Номер провадження: 11-кп/785/700/16
Номер справи місцевого суду: 500/6159/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурорів: ОСОБА_6 ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представника потерпілого: ОСОБА_12

потерпілого: ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора ОСОБА_7 з доповненнями, першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_14 та адвоката ОСОБА_12 , діючого в інтересах потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду м. Одеської області від 18.03.2016 року, яким:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізмаїл Одеської області, громадянка України, з середньою освітою, не заміжньої, студентка ІДГУ, яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід не обирався,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України виправдано за не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи, кримінальне провадження закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Кілія Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, одруженого, директора ПП « ОСОБА_16 », який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 , не маючого судимості, запобіжний захід не обирався
вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 ч. 1 КК України виправдано за не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи, кримінальне провадження закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.
ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 звинувачувались за вчинення злочинів за наступних обставин.

19 вересня 2013 року близько 22 години 30 хвилин в м. Ізмаїл Одеської області водій ОСОБА_11 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 рухалась по пр. Суворова з боку центру м. Ізмаїл у бік вул. Горького в порушенні вимог п.п. 2.1; 12.1, 12.2 та не маючи посвідчення водія та навиків керування транспортними засобами, складних метеорологічних умовах (дощ, мокра дорога) не вибрала належну швидкість, що забезпечує безпеку дорожнього руху, в результаті чого, не впоравшись з керуванням автомобіля виїхала на ліве узбіччя дороги по ходу руху транспортного засобу після чого, рухаючись по узбіччю дороги скоїла наїзд на придорожні дерева, а після чого на припаркований на вул. Бессарабській кут пр. Суворова автомобіль марки «Nissan Primera . державний номер НОМЕР_2 з послідуючим наїздом на ОСОБА_15 ОСОБА_13 , які знаходились біля торгового павільйону, який розташований по пр. Суворова, 58 «а».
В наслідок ДТП ОСОБА_15 отримав травму лівої ноги у вигляді закритих переломів лівої малоберцьової кістки в її нижній третині, та обох її гомілок без зміщення, а також травму правої ноги у вигляді закритого перелому внутрішньої гомілки без зміщення, закритого перелому кубовидної кістки стопи, закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Крім цього в результаті ДТП ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки у нижній треті, забито-рваної рани в області колінних суглобів, множинні синці обох гомілок, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Органами досудового слідства ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 19 вересня 2013 року близько 22 години в м. Ізмаїл Одеської області ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 і будучи особою відповідальною за його експлуатацію, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, допустив до керування вказаним автомобілем ОСОБА_11 , яка не має права на керування транспортним засобом.
Далі ОСОБА_11 близько 22 години ЗО хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 рухалась по пр. Суворова з боку центру м. Ізмаїл у бік вул.. Горького в порушенні вимогп.п.2.1; 12.1; 12.2 та не маючи посвідчення водія та навиків керування транспортними засобами, в складних метеорологічних умовах (дощ, мокра дорога) не вибрала належну швидкість, що забезпечує безпеку дорожнього руху, в результаті чого, не впоравшись з керуванням автомобіля і виїхала на ліве узбіччя дороги по ходу руху транспортного засобу після чого,рухаючись по узбіччю дороги скоїла наїзд на придорожні дерева, а після чого на
припаркований на вул. Бессарабській кут пр. Суворова автомобіль марки «Nissan Primera», державний номер НОМЕР_2 з послідуючим наїздом на ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , які знаходились біля торгового павільйону, який розташований по пр. Суворова, 58 «а».
В наслідок ДТП ОСОБА_15 отримав травму лівої ноги у вигляді закритих переломів лівої малоберцьової кістки в її нижній третині, та обох її гомілок без зміщення, а також травму правої ноги у вигляді закритого перелому внутрішньої гомілки без зміщення, закритого перелому кубовидної кістки стопи, закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Крім цього в результаті ДТП ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки у нижній треті, забито-рваної рани в області колінних суглобів, множинні синці обох гомілок, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
В апеляційній скарзі і її доповненнях прокурор просить вирок Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду від 18 березня 2016 року, яким ОСОБА_17 виправдано за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та яким ОСОБА_10 виправдано за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 287 КК України, за не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи скасувати, провести нове слідство і винести новий вирок.
