Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1992/15-к
Провадження № 1-кп/376/6/2016
УХВАЛА

"13" січня 2016 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який надійшов до суду від прокуратури м. Ірпеня Київської області відносно:
ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 384 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 звернулась з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору в обґрунтування якого вказала, що згідно п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно вимог ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України, зокрема має містити викладання фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статей закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно ст. 377 КПК України суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.
Разом з тим, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 в частині формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 384 КК України не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так як є неконкретним, не містить обставин, які характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, не вказано мотивів дій ОСОБА_6 , що відповідно п.2 ч. 1 ст.91 КПК України входить до предмету доказування.
На думку прокурора ОСОБА_6 01.10.2015 року під час допиту в якості свідка та 16.10.2015 року під час проведення слідчого експерименту надав слідчому завідомо неправдиві відомості стосовно обставин спричинення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень під час подій, що мали місце 12.07.2015 року на ставку с. Потіївка Білоцерківського району Київської області, а саме: повідомив слідчому, що це не ОСОБА_5 , а він - ОСОБА_6 спричинив потерпілому тілесні ушкодження.
В той же час, кримінальне провадження щодо спричинення 12.07.2015 року на ставку с. Потіївка Білоцерківського району Київської області потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому діалізу обох кісток в нижній третині правої гомілки зі зміщенням уламків, ще не було предметом розгляду в суді, а тому факт надання ОСОБА_6 неправдивих свідчень про цю подію є невстановленим. Суд під час розгляду кримінального провадження про спричинення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень заслухає свідків, дасть правову оцінку їх показанням і лише тоді можна стверджувати про правдивість чи неправдивість їх свідчень.
Формулюючи обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 384 КК України, прокурор фактично вказує на те, що ОСОБА_6 , надавши, на його думку, неправдиві свідчення щодо подій 12.07.2015 року, оговорив себе, однак прокурор в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України не вказав мотиву таких дій обвинуваченого, в той час як мотив є обставиною, яка підлягає доказуванню в кримінальному провадженні.
Відповідно ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Відповідно до ст. 89 КПК України тільки суд в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення оцінює докази та вирішує питання їх допустимості. Прокурор при формулюванні обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 384 КК України заздалегідь дав юридичну оцінку його показанням, визнав його показання неналежним доказом, що не входить в компетенцію прокурора і є виключно функцією суду при винесенні вироку по кримінальному провадженню.
Таким чином, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не містить обов`язкових складових відповідно п. 5 ч.2 ст.291 КПК України, висунуте йому обвинувачення за ч.1 ст. 384 КК України є неконкретним, чим порушено його право на захист і в подальшому може негативно вплинути на судовий розгляд, з урахуванням того, що відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України захисник просить суд повернути прокурору прокуратури м. Ірпеня обвинувальний акт від 04.12.2015 року.
Обвинувачений ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання захисника.
Прокурор в судовому засіданні проти клопотання захисника про повернення акту прокурору заперечував, оскільки вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та підстав для його повернення не вбачається.
Також думку прокурора в судовому засіданні підтримав представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та просив суд відмовити в задоволенні клопотання захисту.
Вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступного висновку.
Статтею 291 КПК України передбачено перелік вимог до обвинувального акту. З обвинувального акту вбачається, що його складено слідчим поліції та затверджено прокурором (ч.1 ст. 291 КПК України), обвинувальний акт містить найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого; анкетні відомості потерпілих; прізвище , ім`я, по батькові та займана посада слідчого та прокурора; викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання; матеріальної шкоди не завдано, витрати на залучення експерта відсутні (ч. 2 ст. 291 КПК України). До обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, , а також розписки обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
За таких обставин, суд вважає, що обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст. 291 КПК України та підстав для його повернення прокурору не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись, ст. 291 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Суддя ОСОБА_1