11-сс/775/270/2016(м)
241/1768/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000595 від 18 вересня 2014 року, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області від 21 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні СВ Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000595 від 18 вересня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що на підставі розпорядження Першотравневої РДА № 339 від 23.07.2012 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» ОСОБА_8 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення фермерського господарства, які розташовані за межами населених пунктів на території Бердянської сільської ради.

01.05.2013 ОСОБА_8 не маючи повноважень щодо користування земельними ділянками загальною площею 448,1756 га, (землі сільськогосподарського призначення, розташовані за межами населених пунктів на території Бердянської сільради, на які розпорядженням розпорядження Першотравневої РДА № 339 від 23.07.2012 було надано дозвіл на розробку проекту відведення), склав договір суборенди, який ніде не зареєстрував та передав вищевказану земельну ділянку Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Тітан» в суборенду.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, але така інформація щодо прав власності та прав користування відсутня.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.06.2016, стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0651 інформація щодо прав власності та прав користування відсутня.

16.09.2016 року службою супроводу, а також на телефон CALL отримано оперативну інформацію, що зі земельної ділянки, розташованої поблизу с. Бердянське, проводяться сільско-господарські роботи збір врожаю.

16.09.2016 року о 13:18 годині розпочато проведення огляду місця події, а саме земельної ділянки, розташованої на території Бердянської сільської ради Першотравневого району Донецької області за межами населених пунктів, яка згідно картографічних даних має кадастровий номер :07:000:0651. Під час огляду зафіксовано, що на полі проводиться збір врожаю соняшника. На момент проведення огляду на полі знаходилися комбайни (реєстраційні номера НОМЕР_1 , який згідно договору купівлі продажу № 16Д04721 від 29.04.2016 належить ОСОБА_9 , та НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини належить ОСОБА_10 ).

При зважуванні насіння соняшника, який знаходився в транспорті встановлено, що в комбайні (д/н НОМЕР_1 ) на момент зважування знаходилось 950 кг зібраного соняшника та в комбайні (д/н НОМЕР_2 ) 100 кг.

Вилучене насіння соняшника передано на відповідальне зберігання ОСОБА_11 та зберігається за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною розпискою.

17 вересня 2016 року старший слідчий СВ Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Маріупольської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 було подано клопотання до Першотравневого районного суду Донецької області про накладення арешту на тимчасово вилучений 16.09.2016 року в ході огляду місця події врожай зернових, загальною вагою 1050 кг, який зібрано з земельної ділянки :07:000:0651.

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області від 21 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучений 16.09.2016 року в ході огляду місця події врожай зернових, загальною вагою 1050 кг, який зібрано з земельної ділянки :07:000:0651

З мотивів того, що ч.1 ст.197 КК України передбачена відповідальність за самовільне заняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди законному володільцю або власнику, але в наданих матеріалах немає даних про те, хто є власником земельної ділянки й якої значної шкоди йому заподіяно. Крім того слідчий суддя прийшов до висновку, що в арешті насіння соняшника, як речового доказу, немає необхідності оскільки воно не зберігає на собі слідів злочину, які можуть бути втрачені.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала є незаконною, оскільки згідно довідки відсутня інформація щодо права власності земельної ділянки, а тому вона перебуває у власності держави. В матеріалах справи є дані, що самовільним заняттям земельної ділянки ОСОБА_8 та ТОВ СП «Тітан» державі завдано збитків в розмірі 806687,99 гривень, а на вказане насіння соняшника може бути накладено арешт оскільки воно набуте кримінально протиправним шляхом в результаті самовільного зайняття земельної ділянки.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,170,171,172,173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя послався на те, що слідчим не надано достатніх підстав вважати, що насіння соняшника є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а в його арешті як речового доказу немає необхідності, оскільки речовий доказ забезпечує збереження на собі слідів правопорушення, а в даному випадку це зерно не зберігає на собі слідів злочину які можуть бути втрачені, внаслідок певних обставин, а є лише підтвердженням його кількості, з цим не може не погодитись і Апеляційний суд Донецької області.

В клопотанні слідчий просив накласти арешт на зерно з метою збереження речових доказів. У такому випадку, згідно вимогам ст.170 ч.3 КПК України, арешт може бути накладений на майно будь якої особи за достатності підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України.

Між тим, згідно вимогам ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, суд повинен враховувати як правову підставу для арешту майна, так й можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладається за такою підставою.

Розслідування проводиться за ч.1 ст.197 КПК України, яка передбачає відповідальність за самовільне заняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Відомості про цей злочин були внесені до ЄРДР 18.09.2014 року та це розслідування триває вже більше двох років. За цей час нікого не було навіть повідомлено про підозру у вчиненні злочину. Також прокурор не навів будь яких доказів того, що вилучене соняшникове насіння врожаю 2016 року є речовим доказом, як майном набутим кримінально протиправним шляхом, й має відношення до кримінального провадження порушеного за подіями 2014 року.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.172,173,370,372 КПК України, порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою її скасування або зміну колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132,170-173,404,407,418 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області від 21 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучений 16.09.2016 року в ході огляду місця події врожай зернових, загальною вагою 1050 кг, який зібрано з земельної ділянки :07:000:0651, інформація щодо прав власності та прав користування якої відсутня залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області