Вітову ОСОБА_18 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортним засобом. В силу ст.75 КК України ОСОБА_17 звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 287 КК України та призначити йому покарання у виді З (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан та експлуатацію транспортних засобів. В силу ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.
Цивільні позови потерпілих та цивільного позивача задовольнити в повному обсязі.
Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_17 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів в сумі 2798 гривень 10 копійок.
Висновок суду про те, що свідки лише бачили наслідки ДТП, а не осіб, які знаходились в автомобілі, та особу, яка керувала автомобілем в момент ДТП, прямо спростовується показами вищевказаних свідків, допитаних у судовому засіданні. Крім того, показам свідка ОСОБА_19 , судом при ухваленні вироку, не надано жодної оцінки. Суддею зазначено, що покази свідків про те, що вони впізнали та запам`ятали ОСОБА_11 за допомогою Інтернету також судом прийняті до уваги бути не можуть, оскільки впізнання за правилами КПК України з ними не проводилось, відповідних протоколів слідчих дій не складалось.
Проте, відповідно до ч.І ст.228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Покази свідків, надані в ході досудового розслідування та під час судового розгляду, у яких вони чітко вказують на знайомих їм до моменту ДТП осіб ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , обставини при яких вони їх бачили, нівелює необхідність проведення такої слідчої дії, як впізнання.
На вказані факти суду наголошувалось у судових дебатах, проте суд, в порушення ч. 4 ст. 370, п. 1 ч. З ст. 374 КПК України вказані обставини не прийняв до уваги, не зазначаючи мотивів свого рішення.
Судом зазначено, що згідно висновку експерта № 644 від 04 вересня 2014 року кров (зразки), які були вилучені 11 липня 2014 року в ході огляду автомобіль «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 не можуть належить ОСОБА_20 , а зробити висновок про те кому вони належать не вважається можливим.
Проте, вказаний висновок експерта у вироку суду невірно інтерпретовано, оскільки відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №644 від 04.08.2014, на ватному тампоні зі змивом поверхні керма, на поверхні передньої панелі, на кришці бардачка, вилучених при огляді автомобіля «ВАЗ 21013» д.н. НОМЕР_3 , виявлені сліди крові людини, що не виключає їх походження від ОСОБА_17 . Враховуючи характер слідів крові та їх розміри, наявність крові свідка ОСОБА_20 на вищевказаних предметах малоймовірна.
Судом зазначено, що під час досудового слідства, судового розгляду пояснення обвинувачених, свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які повністю узгоджуються з поясненнями обвинувачених, ніким не спростовані. Більш того, заява ОСОБА_20 не розглянута, правовий висновок по ній не зроблений, перевірка не проведена, тобто вона по суті не розглянута.
Проте, у судових дебатах суду наголошувалось, що доводи обвинувачених та свідка ОСОБА_20 не слід приймати до уваги, так як вони є зацікавленими у результаті розгляду особами у кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної та цивільно-правової відповідальності, в той час як свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_22 ОСОБА_23 та потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_13 не знайомі між собою, та їх зацікавленість полягає лише у всебічному, об`єктивному, повному розгляді кримінального провадження та притягненні до кримінальної відповідальності винних осіб. їх покази, які узгоджуються між собою та які підтверджують вину обвинувачених, судом до уваги не прийняті взагалі.
Що стосується заяви ОСОБА_20 , адресованої на ім`я керівництва Ізмаїльського MB ГУМВС України в Одеській області вже після направлення обвинувального акту до суду, з твердженням про те, що саме вона в момент ДТП знаходилась за кермом автомобіля «ВАЗ 21013» д.н. НОМЕР_3 , та аналогічних показів, наданих в ході судового розгляду, то суду під час судових дебатів наголошувалось, що вказані дії свідка ОСОБА_20 направлені на введення суду в оману з метою уникнення ОСОБА_10 та ОСОБА_17 кримінальної відповідальності, оскільки у неї з обвинуваченими дружні стосунки. Якими саме мотивами керувалась ОСОБА_20 при провадженні таких дій, стороні обвинувачення не відомо. Разом з тим, ОСОБА_20 на її заяву Ізмаїльським МВ ГУ МВС надано відповідь, зі змісту якої слідує, що у вказаному кримінальному провадженні встановлено осіб, які обґрунтовано підозрюються у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та рекомендовано звертатися з відповідними заявами до суду.
