Справа № 209/2830/16-к
Провадження № 1-кп/209/305/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янському кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001474, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, не працює, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.12.2009 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 02.10.2012 року із Жовтоводської ВК Дніпропетровської області за постановою Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2012 pоку, умовно-достроково, з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 22 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за вчинення корисливого злочин 23.12.2009 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 02.10.2012 року із Жовтоводської ВК Дніпропетровської області за постановою Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2012 pоку, умовно-достроково, з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 22 дні, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення.

Повторно, 03.07.2016 року, близько 17:00 години, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в технічному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , побачив в сумці, що знаходилася на столі вказаного приміщення, мобільний телефон марки «Nomi і503», що на праві власності належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 03.07.2016 року близько 17:00 години, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки «Nomi і503», вартістю 1768,96 гривень, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1654 від 20.07.2016 року, що на праві власності належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в сумці на столі та вийшов з будинку у невідомому напрямку, маючи можливість вільно розпорядитися викраденим майном. У подальшому, ОСОБА_4 , майном ОСОБА_5 , а саме вищевказаним мобільним телефоном, яким заволодів таємно, шляхом вільного доступу, розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1768,96 гривень.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить суд провести судове засідання без її участі, цивільний позов просила задовольнити.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі і підтвердив факти та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого ним повторно, 03.07.2016 року о 17.00 год., із технічного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у кількості та переліку викраденого ним майна у потерпілої ОСОБА_5 , яке зазначено в обвинувальному акті.

Право на захист в ході досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

У скоєному щиросердечно покаявся. Просив суд розглядати справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, які не заперечували проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною і істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий (а.п.56 т.2), перебуває під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з 2015 року, у лікаря психіатра на обліку не перебуває (а.п.59 т.2), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.61 т.2).

Щире каяття та сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 2000,00 грн., завданої їй кримінальним правопорушенням, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Так як сума завданої майнової шкоди кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_4 визнана самим обвинуваченим та підтверджена матеріалами кримінального провадження, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого в повному обсязі.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 Кримінального кодексу України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 в період іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: копії документів на мобільний телефон марки «Nomi і503» залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати при проведенні судово-товарознавчої експертизи в сумі 150,00 (сто п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1