справа № 462/8492/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львові кримінальне провадження, зареєстроване у єдиному реєстрі досудових розслідувань за 0002982 від 25.10.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львів, українки, громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимою,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 158-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 25.10.2015 року близько 17:00 год., будучи, згідно постанови №4 від 11.10.2015 року Залізничної районної у м.Львові виборчої комісії Львівської області, членом дільничної виборчої комісії №461910 у м.Львові, під час проведення місцевих виборів 2015 року перебуваючи за місцем розташування виборчої дільниці - СЗШ №15 по вул. Патона, 7 у м.Львові, діючи умисно всупереч ч. 7 ст. 77 Закону України «Про місцеві вибори», достовірно знаючи про відсутність виборця у списку виборців на відповідній виборчій дільниці та відсутність у нього права голосу на відповідних місцевих виборах на виборчій дільниці №461910, надала три виборчі бюлетені ОСОБА_6 , котрого не було в списку виборців ДВК №461910, серед яких: виборчий бюлетень одномандатного виборчого округу з виборів Львівського міського голови, виборчий бюлетень багатомандатного виборчого округу з виборів депутатів Львівської обласної ради, виборчий бюлетень багатомандатного виборчого округу з виборів депутатів Львівської міської ради.

Таким чином, ОСОБА_5 будучи членом дільничної виборчої комісії надала виборчі бюлетені особі, яка не мала права їх отримувати, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 158-1 КК України.

10 грудня 2015 року між прокурором прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 158-1 КК України, підозрювана у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю пов`язаною із підготовкою та проведенням виборів чи референдуму на строк один рік, з застосуванням ст.75 КК України з відстрочкою виконання вироку строком на 1 рік. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 підтримала угоду про визнання винуватості, при цьому, обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.158-1 КК України, і пояснила, що вона повністю розуміє свої права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винною, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угод, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 75 КК України у випадку затвердження угоди про визнання вини тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.При призначенні ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання, яке є

Беручи до уваги вищенаведені обставини, та те що покарання повинно бути достатнім для виправлення останньої, її перевиховання, запобігання вчиненню нею нових злочинів, що відповідає її особі, зокрема, те що вона раніше не судима, щиро розкаялась, сприяла розкриттю злочину, застосувати до обвинуваченої ст.75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, оскільки її виправлення можливе без реального відбування покарання. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 грудня 2015 року між прокурором прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002982 від 25.10.2015 року.

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 158-1 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 10 грудня 2015 року покарання у виді П`ЯТИ років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю пов`язаною із підготовкою та проведенням виборів чи референдуму на строк ОДИН рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю ОДИН рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 , відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме: виборчі бюлетені залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1
Оригінал вироку.