Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/278/16-к

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України , освіта середня - спеціальна , не одруженого , не інваліда ,не депутата , не судимого , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених : ч. 1 ст. 185 , ч.3 ст. 357 КК України ,
за участю сторін
кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
16.03.2016 року , в 21.00 годині , ОСОБА_3 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна , шляхом вільного доступу , проник в квартиру , яка розташована в АДРЕСА_2 , під час відсутності потерпілої , впевнившись , що його дії залишаються непоміченими , зайшов до однієї з кімнат та таємно викрав мобільний телефон марки « Самсунг » , бувший у використанні , який належить потерпілій ОСОБА_5 , а також незаконно заволодів особистим паспортом потерпілої серії НОМЕР_1 . Після вчинення крадіжки ОСОБА_3 розпорядився викраденим на власний розсуд , а саме зберігав за своїм місцем проживання в с. Жубровичі Олевського району . Відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи № 5/206 від 17.05.2016 року , яку проводило Житомирське НДЄКЦ МВС України , вартість викраденого мобільного телефону складає 140,00 гривень . Таким чином ОСОБА_3 заподіяла громадянці ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму у 140,00 гривень . Викрадений мобільний телефон та паспорт були повернуті ОСОБА_5 .
В судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю і суду показав , що 16.03.2016 року , в 21.00 годині , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна , шляхом вільного доступу , оскільки двері не були замкнені , проник в квартиру , яка розташована в АДРЕСА_2 , під час відсутності потерпілої , з якою був знайомий , впевнившись , що його дії залишаються непоміченими , зайшов до однієї з кімнат та таємно викрав мобільний телефон марки « Самсунг » , бувший у використанні , який належить потерпілій ОСОБА_5 , а також незаконно заволодів особистим паспортом потерпілої . Після вчинення крадіжки розпорядився викраденим на власний розсуд , а саме зберігав за місцем свого проживання в с. Жубровичі Олевського району , після чого викрадене було вилучене працівниками поліції .
Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_5 суду показала , що 16.03.2016 року зустрілася в кафе , в смт. Бучмани , зі своїм знайомим ОСОБА_3 але розмови з останнім не вийшло , оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Знаючи , що ОСОБА_3 може себе грубо поводитися до неї вона не пішла ночувати до дому , а ночувала у своїх знайомих . На другий день вранці виявила крадіжку мобільного телефону марки « Самсунг » та особистого паспорту . Про крадіжку повідомила в поліцію , а пізніше дізналася , що крадіжку вчинив ОСОБА_3 . Працівники поліції повернули їй викрадене , а тому претензій до обвинуваченого не має і просить суд призначити покарання останньому не пов`язане з позбавленням волі .
Враховуючи те , що обвинувачений свою вину у вчинених кримінальних правопорушень ( злочинів) , передбачених : ч. 1 ст. 185 та ч.3 ст. 357 КК України визнав повністю , суд обмежився вивченням наданих характеризуючих даних на обвинуваченого та допитом потерпілої , про що не заперечували учасники судового розгляду : прокурор , потерпіла та обвинувачений. При цьому судом були роз?яснені учасникам розгляду кримінального провадження вимоги ч.1, 3 ст. 349 КПК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує по ч. 1 ст. 185 КК України , оскільки останній своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення ( злочин ) , а саме таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ) , а також по ч. 3 ст. 357 КК України , оскільки останній своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення ( злочин ) , а саме незаконне заволодіння шляхом крадіжки паспортом потерпілої .
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого , у відповідності до ст. 66 , 67 КК України , судом не встановлено .
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу , що передбачає відповідальність за вчинений злочин , відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого , особу винного та обставини , що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим , так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те , що останній вчинив злочини невеликої тяжкості середньої тяжкості , визнав свою винність у судовому засіданні , позитивно характеризується за місцем проживання , разом із конкретними обставинами справи суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання пов`язаного з позбавленням та обмеженням волі , в межах санкцій ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України , зазначений вид і міра кримінального покарання , на думку суду , є справедливою , необхідною і цілком достатньою для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів .
При призначенні покарання суд , враховуючи думку прокурора та потерпілої вважає за необхідне застосувати ст.ст.75,76 КК України і звільнити засудженого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на певний строк та покладення певних обов`язків .
На підставі наведеного та керуючись : ст.ст. 50,65 , 66, 67 , 70 ,75 , 76 , ч.1 ст.185 , ч.3 ст.357 КК України ; ст.ст. 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень ( злочинів ) , передбачених ч.1 ст. 185 та ч.3 ст.357 КК України і обрати покарання :
-по ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 ( одного ) року позбавлення волі ;
-по ч.3 ст.357 КК України у виді 1 ( одного ) року обмеження волі .
Застосувати ст.70 КК України і шляхом поглинення менш суворої міри покарання більш суворою , остаточну міру покарання ОСОБА_3 обрати у виді 1 ( одного ) року позбавлення волі .
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням , з іспитовим строком на 1 (один ) рік , поклавши на нього передбачені ст.76 КК України обов`язки, а саме :
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази мобільний телефон , та паспорт які знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 повернути останній .
Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1