Крім того, судом при ухваленні вказаного вироку допущено порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 374 КПК України, відповідно до якого у вступній частині вироку зазначаються прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого. Проте, у зазначеному вироку суду у вступній, мотивувальній та резолютивній частині замість прізвища обвинуваченого ОСОБА_16 , вказано прізвище « ОСОБА_16 », що не відповідає дійсним анкетним даним обвинуваченої особи.
Також судом в порушення ч.І ст. 412 КПК України допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині застосування норми КПК України, яка не підлягає застосуванню при ухваленні виправдувального вироку.
Так, відповідно до ч.І ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:
1)вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується
особа;
2)кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;
3)в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом
підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.
В порушення вказаної статті, а також в порушення вимог ч.ч. 1, 2, 7 ст.284 КПК України, суд ухвалюючи виправдувальний вирок в резолютивній частині в якості підстави вказав «за невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи», а кримінальне провадження закрив на підставі п.З ч.І ст.284 КПК України. Вказане є грубим порушенням вимог ч.І ст.373 КПК України, оскільки в ній така підстава, яка зазначена судом, взагалі відсутня, а застосування судом в ході судового розгляду п.З ч.І ст.284 КПК України, не передбачено ч.І ст.284 КПК України.
Перший заступник прокурора Одеської області просить вирок суду скасувати в зв`язку з суттєвими порушеннями вимог КПК України і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В апеляції адвокат ОСОБА_12 просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 та ОСОБА_10 винними в скоєнні кримінального правопорушення. Суд не взяв до уваги пояснення потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , які пояснювали, що за кермом знаходилась саме ОСОБА_11 . ОСОБА_10 був раніше судимий, тому стверджував, що він був за кермом, але після розмови з ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , вирішили, що за кермом була ОСОБА_27 , так як у неї є водійське посвідчення та вона раніше не притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності. Тому суд не в повному обсязі вирішив всі питання та докази по справі, тому вважаю вирок незаконним та не обгрутованим.

Заслухавши прокурора ОСОБА_6 який просив апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області задовольнити в повному обсязі, а апеляції прокурора ОСОБА_7 зі змінами та захисника задовольнити частково, вирок суду скасувати і направити справу на новий розгляд в зв`язку з суттєвими порушеннями норм КПК України, обвинувачених та захисників, яки просили апеляційну скаргу прокурора та захисника ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок без зміни, представника потерпілих адвоката ОСОБА_12 і прокурора ОСОБА_7 , яки просили про задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку що апеляція першого заступника прокурора Одеської області підлягає задоволенню в повному обсязі, а апеляційні скарги прокурора ОСОБА_7 і адвоката ОСОБА_12 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе не визнав і пояснив, що він не заперечує проти того, що 19 вересня 2013 року в вечірній час доби на вул. Бессарабській кут пр. Суворова автомобілем «Жигулі», який належить йому було здійснено зіткнення з автомобілем «Nissan Primera», який був припаркований на узбіччі, та здійснено зіткнення з магазином. За деякий час до зіткнення в той же день він, ОСОБА_28 та ОСОБА_20 відпочивали в кафе. Він під час відпочинку з вказаними особами вживав спиртні напої. Дівчини спиртних напоїв не вживали, пили чай та каву. З цього приводу після того як вони закінчили відпочинок, він вирішив передати керування автомобілем ОСОБА_20 , яка на той час закінчила курси водіїв, мала право на керування автомобілем. Він попросив останню відвезти його, на що вона відповіла згодою. За кермом автомобілязнаходилась ОСОБА_29 , яка під час руху по пр. Суворова в бік вул. Горького на куті пр. Суворова та вул. Бессарабської в м. Ізмаїл не справилася з керуванням транспортним засобом та скоїла ДТП під час якого постраждали два чоловіка, був пошкоджений автомобіль «Nissan Primera» та торговий кіоск. В момент зіткнення за кермом були ОСОБА_29 , ОСОБА_30 перебувала на місці пасажира спереду, а він на задньому сидінні. Винним себе він не визнає з тих підстав, що мав право передати керування автомобілем особі, яка має посвідчення водія. З цих же підстав він не визнає цивільні позови, які заявлені потерпілими. До пояснень потерпілих, свідків він відноситься критично, оскільки останні не бачили хто саме знаходився за кермом під час ДТП, а лише бачили наслідки. Крім того, після ДТП від одразу вийшов з автомобіля, та став казати, що саме він заходився за кермом. Під час розслідування справи, розгляду її в суді свідок ОСОБА_20 розповідала про обставини ДТП, поясняла, що саме вона знаходилась за кермом. Ці пояснення відповідають дійсності, ніким не спростовані. Обидві дівчини, яки під час ДТП знаходились в автомобілі світловолосі, приблизно одного віку, зросту, а тому потерпілі, свідки в тій обстановці могли помилитися. Та обставина, що ОСОБА_31 бачили на місці водія пояснюється тим, що після ДТП ОСОБА_30 та ОСОБА_27 мінялися місцями, були схвильовані.
