УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ "22" жовтня 2016 р.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши клопотання за участю слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, одруженої, маючої на утриманні малолітнього сина 2014 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , засудженоїої 20.04.2016 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,-
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-
Клопотання мотивоване тим, що 20.06.2016 приблизно о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_6 зайшла до гіпермаркету «Ашан», що знаходиться по проспекту Ватутіна, 2-т, в місті Києві, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає ОСОБА_6 взяла з полиці 5 упаковок кави Якобз Монарх 350 г, загальною вартістю 947 грн. 75 коп., зняла з них магнітні кліпси і поклала їх до жіночої сумочки, що тримала при собі. Після чого направилась до виходу з магазину, не маючи наміру розраховуватись за вищевказаний товар, ОСОБА_6 пройшла через касову зону та вийшла за сигнальні рампи гіпермаркету ««Ашан». Виконавши всі необхідні дії, які вона вважала за необхідне для доведення злочину до кінця, ОСОБА_6 не довела злочин до кінця з причин, що не залежали від її волі, так як при виході з магазину її затримали охоронці магазину.
Беручи до уваги, що підозрювана ОСОБА_6 не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, яке передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає до 5 років позбавлення волі, не має постійного джерела прибутку, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим може продовжити злочинну діяльність і ухиляється від слідства та суду, а також враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у виді взяття під варту.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказуючи на те, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватись, схильна до вчинення аналогічних правопорушень, може впливати на потерпілих та свідків, вчинила нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку за попередній злочин тому просив задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді взяття під варту.
Вислухавши думку захисника, підозрюваної, які заперечували проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 184 КПК прокурор має навести документально підтвердження ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Також, захисник вказав, що його підзахисна одружена, має на утриманні малолітнього сина 2014 року народження, має стійки соціальні зв`язки, місце реєстрації та проживання, від слідства не переховувалась.
Одночасно захисник наголошує, що підозра не обґрунтована, на що вказують матеріали додані до клопотання, а саме у протоколі огляду місця події не йдеться мова про ОСОБА_7 , слідством не доведено, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 є однією і тією ж особою. На даний час ОСОБА_7 навіть не допитана, не зібрані характеризуючи матеріали стосовно особи підозрюваної. Відповідно до приписів ЄСПЛ суд при прийнятті тих чи інших рішень, має керуватись принципом доведеності обставин «поза розумним сумнівом».
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного:
Відповідно до ст. 176 КПК України передбачено, вимоги до розгляду клопотання про запобіжні заходи, однак дані вимоги виконані не були, а саме прокурор не навів наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
У клопотанні наявні документи на встановлення іншої особи, яка сама в тексті клопотання не вказана. Зі слів підозрюваної ОСОБА_7 вона раніше судима, прокурор вказує на цей факт при наведенні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, однак на підтвердження не надано належним чином завіреної копії вироку.
Враховуючи рішення ЄСПЛ «Кобець проти України», зокрема у п. 43 вказано «Суд повторює, що до його прицедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Виходячи з наведених критеріїв, прокурор не довів «поза розумним сумнівом» в судовому засіданні наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігти.
Також, до даного клопотання додані копії документів, які не завірені, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді.
Згідно доданої до клопотання копії протоколу огляду місця події від 20.10.2016 року, в приміщенні служби охорони гіпермаркету «Ашан» була оглянута гр. ОСОБА_10 , яка повідомила, що намагалась викрасти каву «Якобз».
При цьому згідно копії протоколу затримання та повідомлення про підозру від 21.10.2016, встановлено, що таємне викрадення чужого майна вчинила ОСОБА_6 .
Незважаючи на запевнення в судовому засіданні слідчого про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_6 одна і та ж особа, як вбачається з доданих до клопотання документів, зазначені вище суперечливі дані в процесуальних документах не усунуті. При цьому ні слідчий ні прокурор не змогли повідомити суд причину з якої не було проведено впізнання затриманої особи, або інші слідчі дії, направлені на встановлення затриманої особи.
Крім того, слід зазначити, що у підозрі вказано про вчинення закінченого злочину, а кваліфіковано дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 КК України.
За таких обставин, суд вважає сумнівним та неприйнятним надані слідчим докази обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити,чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176-178, 184, 193,194 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя