Справа № 1-кп/593/102/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" жовтня 2016 р. Бережанський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань від 12 травня 2016 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

04 травня 2016 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи водійського посвідчення на право керування транспортним засобом, діючи умисно, в порушення суспільних відносин, які забезпечують безпеку дорожнього руху механічного транспорту, таємно, скориставшись вільним доступом, поза волею власника ОСОБА_5 незаконно заволодів автомобілем потерпілого марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився на узбіччі дороги біля господарства ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 . А саме: не повідомивши про свої наміри та скориставшись тим, що потерпілий не спостерігає за своїм автомобілем, ОСОБА_3 , з метою заволодіння автомобілем для поїздки у магазин, підійшов до вищевказаного автомобіля та відчинивши двері, які не були зачинені на замок, проник у салон автомобіля «ВАЗ21013», де сів за кермо, за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалювання, запустив двигун автомобіля, таким чином встановив контроль над транспортним засобом та, не маючи водійського посвідчення на право керування транспортним засобом, будучи в стані алкогольного сп`яніння і порушуючи правила дорожнього руху, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, поза волею ОСОБА_5 і без його відома поїхав по вул. Центральна с. Лапшин Бережанського району Тернопільської області, перемістивши транспортний засіб в просторі та таким чином незаконно вилучивши автомобіль всупереч волі власника, та проїхавши близько 200 - 300 метрів не впорався з керуванням і в`їхав в огорожу господарства ОСОБА_7 , де зупинив автомобіль та покинув зазначений транспортний засіб.
Такі дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом.

21 жовтня 2016 року згідно вимог ст.471 КПК України укладено угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 з однієї сторони та потерпілим ОСОБА_5 з другої сторони, відповідно до якої дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні, а також узгоджено покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні укладену угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 21 жовтня 2016 року підтримує, просить її затвердити, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що за умовами угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим міра покарання визначена у відповідності до ст. 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, визнання вини, відшкодування завданого збитку.

Вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, - суд не визнає за обставину, яка обтяжує покарання, оскільки ОСОБА_3 вже притягнутий до адміністративної відповідальності, за керування транспортним засобом 04 травня 2016 року в стані алкогольного сп`яніння, як це передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, правильність застосування в угоді ч.1 ст.69 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 21 жовтня 2016 року між потерпілим та підозрюваним.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України із застосуванням ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Роз`яснити обвинуваченому та потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: