ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області, кримінальне провадження № 0002467 від 24.08.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області , українця, із середньою освітою, громадянина України, невійськовозобов,язаного, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.119 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
23 серпня 2014 року, в період часу з 09 год. 00 хв. по 11 год. 00 хв. у дворі будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , розмовляв зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 .. В ході розмови між ними виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, яка переросла у бійку, під час якої ОСОБА_6 , не передбачаючи суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_7 , хоча в даній обстановці, що склалась міг і повинен був їх передбачити, наніс їй декілька ударів кулаками рук в область голови, внаслідок чого остання не втрималась на ногах та впала на спину, вдарившись тильною стороною голови о тверду ділянку підлоги,в результаті чого потерпіла ОСОБА_7 згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №157 від 16.10.2015 року отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що призвели до смерті.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив ті обставини скоєння злочину,які зазначені у зміненому обвинувальному акті, від дачі показань по справі відмовився, на питання суду пояснив, що у скоєному щиро кається, не мав умислу на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_7 , скоїв злочин по необережності, цивільний позов пред`явлений потерпілим ОСОБА_5 в частині матеріальної шкоди визнає частково, у розмірі 3050 грн., позов в частині моральної шкоди не визнає, оскільки за 8 років життя з потерпілою ОСОБА_7 він жодного разу не бачив її сина. Просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 його вина у скоєному повністю підтверджується даними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_5 , про те , що він з 2008 року проживає в іншому місті, з матір`ю він не спілкувався у зв`язку з тим, що вона вживала спиртні напої, вела аморальний уклад життя, обвинуваченого він взагалі не знає. Йому подзвонили сусіди і повідомили, що його мати померла, коли він приїхав до м. Кременчука, то від слідчого дізнався про можливу причину смерті матері, а саме те, що ОСОБА_6 завдав його матері тілесні ушкодження. Просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 6100 грн., ці гроші він витратив на поховання матері, моральну шкоду у розмірі 100000 грн., так як він втратив найріднішу у житті людину, у зв`язку з чим переживав певні душевні страждання, на деякий час його психологічний стан погіршився. Просить обвинуваченого покарати відповідно до вимог закону, на суворому покаранні не наполягає.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, вважає, доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим злочину середньої тяжкості і кваліфікує його дії за ст.. 119 ч.1 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

При визначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, на момент вчинення правопорушення та під час судового розгляду офіційно не працює , стан здоров,я обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого, який не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання, обставини, які пом,якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.. 67КК України судом не встановлені.

З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, так як він скоїв кримінальне правопорушення середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Також беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому основного покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у виді обмеження волі, але не на максимальний строк.

На підставі ст.. 72 ч.5 КК України суд вважає зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання час перебування під вартою з 17.03.2015 року по 19.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 призначене покарання у вигляді обмеження волі, то згідно з ст.. 72 ч.1 п.1«б» КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме матеріальна шкода у розмірі 6100 грн. згідно з ст.. 1166 ЦК України, оскільки відповідно до квитанції, виданої ПП ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_5 (а.с.46 т.1) останній було сплачено за ритуальні товари і послуги сума у розмір 6100 грн. Суд вважає, що вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 грн. підлягають частковому задоволенню на суму 30000 грн., відповідно до вимог ст.. 23, 1168 ЦК України, так як моральна шкода , яка була завдана потерпілому ОСОБА_5 виявляється в тому, що він втратив найріднішу у житті людину, свою матір, у зв`язку з чим переживав певні душевні страждання та на деякий час його психологічний стан погіршився. Суд при визначенні суми моральної шкоди ураховує матеріальне становище обвинуваченого, який не працює, також враховуючи принцип розумності і справедливості, який закріплений ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 30000 грн., оскільки саме такий розмір відшкодування, на думку суду, є адекватним обсягу та характеру немайнових втрат, яких зазнав потерпілий внаслідок вчиненого ОСОБА_6 злочину.

Суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням судово-дактилоскопічної експертизи у розмірі 294,84 грн.

Речові докази по справі сорочку зеленого кольору, джинсові штани коричневого кольору, кросівки білого кольору, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, відповідно до ст. 100 КПК України повернути обвинуваченому ОСОБА_6 за належністю, рушник, жіночі бриджі, фрагмент наволочки, фрагмент обшивки дивану, фрагмент підодіяльника, зіскоб речовини бурого кольору з підлоги, мікрочастки з рук трупу, волосся з подушки і з трупу, зрізи нігтьових пластин трупа ОСОБА_7 та залишки ниточок стерильної марлі з нанесеними на них витяжками, які зберігаються у камері схову речових доказів Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, відповідно до ст. 100 КПК України знищити.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3-х років 2-х місяців обмеження волі.

На підставі ст.. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання час перебування під вартою з 17.03.2015 року по 19.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 призначене покарання у вигляді обмеження волі, то згідно з ст.. 72 ч.1 п.1«б» КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 6100 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 грн., а всього 36100 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням судово-дактилоскопічної експертизи у розмірі 294,84 грн.

Речові докази по справі сорочку зеленого кольору, джинсові штани коричневого кольору, кросівки білого кольору, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, відповідно до ст.. 100 КПК України повернути обвинуваченому ОСОБА_6 за належністю, рушник, жіночі бриджі, фрагмент наволочки, фрагмент обшивки дивану, фрагмент підодіяльника, зіскоб речовини бурого кольору з підлоги, мікрочастки з рук трупу, волосся з подушки і з трупу, зрізи нігтьових пластин трупа ОСОБА_7 та залишки ниточок стерильної марлі з нанесеними на них витяжками, які зберігаються у камері схову речових доказів Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, відповідно до ст.. 100 КПК України знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Полтавської області, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: