Справа № 441/1056/15-к 1-кп/441/5/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2016 року Городоцький райсуд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лівчиці Городоцького р-ну Львівської обл., українця, гр-на України, безпартійного, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судженого, проживаючого на АДРЕСА_1
по ч. 1 ст. 122 КК України, суд -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 , 05.04.2015р. біля 23 год. 20 хв., на вхідних сходах до будинку на АДРЕСА_2 , в сутичці на грунті особистих неприязних стосунків, ударив кулаком в обличчя зліва потерпілого ОСОБА_7 , через що останній заточився і впав на землю з опорою на витягнуті пальці правої кисті, внаслідок удару і падіння отримав переломи основ нігтьових фаланг 3-го і 4-го пальців правої кисті, що відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, а також крововилив під слизову оболонку лівої щоки і синець на 3-му пальці правої кисті, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.
В суді Подібка вину визнав частково, показав, що пізно ввечері 05.04.2015р., сварився із ОСОБА_7 у будинку того на АДРЕСА_2 , в сварці його виштовхали надвір, там ОСОБА_8 кепкував з нього, він не стримався і вдарив його кулаком в лице, що від удару той на землю не падав, а із сином кинувся на нього, звалили з ніг на землю, лежачого його утримувала дружина ОСОБА_8 , а той бив кулаками по голові та пошкодив при цьому собі руку, що іншого насильства у відношенні до потерпілого не чинив, умислу на заподіяння йому тілесних ушкоджень не мав.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його винуватість у скоєному доведена зібраними в справі доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_8 у суді показав, що пізно ввечері 05.04.2015р. Подібка у сутичці покидав його будинок на АДРЕСА_2 , при цьому, на сходах вдарив його кулаком в обличчя зліва, як наслідок він не втримався на ногах, впав на землю на праву руку і праву бокову поверхню тулуба, від удару та падіння мав крововилив під слизову оболонку лівої щоки, переломи та інші пошкодження пальців правої кисті.
Із висновків судово-медичної експертизи № 84/15 від 05.06.2015р. та комісійної судово-медичної експертизи № 48 від 05.04.2016р. убачається, що у ОСОБА_7 виявлено крововилив під слизову оболонку лівої щоки, синець на 3-му пальці правої кисті та переломи основ нігтьових фаланг 3-го і 4-го пальців правої кисті, що останні утворились під час падіння на землю з опорою на витягнуті пальці правої кисті та відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, інші - від дії тупих предметів і відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Показаннями в суді ОСОБА_9 у тій частині, що ввечері 05.04.2015р. у будинку і подвір`ї на АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_8 конфліктували, брались до рук.
Свідченнями в суді ОСОБА_11 у тій частині, що пізно ввечері 05.04.2015р., у них вдома, на АДРЕСА_2 , у сутичці, на сходах до будинку, Подібка вдарив кулаком в лице потерпілого ОСОБА_7 , від удару той не втримався на ногах і впав на правий бік тулуба, на землю, як наслідок мав запаморочення, згодом - біль у пальцях правої кисті, інші тілесні ушкодження.
Протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 від 21.04.2015р. з фототаблицею (а.п. 48-53) в тій частині, що ввечері 05.04.2015р., під час конфлікту і сутички, у будинку і на подвір`ї ОСОБА_7 , що на АДРЕСА_2 , він не стримався і в пориві гніву вдарив кулаком в обличчя Бокало, від чого той впав на землю.
Протоколами проведення слідчих експериментів за участі ОСОБА_7 від 21.04. і 26.05.2015р. з фототаблицями (а.п. 54-60, 77-83) в тій частині, що пізно ввечері 05.04.2015р., Подібка у сутичці на сходах його будинку на АДРЕСА_2 , вдарив його кулаком в обличчя зліва, як наслідок він не втримався на ногах, впав на землю на праву руку і праву бокову поверхню тулуба, від удару і падіння мав тілесні ушкодження.
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_6 доведена у повному об`ємі, оскільки він необережно, заподіяв потерплому тілесне ушкодження середньої тяжкості, його дії суд кваліфікує за ознаками ст. 128 КК України.
Суд перекваліфіковує дії обвинуваченого із ч. 1 ст. 122 КК України на ст. 128 КК України, оскільки.
Тілесне ушкодження не може бути визнано вчиненим умисно, якщо винний не бажав чи свідомо не допускав настання цих наслідків.
У провадженні немає доказів, що Подібка наносячи удар кулаком в лице потерпілому ОСОБА_8 , бажав та свідомо допускав можливість спричинення тому середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Разом з тим, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що ОСОБА_10 повинен був і міг таке передбачати.
