печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:
17.11.2016 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України класу ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив задовольнити.

З матеріалів клопотання вбачається, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001888 від 20.07.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України.

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману (шахрайстві), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та підбуренні до надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що під час затримання у ОСОБА_5 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 6» по якому остання спілкувалась з ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України.

Санкція ч. 4 ст. 369 та ч.4 ст. 190 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Слідчий вказує, що вилучений мобільний телефон марки «Iphone 6» IMEI: НОМЕР_1 , золотого кольору може зберігати сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає вимогам ст. 98 КПК України та з метою забезпечення можливої його конфіскації виникла необхідність у накладенні арешту на майно ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
З огляду на викладене, у даному випадку, наявні достатні підстави вважати, що зазначені речі підшукані, виготовлені, пристосовані та, не виключено, використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, можуть зберігати на собі його сліди.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone 6» IMEI: НОМЕР_1 , золотого кольору, який належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1