АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1414/16-к Номер провадження 11-кп/786/446/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2016 року ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Полтавській ВК №64, і на підставі ч.1ст.81 КК України ухвалено рішення про його умовно-дострокове звільнення від відбуття невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік 2 місяці 2 дні.

Мотивуючи своє рішення суд послався на те, що відбуваючи покарання у виправній колонії засуджений став на шлях виправлення, працює та має заохочення, а усі попередні стягнення давно погашені.

У апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування судового рішення та винесення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення з місць ув`язнення. На обґрунтування скарги вказує на невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки при прийнятті рішення суд першої інстанції не врахував, що надані суду матеріали не доводять його сумлінну поведінку та виправлення. На думку апелянта, місцевий суд не надав правильну оцінку та не взяв до уваги поведінку засудженого протягом усього строку відбування покарання, який неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, поміщався до ДІЗО та має всього 3 заохочення. Тому, ураховуючи тяжкість злочину, за який засуджений відбуває покарання, особисте ставлення засудженого до вчиненого, неможливо прийти до висновку про те, що ОСОБА_8 довів своє виправлення.

На апеляцію прокурора засуджений ОСОБА_9 подав письмові заперечення, у яких зазначає, що дисциплінарні стягнення щодо нього погашені у встановленому законом порядку, а постійно працювати він не мав змоги бо в колонії не завжди була робота, під час перебування в установі оволодів професією автослюсаря, приймає участь у програмах виховного впливу, не конфліктує з адміністрацією, визнає вину у скоєному, а тому, на думку засудженого, довів своє виправлення.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримання доводів принесеної апеляції, думку засудженого ОСОБА_7 про законність і обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи принесеної апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як видно із матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджений вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі та відбуває покарання у Полтавській виправній колонії №64, куди прибув 02 листопада 2011 року.

Із наявних у особовій справі документів вбачається, що за період відбуття покарання засуджений ОСОБА_7 в цілому характеризується позитивно, злодійських традицій не підтримує, вину визнав та розкаюється, працевлаштований у бригаді по виробництва м`яких меблів до праці ставиться сумлінно, виконує роботу вчасно. За час перебування в колонії пройшов програму диференційованого виховного впливу «Професія» у навчальному центрі при установі, оволодів професією автослюсаря, на момент звернення до суду приймав участь у програмах «Правова освіта» та «Підготовка до звільнення».

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, протягом відбування строку покарання у Полтавській виправній колонії засуджений ОСОБА_7 мав всього 8 стягнень, останнє з них у виді догани за відсутність на перевірці майже два роки тому, у липні 2014 року, після чого має 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Наявні у ОСОБА_7 погашені стягнення він отримав за не грубі порушення, а тому на думку колегії, не могли вплинути на прийняте районним судом рішення.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На думку колегії суддів суд першої інстанції, на підставі всебічного розгляду інформації про засудженого, прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Керуючись ст.ст.407,419 КПК України колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2016 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення з місць ув`язнення без змін.

Ухвала колегії суддів є остаточною та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_2 .