Обвинувачена ОСОБА_11 виною себе не визнала і пояснила, що вона не заперечує проти того, що 19 вересня 2013 року в вечірній час доби на вул. Бессарабській кут пр. Суворова автомобілем «Жигулі», який належить ОСОБА_16 було здійснено зіткнення з автомобілем «Nissan Primera», який був припаркований на узбіччі, та здійснено зіткнення з магазином. За деякий час до зіткнення в той же день вона, ОСОБА_16 та ОСОБА_20 відпочивали в кафе. ОСОБА_16 під час відпочинку вживав спиртні напої. Вона та ОСОБА_27 спиртних напоїв не вживали, пили чай та каву. З цього приводу, після того як вони закінчили відпочинок, ОСОБА_16 передав керування автомобілем ОСОБА_20 , яка на той час закінчила курси водіїв, мала право на керування автомобілем. ОСОБА_16 попросив ОСОБА_29 відвезти його, на що вона відповіла згодою. За кермом автомобіля знаходилась ОСОБА_27 , яка під час руху по пр. Суворова в бік вул. Горького на куті пр. Суворова та вул. Бессарабської в м. Ізмаїл не справилася з керуванням транспортним засобом та скоїла ДТП під час якого постраждали два чоловіка, був пошкоджений автомобіль «Nissan Primera» та торговий кіоск. В момент зіткнення за кермом були ОСОБА_29 , вона перебувала на місці пасажира спереду, ОСОБА_16 на задньому сидінні. Виною себе вона не визнає з тих підстав, що навиків керування автомобілем не має, за кермом не знаходилась, права на керування автомобілем не має. Вона ніколи не керувала автомобілем, не має до цього тяги. З цих же підстав вона не визнає цивільні позови, які заявлені потерпілими. До пояснень потерпілих, свідків вона відноситься критично, оскільки останні не бачили хто саме знаходився за кермом під час ДТП, а лише бачили наслідки. Після ДТП вона та ОСОБА_27 міняли своє місце знаходження в автомобілі, оскільки були дуже стурбовані, не контролювали свої дій. Під час розслідування справи, розгляду її в суді свідок ОСОБА_20 розповідала про обставини ДТП, поясняла, що саме вона знаходилась за кермом. Ці пояснення відповідають дійсності, ніким не спростовані. Вона та ОСОБА_27 на той час були схожі - світловолосі, приблизно одного віку, зросту, а тому потерпілі, свідки в тій обстановці могли помилитися. Та обставина, що її бачили на місці водія пояснюється тим, що після ДТП вона та ОСОБА_27 мінялися місцями, були схвильовані.
