Справа № 755/4040/16-к
В И Р О К
іменем України
"24" березня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0018020 від 28 листопада 2015 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 18 лютого 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ТОВ «Бершка Україна» ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст.474 КПК України, просив суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Представник потерпілого, розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважав за необхідне угоду затвердити.

Прокурор, в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.

Суд, заслухавши думку сторін угоди та прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК України) та закону приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що 27 листопада 2015 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 прийшов до магазину «Бершка», розташованого в ТРЦ «SkyMall», по пр. Г.Ватутіна, 2-Т в м. Києві.

Перебуваючи в торгівельному залі вищевказаного магазину у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчинене повторно та обернення його в свою користь.

Здійснюючи свої злочинні наміри, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_5 , перебуваючи в торгівельному залі, підійшов до стелажів з товарами, звідки взяв годинник наручний (артикул « 9954/856/702/03), вартістю 247 грн. 44 коп.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, зірвав з даного годинника антикрадіжну кліпсу.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_5 поклав даний наручний годинник собі у внутрішню кишеню куртки, що належить ТОВ «Бершка Україна», за який не мав наміру сплачувати кошти та направився до виходу з магазину «Бершка».

В подальшому, ОСОБА_5 вийшов через сигнальні рамки з приміщення магазину «Бершка», тобто виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як відразу був затриманий охороною на виході з приміщення магазину «Бершка».

Охорона виявила у ОСОБА_5 викрадений з магазину «Бершка» наручний годинник (артикул №9954/856/702/03), вартістю 247 грн. 44 коп.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), так як виконував усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, вчинене повторно.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме обмеження волі строком на 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про примирення викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Крім того, виходячи з положень п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , з урахуванням норм ст.ст. 177,178 КПК України, у вигляді особистого зобов`язання, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд, -

засудив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 18 лютого 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ТОВ «Бершка-Україна», в особі ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0018020 від 28 листопада 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 5 (п`яти) місяців обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази у кримінальному провадженні годинник наручний з надписом «Bershka made in China», який знаходження в пошкодженій картонній упаковці з надписом «Bershka watches», кліпсу пластмасову чорного кольору залишити у володінні ТОВ «Бершка Україна».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження.

Суддя: