він не сидів та знову падав. В цей час він помітив, як випав з кишені потерпілого мобільний телефон, який він спочатку поклав назад до його кишені, а коли відтягнув ОСОБА_25 під дерево , побачив, що телефон знову випав з кишені на землю і тоді він вирішив його викрасти і підняв його. Після чого пішов від потерпілого в напрямку, де знаходився ОСОБА_9 з мопедом. Під час руху почув, що задзвонив телефон потерпілого, що знаходився у нього в руці і він швидко вимкнув його.

Аналіз наданих доказів в їх сукупності переконує суд в тому, що вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення мало місце, його вина в цьому повністю знайшла своє підтвердження в суді, однак надана органом досудового слідства правова кваліфікація дій обвинуваченого за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, не відповідає встановленим у справі обставинам, тому суд не може погодитись з такою кваліфікацією та вважає за необхідне змінити обвинувачення кваліфікувавши дії ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.

До таких висновків суд приходить виходячи з наступного.

Стаття 186 КК України, передбачає відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до роз`яснень наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009року, Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності
потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.
Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно
здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність,
стан сп`яніння).
За приписами ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Доказами сторони обвинувачення є показання обвинуваченого, свідків, надані письмові докази.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнавав себе винним у вчинені таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_25 та давав пояснення , що діяв при цьому не помітно для потерпілого та останній і не міг бачити його дій по викраденню майна, оскільки був у хворобливому стані. Під час досудового слідства обвинувачений давав такі ж пояснення, як вбачається із протоколу слідчого експерименту.

В судовому засідання потерпілий ОСОБА_6 не допитувався, оскільки не з`являвся в суд у звязку із хворобою та його смертю.
Разом з тим останній подав до суду заяву від 13.10.2015року (а.с. 20) в якій зазначав, що 06.09.2015року під час руху по вул. Свердлова м. Слов`янська, йому стало зле та він впав на землю. Він подзвонив дружині повідомивши, що йому зле. Телефон поклав в карман сорочки. Потім до нього підійшов хлопець , який намагався підняти його, однак він не зміг піднятись і тоді він підтягнув його до дерева, щоб він зміг обпертись об дерево. Після того, як хлопець пішов, він виявив відсутність в нього телефону та грошових коштів, що знаходились в барсетці. Самого моменту викрадення він не бачив.
Із протоколів впізнання особи за фотознімками, вбачається, що потерпілий ОСОБА_25 та свідок ОСОБА_24 впізнали на фото ОСОБА_5 , як особу , що заволоділа майном потерпілого. При цьому зазначені документи не свідчать , що таке заволодіння носило відкритий характер.
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що не бачив дії ОСОБА_5 , оскільки знаходився осторонь в 20-30 метрах від нього та потерпілого і останній не повідомляв йому про заволодіння майном поетрпілого.
Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_20 пояснили лише, що за наданою інформацією здійснювали пошук осіб причетних до заволодіння майном потерпілого, про обставини такого заволодіння їм нічого не відомо. Свідок ОСОБА_20 показав, що ОСОБА_16 , якого показали потерпілому сказав. що він заволодів майном потерпілого, однак про його обставини не розповідав.
Свідок ОСОБА_21 також пояснив, що потерпілий не розповідав про обставини заволодіння його майном, коли працівники міліції привезли ОСОБА_5 та ОСОБА_26 , пояснив, що ОСОБА_16 останній , хто був біля нього коли він виявив пропажу речей. Сам він впізнавав обвинуваченого, як особу, що заволоділа майном потерпілого, лише враховуючи такі пояснення потерпілого, оскільки саме ОСОБА_16 був останнім, хто перебував біля ОСОБА_25 до виявлення ним зниклих речей.
Свідок ОСОБА_23 стосовно обставин інкримінованого правопорушення нічого не могла пояснити, однак при цьому зазначили, що її чоловік ОСОБА_6 був інвалідом 2групи, в нього часто було запаморочення .
Таким чином ні показання свідків, ні надані письмові докази не свідчать про те, що обвинувачений заволодів відкрито, у присутності

потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення, майном потерпілого.

