Справа № 487/5209/15-к
Провадження № 1-кп/487/70/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді -ОСОБА_1 ,
суддів -ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4 ,
з участю прокурора -ОСОБА_5 ,
в присутності обвинувачених -ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання прокурорапо кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 15.12.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
08.07.2015 року з апеляційного суду Миколаївської області надійшли матеріали кримінального провадження за №0000184 від 15.12.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою суду від 14.07.2015 року вказане провадження було призначено до розгляду та обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів. Обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , на 60 днів цілодобово.

На теперішній час судове провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не було завершено до спливу двохмісячного строку тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою посилаючись на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 посилаючись на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження терміну тримання його під вартою та просили змінити на більш м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та просили змінити на особисте зобов`язання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене та беручи до уваги особу ОСОБА_7 , який обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, а також з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та не перестали існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 днів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, щодо зміни запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт, суд вважає необґрунтованими та не приймає до уваги.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, на підставі вимог ст.ст.181, 331 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризики, які послужили обранню такого запобіжного заходу продовжують існувати, з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом на два місяці.

Керуючись ст.ст. 177, 184, 314-316, 331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів - до 09 липня 2016 року до 14-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , на 60 днів - до 09 липня 2016 року до 14-00 годин.

Заборонити ОСОБА_6 залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду з 23.00 до 06.00 годин.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок: прибувати до Заводського районного суду м. Миколаєва за першою вимогою.

Копію ухвали вручити прокурору, надіслати обвинуваченому, начальнику СІЗО м. Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3