Так, показаннями потерпілого та свідченнями ОСОБА_12 в суді встановлено, що виявлені у ОСОБА_7 переломи основ нігтьових фаланг 3-го і 4-го пальців правої кисті, утворились в результаті його падіння на землю на праву руку і праву бокову поверхню тулуба.
Суд бере до уваги вищеозначені показання та свідчення, щодо механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, оскільки вони підтверджуються й узгоджуються із висновком комісійної судово-медичної експертизи № 48 від 05.04.2016р. про те, що середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_8 утворилось від падіння на землю з опорою на витягнуті пальці правої кисті.
Отже, 05.04.2015р. мало місце не умисне, а необережне заподіяння обвинуваченим Подібка середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .
Твердження обвинуваченого ОСОБА_10 , що 05.04.2015р., в сутичці з ним, ОСОБА_8 бив його кулаками по голові та пошкодив при цьому собі пальці правої кисті, суд оцінює, як необґрунтоване, з огляду на висновок комісійної судово-медичної експертизи № 48 від 05.04.2016р. (а.п. 108-110) про те, що переломи основ нігтьових фаланг 3-го і 4-го пальців правої кисті утворилися у ОСОБА_7 при падінні на землю з опорю на витягнуті пальці цієї кисті, судово-медичних даних, які б свідчили про їх утворення під час нанесення ударів по голові іншій особі немає, що при їх наявності ОСОБА_8 міг виконувати активні фізичні дії.
Покликання захисника та обвинуваченого ОСОБА_10 , що останній пізно ввечері 05.04.2015р. знаходився у володінні потерпілого у стані необхідної оборони, суд оцінює критично, оскільки не встановлено обставин, які б свідчили про те, що щодо нього, до моменту нанесення ним удару в обличчя потерпілому, вчинено суспільно небезпечне посягання.
З урахуванням вищенаведеного, суд також не убачає підстав до оправдання ОСОБА_6 , як про це просила захисник.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, що він не працює, характеризується добре та обирає йому покарання у виді обмеження волі.
Разом з тим, ураховуючи тяжкість скоєного Подібка злочину, що він вперше притягується до відповідальності, має на утриманні п`ятеро дітей, суд уважає, що він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення із ОСОБА_6 431 грн. матеріальної і 5 000 грн. моральної (немайнової) шкоди і 5 000 витрат на правову допомогу, суд задоволює частково.
Відповідно до положень ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовуєтьсяв повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 05.04.2015р. необережно спричинив потерпілому Бокало середньої тяжкості тілесне ушкодження, що останній для відновлення стану здоров`я мав витрати на придбання ліків і медичних препаратів у сумі 431 грн. (а.п. 26-31), тому такі підлягають відшкодуванню.
Під моральною (немайновою) шкодою законодавець розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ заподіяних особі незаконними діями інших осіб.
Суд вважає безспірно встановленим, що потерпілий ОСОБА_7 через заподіяння йому тілесних ушкоджень мав душевний біль, неспокій, погіршення стану здоров`я, інші негативні наслідки морального характеру, а отже, що йому заподіяно моральну (немайнову) шкоду.
При визначенні розміру відшкодування, суд ураховує характер і обсяг душевних страждань, які мав потерпілий, матеріальний стан і соціальний статус обвинуваченого й інші обставини справи, та виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості вважає, що достатньою буде компенсація в сумі 1 500 грн., а в задоволенні решти вимог немайнового характеру відмовляє.
За положеннями ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Витрати потерпілого на правову допомогу у провадженні, що убачається із квитанцій адвоката до прибуткових касових ордерів (а.п. 20-21, 24-25) склали 5 000 грн., та підлягають стягненню із обвинуваченого.
З урахуванням вищенаведеного суд стягує на користь потерпілого ОСОБА_7 , із обвинуваченого ОСОБА_6 431 грн. матеріальної і 1 500 грн. моральної (немайнової) шкоди, а всього 1 931 грн. та 5 000 грн. витрат на правову допомогу.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
визнати винним та засудити ОСОБА_6 по ст. 128 КК України на один рік обмеження волі.
Застосувати ОСОБА_6 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням на один рік.
В порядку ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 431 грн. матеріальної, 1 500 грн. моральної (немайнової) шкоди та 5 000 грн. витрат на правову допомогу.
В задоволенні решти вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_6 відмовити.
Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів.
Суддя: ОСОБА_1