Тобто наявність наданих доказів, не підтвердили в суді обгрунтованість кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України.
В той же час наведені докази дають підстави для висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Показання обвинуваченого стосовно обставин зазначеного кримінального правопорушення узгоджуються з показаннями наведених свідків, протоколом слідчого експерименту, висновком товарознавчої експертизи, протоколами впізнання особи за фотознімками. А його послідовні та цілеспрямовані дії підтверджують про наявність умислу на здійснення саме зазначеного кримінального правопорушення. А наявність не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку, судимості за вчинення злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України, свідчать про наявність кваліфікуючої ознаки- повторність.
Обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, викладені в обвинувальному акті та їх хронологія не відповідають тим обставинам, які встановлені в суді. Обставини викрадення грошових коштів з чоловічої сумки- барсетки, викладені в обвинувальному акті відповідають встановленим обставинам в суді, за винятком способу заволодіння. Стосовно заволодіння мобільним телефоном, окрім того, що заволодіння також було таємним, не підтверджено і те, що ОСОБА_16 викрав його саме з кишені сорочки, оскільки останній пояснював, що телефон випав з кишені потерпілого на землю і він його підібрав.
В наведеній вище заяві потерпілого ОСОБА_25 до суду (а.с.20), останній зазначав, що телефон після дзвінка дружині поклав до кишені сорочки. Звідкіля саме його було викрадено він не зазначав. При цьому слід звернути увагу на пояснення свідка ОСОБА_23 , яка в суді пояснила, що чоловік їй сам з телефону не дзвонив. Вона здійснила йому на його телефон три дзвінки, перший приблизно через 20-30 хвилин після 10 години. Та близько 12-13годин. На останні дзвінки він не відповідав. Тобто твердження потерпілого та сторони обвинувачення, що телефон знаходився у ОСОБА_25 в кишені сорочці та був саме звідтіля викрадений , об`єктивно нічим не підтверджено. Доводи ж обвинуваченого про обставини заволодіння телефоном не спростовуються іншими доказами, надані стороною обвинувачення.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує те, що обвинувачений має на утриманні одну малолітню дитину- ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому суд не приймає до уваги свідоцтво про народження іншої дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки обвинувачений в цьому свідоцтві не зазначений батьком цієї дитини.
Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України , суд вважає вчинення злочину щодо особи, що перебувала в безпорадному стані. Про це свідчать ті обставини, що потерпілий ОСОБА_6 був інвалідом 2 групи, що підтверджено медичною довідкою. Перебував у безпорадному стані у звязку з погіршенням стану здоров`я, впав, не міг сам пересуватись, що підтвердив сам обвинувачений.
Відповідно до характеристики особи обвинуваченого, за місцем мешкання, ОСОБА_5 за адресою проживання по АДРЕСА_1 проживає разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми, скарг зі сторони сусідів на нього не надходило. З сусідами відносин не підтримує. В суспільному житті району участі не приймає.
Відповідно до довідок КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська», ОСОБА_27 психіатрична допомога не надавалась.
Згідно довідки КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» обвинувачений ОСОБА_5 взятий під нагляд у 2000 році . На теперішній час перебуває під наглядом з діагнозом: «Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Вживання зі шкідливими наслідками» Супутній діагноз : «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками.
Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, відповідного висновку для себе не зробив, не виправився та знову вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про його не бажання стати на шлях виправлення. За таких обставин, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого буде призначення йому покарання передбаченого санкцією ст.185 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати меті та цілі призначення покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 .09.2015 року відносно ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування під вартою відповідно до приписів ст. 72 ч.5 КК України.
Речові докази у справі: мобільний телефон «HTC DESIRE600» IMEI : НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; 2 сім карти, карта пам`яті об`ємом 4 Gb; чохол від телефону, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набуття вироком чинності залишити за належністю. Грошові кошти в сумі 100грн., купюра серії ЕЦ 7312337, вилучені у ОСОБА_13 , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження , визнані речовими доказами постановою слідчого від 07.09.2015року, як такі, що не належать потерпілому, після набуття вироком законної сили, слід повернути ОСОБА_13 ..

Речові докази: грошові кошти 300 рублів РФ, купюрами номіналом 100 рублів РФ- ИХ 0472896 та ТИ 8430452, купюрами 50 рублів РФ ПН 8335952 та МЯ 9801913 , що належать потерпілому ОСОБА_6 , та знаходяться в матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, повернути дружині потерпілого - ОСОБА_23

. Судових витрат у справі не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. 124, 368, 370, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 років 6 міс.(чотирьох років шести місяців) позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою в Артемівському СІЗО УДПтС України в Донецькій області, до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 06 вересня 2015 року, зарахувавши, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання, строк тримання під вартою під час досудового слідства та під час судового розгляду кримінального провадження з 06 вересня 2015 року до дня ухвалення вироку ( 193 дні), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у справі мобільний телефон «HTC DESIRE600» IMEI : НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; 2 сім карти, карта пам`яті об`ємом 4 Gb; чохол від телефону, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набуття вироком чинності залишити за належністю. Грошові кошти в сумі 100грн., купюра серії ЕЦ 7312337, вилучені у ОСОБА_13 , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження , після набуття вироком законної сили повернути ОСОБА_13 ..

Речові докази: грошові кошти 300 рублів РФ, купюрами номіналом 100 рублів РФ- ИХ 0472896 та ТИ 8430452, купюрами 50 рублів РФ ПН 8335952 та МЯ 9801913 , що належать потерпілому ОСОБА_6 , та знаходяться в матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, повернути дружині потерпілого - ОСОБА_23

.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же строк з моменту вручення його копії.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1