Суд заслухавши покази обвинувачених, свідків, дослідивши висновки судових експертиз приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 286 та ч.1 ст. 287 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні:

- потерпілий ОСОБА_32 пояснив, що 19 вересня 2013 року в вечірній час доби він знаходився біля входу в магазин «Сквозняк» на вул. Бессарабській кут пр. Суворова. В цей час автомобіль «Жигулі» здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Primera», який був припаркований на узбіччі, після чого збив його та здійснив зіткнення з магазином. Скільки саме людей знаходилось у вказаному автомобілі йому не відомо. Він запам`ятав, що зі сторони водійських дверей очевидці ДТП витягнули дівчину віком 18-19 років, світловолосу, яку він бачив лише зі сторони спини. Хто ще знаходився в автомобілі «Жигулі» він не бачив. Йому надали допомогу, та відвезли у лікарню. Внаслідок ДТП йому спричинено перелом обох ніг. Знаходячись в лікарні до нього приходила жінка, яка повідомила, що її донька призналась їй, що саме вона скоїла ДТП та просила вибачити її доньку та відмовитись від переслідування її доньки в законному порядку. Про те, що за кермом автомобіля «Жигулі» знаходилась саме ОСОБА_30 , йому стало відомо зі слів інших людей. Сам він не бачив водія автомобіля, який скоїв злочин. До цього він ОСОБА_28 не знав, на впізнання йому цю дівчину не представляли.
- потерпілий ОСОБА_33 пояснив, що 19 вересня 2013 року в вечірній час доби він знаходився біля входу в магазин «Сквозняк» на вул. Бессарабській кут пр. Суворова. В цей час автомобіль «Жигулі» здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Primera», який був припаркований на узбіччі, після чого збив його та здійснив зіткнення з магазином. Скільки саме людей знаходилось у вказаному автомобілі йому не відомо. Він запам`ятав, що на водійському місці знаходилась дівчина, яку він в послідуючим впізнав в мережі Інтернет як ОСОБА_11 . Вперше він побачив ОСОБА_31 в відділку міліції, а ОСОБА_16 в лікарні. До цього він цих людей не знав, на впізнання йому ні дівчину , ні чоловіка не представляли. Хто ще знаходився в автомобілі «Жигулі» він не бачив. Йому надали допомогу, та відвезли у лікарню. Хто був за кермом автомобіля до зіткнення йому не відомо.
- свідок ОСОБА_24 пояснив, що 19 вересня 2013 року в вечірній час доби він знаходився в автомобілі марки «Nissan Primera», який належить йому, який був припаркований на вул. Бессарабській кут пр. Суворова в напрямку магазину «Ветеран». В цей час автомобіль «Жигулі» кремового кольору здійснив зіткнення з автомобілем в якому він знаходився, після чого здійснив зіткнення з магазином. Двоє чоловіків, які знаходились біля входу в магазин були збиті зазначеним автомобілем. Він одразу вийшов з автомобіля та побачив, що в салоні автомобіля «Жигулі», який здійснив ДТП знаходилось троє осіб. На місці водія перебувала блондинка середньої тіло будови, яку він пізніше впізнав як ОСОБА_11 , поруч сидів чоловік, а на задньому пасажирському сидінні сиділа дівчина зі світлим волоссям, зібраним в хвіст. З автомобілю «Жигулі» вийшов ОСОБА_10 , який всім присутнім почав пояснювати, що саме він скоїв вказане ДТП. Він запам`ятав, що на водійському місці знаходилась дівчина, яку він впізнав завдяки мережі Інтернет як ОСОБА_17 . Хто керував автомобілем в момент зіткнення він не знає. Про обставини події, осіб, які до неї причасні, їх призвіща він дізнався з Інтернету;
- свідок ОСОБА_19 пояснила, що 19 вересня 2013 року в вечірній час доби вона знаходилась в автомобілі марки «Nissan Primera», який належить її знайомому ОСОБА_34 , який був припаркований на вул. Бессарабській кут пр. Суворова в напрямку магазину «Ветеран». В цей час автомобіль «Жигулі» кремового кольору здійснив зіткнення з автомобілем в якому вони знаходились після чого здійснив зіткнення з магазином. Двоє чоловіків, які знаходились біля входу в магазин були збиті зазначеним автомобілем. Вона одразу вийшла з автомобіля та побачила, що в салоні автомобіля «Жигулі», який здійснив ДТП знаходилось троє осіб. На місці водія перебувала блондинка середньої тіло будови, яку вона впізнала як ОСОБА_11 , поруч сидів чоловік, якого вона впізнала як ОСОБА_10 , а на задньому пасажирському сидінні сиділа дівчина зі світлим волоссям, зібраним в хвіст. З автомобілю «Жигулі» вийшов ОСОБА_10 , який всім присутнім почав пояснювати, що саме він скоїв вказане ДТП. Вона запам`ятала, що на водійському місці знаходилась дівчина, яку вона впізнала завдяки мережі Інтернет як ОСОБА_17 . Хто керував автомобілем в момент зіткнення вона не знає;
