Справа № 214/3284/16-к
1-кп/214/529/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0001138 від 27.04.2016 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:
- 23.06.2016 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської обрості за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , повторно, 18.04.2016 року, приблизно о 17:00 годині, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи на досягнення своєї злочинної мети, під обманним приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка попросив у раніше знайомої йому ОСОБА_5 належний їй мобільний телефон марки «Fly» модель IQ 4413 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 1500 гривень. Після цього отримавши згоду власниці майна лише на користування вказаним телефоном, тримаючи його у руках вийшов з квартири до приміщення під`їзду, тобто таким чином отримав можливість розпорядитися майном, яким заволодів шляхом обману. З майном, яким заволодів шляхом обману з місця вчинення правопорушення зник, розпорядився ним на власний розсуд.
Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 була спричинена майнова шкода на суму 1500 гривень без урахування ПДВ.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати: за ч.2 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав в повному обсязі по обставинах зазначених в обвинувальному акті та пояснив, що приблизно 18.04.2016 року о 18-00 годині він знаходився за адресою АДРЕСА_4 , у його знайомого, де також знаходилась його дівчина, у якої він попросив її мобільний телефон, щоб зателефонувати. Дівчина дала йому свій телефон, він вийшов до під`їзду і втік з цим мобільним телефоном, який потім продав за 400 грн. своєму знайомому ОСОБА_6 , якого зустрів по вул. Космонавтів. Потім, коли в Жовтневому суді відносно нього вже розглядалось кримінальне провадження, він вирішив сам зізнатись поліції про скоєне дане правопорушення, оскільки перестав вживати наркотичні засоби і вважав, що все одно його раніш чи пізніше знайдуть правоохоронні органи. Згоден з тією сумою збитку, що зазначена в обвинувальному акті. Знає, що потерпілій телефон повернуто. Щиро розкаюється у скоєному злочині, усвідомив, що накоїв, і тому сам зізнався в даному злочині в поліції. Просить суворо не карати.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особистість обвинуваченого, який раніше судимий (Т.2 а.с. 29-30), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває (Т.1 а.с. 42-43).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді обмеження волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Крім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає, необхідним застосувати ч. 4 ст. 70 КК України та призначити покарання з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року за сукупністю злочинів.

Потерпілою цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської обрості від 23 червня 2016 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчуінспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Fly» модель IQ 4413, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , залишити у розпорядження останньої(Т.1 а.с.49, 50).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1