АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/3174/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1151/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скарги заступника прокурора Харківської області на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 23.02.2016 року, матеріали кримінального провадження №610/3174/15-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, громадянин України, з середньо освітою, офіційно не працюючий, не одружений, маючий двох дітей, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 03.08.2004р. вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.289, ч.1 ст.296 КК до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 08.08.2006 р., інші судимості погашені в силу ст.89 КК України,
засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Питання про речові докази та судові витрати вирішені.
Згідно вироку, у кінці липня 2015 року, більш точної дати встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 , знаходячись у лісі поблизу водосховища Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» у Зміївському районі Харківської області, виявив дикорослі кущі коноплі, після чого, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, достовірно знаючи, що вершкові частини є нарковмісними, зірвав з кущів вершкові частини та насіння, після цього, зберігаючи коноплю при собі, перевіз її на велосипеді до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де в подальшому висушив і подрібнив, та продовжив зберігати для особистого вживання, без мети збуту.
04.08.2015 року Шумєй помістив коноплю у скляну банку ємністю 0,5л, після чого, зберігаючи банку з коноплею у сумці, на своєму велосипеді поїхав у напрямку платформи «Андріївка», яка розташована неподалік від вул. 1 Травня в с. Андріївка, Балаклійського району Харківської області.
У той же день, близько 17год. 55хв., скляна банка ємністю 0,5л, в якій знаходилась суха подрібнена речовина рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою 55,7511г, а у перерахунку на суху речовину - 51,8326г, була виявлена та вилучена у обвинуваченого співробітниками міліції під час огляду його особистих речей.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції заступник прокурора Харківської області подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити, призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.309 КК України із урахуванням вимог ст.69-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з призначенням іспитового строку на 1 рік.
Апелянт вказує про необхідність покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений вказує, що за даним вироком, в силу ст.66 КК України, суд першої інстанції визнав обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 щире каяття, активне сприяння встановлення істини по справі.
При цьому, як вказує апелянт, будь-якої матеріальної шкоди злочином не завдано, і таким чином не має необхідності враховувати таку пом`якшуючу ознаку, як відшкодування завданих збитків.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено, що, на думку заступника прокурора Харківської області, дає право суду призначити покарання за правилами ст.69-1 КК України.
Як вказує апелянт, санкція ч.1 ст.309 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, тому максимальне покарання, призначене ОСОБА_8 із застосуванням ст.69-1 КК України, повинно бути не більше 2 років позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судові рішення згідно із ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Дане рішення суду першої інстанції колегія суддів переглядає відповідно до ст.404 КПК України, тобто, в межах апеляційної скарги.
Фактичні обставини правопорушення та порушення норм КПК України ніхто із учасників судового засідання не оскаржує, то в цьому об`ємі вирок суду не перевіряється.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраних у ході судового слідства, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.
Суттєвих порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б були безумовними підставами для скасування вироку колегія суддів не вбачає.
Юридична кваліфікація дій ОСОБА_8 відповідає тому, що фактично ним було скоєно, і є правильною.
Покарання обвинуваченому призначено в межах санкції ч.1 ст.309 КК України з урахування ступеня тяжкості вчиненого, особи винного, повного визнання ним вини та щирого каяття.
Але, при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції не дотримався вимог ст.69-1 КК України, яка вказує, що «За наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст.66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку, або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини цього Кодексу».
Пункт перший частини першої ст.66 КК України передбачає, що « При призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; 2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.
Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_9 щиро розкаявся у вчиненому ним правопорушенні, повністю визнав свою провину, тим самим сприяв розкриттю злочину, та у зв`язку з вчиненим злочином збитків майнового характеру не наступило.
Таким чином, при призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції повинен був застосувати вимоги ст.69-1 КК України, але цього зроблено не було.
Про необхідність такого застосування ст.69-1 КК України вказано і в Постанові Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 10.12.2004 р. №18, від 12.06.2009 р. №8 , від 06.11.2009 р. №11.
Відповідно до вищевказаного колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити, а вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 23.02.2016 року відносно ОСОБА_8 змінити, призначивши йому покарання не більше двох років позбавлення волі, з застосуванням ст.75,76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404,405,407,409,413,418,419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.
Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 23.02.2016 року змінити, і вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.1 ст.309 КК України, ст.69-1 УК України до 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбуття покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на один рік, протягом якого він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
В іншій частині цей вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Головуючий суддя
Судді -