- свідок ОСОБА_23 пояснив, що 19 вересня 2013 року в вечірній час доби він на автомобілі рухався в напрямку вул. Горького в м. Ізмаїл по пр. Суворова. Біля готелю «Ізмаїл» його обігнав автомобіль «Жигулі», який рухався в попутному напрямку. На перехресті пр. Суворова та вул. Бессарабський автомобіль «Жигулі» занесло, він вдарив автомобіль марки «Nissan Primera», який був припаркований на вул. Бессарабській кут пр. Суворова в напрямку магазину «Ветеран» та здійснив зіткнення з магазином. Двоє чоловіків, які знаходились біля входу в магазин були збиті зазначеним автомобілем. Він зупинився, та став надавати допомогу пораненим. На місці водія перебувала блондинка середньої тіло будови, яку він впізнала як ОСОБА_11 , поруч сидів чоловік, а на задньому пасажирському сидінні сиділа дівчина зі світлим волоссям, зібраним в хвіст. З автомобілю «Жигулі» вийшов ОСОБА_10 , який всім присутнім почав пояснювати, що саме він скоїв вказане ДТП. Хто керував автомобілем в момент зіткнення він не знає;
- свідок ОСОБА_22 пояснив, що 19 вересня 2013 року в вечірній час доби він бачив ДТП, яке сталось на перехресті пр. Суворова та вул. Бессарабський, в якому автомобіль «Жигулі» занесло, він вдарив автомобіль марки «Nissan Primera», який був припаркований на вул. Бессарабській кут пр. Суворова в напрямку магазину «Ветеран» та здійснив зіткнення з магазином. Двоє чоловіків, які знаходились біля входу в магазин були збиті зазначеним автомобілем. Він став надавати допомогу ОСОБА_35 . В автомобілі, який здійснив зіткнення, на місці водія він бачив дівчину - блондинку середньої тіло будови, яку він не запам`ятав, ще одна дівчина, була на задньому пасажирському сидінні, в неї були світлі волосся. В автомобілі знаходився ще чоловік. Хто керував автомобілем в момент зіткнення він не знає.
Аналогічні пояснення про обставини ДТП, осіб які к цьому причетні дали свідки ОСОБА_36 , ОСОБА_37 .
Згідно висновку автотехничної експертизи № 11 /А - 436 від 14 грудня 2013 року ходова частина, рульове керування, тормозна система автомобіля «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 знаходились в робочому стані.
Висновком судової транспортно - трасологічної експертизи № 11/А -59 від 05 березня 2014 року пошкодження автомобіля «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 в лівій передній кутовій частині (деформація лівого переднього крила) з подальшим утворенням слідової інформації на лівій боковій поверхні (потертості на боковій поверхні задніх дверей, арці заднього лівого крила з нашаруванням речовини синього кольору) характерні для контактування з стороннім об`єктом синього кольору лако - фарбового покриття, схожим з кольором лако - фарбового покриття автомобіля «Nissan Primera».
Висновком судово-медичного експерта № 200 від 13 травня 2014 року згідно якого ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки у нижній треті, забито-рвані рани в області колінних суглобів, множинні синці обох гомілок, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Аналогічним висновком експерта № 302 від 05 вересня 2014 року.
Висновком судово-медичного експерта № 200 від 13 травня 2014 року згідно якого ОСОБА_15 отримав травму лівої ноги у вигляді закритих переломів лівої малоберцьової кістки в її нижній третині, та обох її гомілок без зміщення, а також травму правої ноги у вигляді закритого перелому внутрішньої гомілки без зміщення, закритого перелому кубовидної кістки стопи, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Аналогічним висновком судово - медичного експерта № 303 від 05 вересня 2014
року.
Висновком судово - медичного експерта № 225 від 27 травня 2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_17 виявлено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритого перелому кісток носа з крововиливом в прилягаючі нижні повіки обох очей. Не виключено, що вказані тілесні ушкодження могли бути отримані внаслідок контактування з кермом автомобіля.
Висновком судово-імунологічної експертизи № 644 від 04 серпня 2014 року відповідно до якого на ватному тампоні зі змивом поверхні керма на поверхні передньої панелі, на кришці бардачка, вилучених при огляді автомобіля «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_3 , виявлені сліди крові людини, що не виключає їх походження від ОСОБА_11 .
Протоколом огляду місця події від 19 вересня 2013 року.
На думку державного обвинувачення, потерпілих, цивільного позивача вказані обставини в сукупності з висновком судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_17 , показів свідків дає підстави стверджувати, що за кермом автомобіля «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_3 в момент ДТП знаходилась саме ОСОБА_17 , якій передав керування ОСОБА_10 , яка керувала транспортним засобом без права керування таким, а не ОСОБА_20 , яка була допитана під час судового розгляду справи. Покази останньої, на думку державного обвинувачення, потерпілих, цивільного позивача спростовуються наведеними доказами та надані суду, а тому обвинувачені намагаються уникнути кримінальної та цивільно-правової відповідальності.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що 19 вересня 2013 року в вечірній час доби на вул. Бессарабській кут пр. Суворова вона керувала автомобілем «Жигулі», який належить ОСОБА_16 . За кермом автомобіля знаходилась вона, та під час руху по пр. Суворова в бік вул. Горького на куті пр. Суворова та вул. Бессарабської в м. Ізмаїл не справилася з керуванням транспортним засобом та скоїла ДТП під час якого постраждали два чоловіка,
державний номер НОМЕР_1 знаходились в робочому стані.
Висновком судової транспортно - трасологічної експертизи № 11/А -59 від 05 березня 2014 року пошкодження автомобіля «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 в лівій передній кутовій частині (деформація лівого переднього крила) з подальшим утворенням слідової інформації на лівій боковій поверхні (потертості на боковій поверхні задніх дверей, арці заднього лівого крила з нашаруванням речовини синього кольору) характерні для контактування з стороннім об`єктом синього кольору лако - фарбового покриття, схожим з кольором лако - фарбового покриття автомобіля «Nissan Primera».
Висновком судово-медичного експерта № 200 від 13 травня 2014 року згідно якого ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки у нижній треті, забито-рвані рани в області колінних суглобів, множинні синці обох гомілок, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Аналогічним висновком експерта № 302 від 05 вересня 2014 року.
Висновком судово-медичного експерта № 200 від 13 травня 2014 року згідно якого ОСОБА_15 отримав травму лівої ноги у вигляді закритих переломів лівої малоберцьової кістки в її нижній третині, та обох її гомілок без зміщення, а також травму правої ноги у вигляді закритого перелому внутрішньої гомілки без зміщення, закритого перелому кубовидної кістки стопи, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Аналогічним висновком судово - медичного експерта № 303 від 05 вересня 2014 року.
Висновком судово - медичного експерта № 225 від 27 травня 2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_17 виявлено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритого перелому кісток носа з крововиливом в прилягаючі нижні повіки обох очей. Не виключено, що вказані тілесні ушкодження могли бути отримані внаслідок контактування з кермом автомобіля.
Висновком судово-імунологічної експертизи № 644 від 04 серпня 2014 року відповідно до якого на ватному тампоні зі змивом поверхні керма на поверхні передньої панелі, на кришці бардачка, вилучених при огляді автомобіля «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_3 , виявлені сліди крові людини, що не виключає їх походження від ОСОБА_11 .
Протоколом огляду місця події від 19 вересня 2013 року.
На думку державного обвинувачення, потерпілих, цивільного позивача вказані обставини в сукупності з висновком судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_17 , показів свідків дає підстави стверджувати, що за кермом автомобіля «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_3 в момент ДТП знаходилась саме ОСОБА_17 , якій передав керування ОСОБА_10 , яка керувала транспортним засобом без права керування таким, а не ОСОБА_20 , яка була допитана під час судового розгляду справи. Покази останньої, на думку державного обвинувачення, потерпілих, цивільного позивача спростовуються наведеними доказами та надані суду, а тому обвинувачені намагаються уникнути кримінальної та цивільно-правової відповідальності.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що 19 вересня 2013 року в вечірній час доби на вул. Бессарабській кут пр. Суворова вона керувала автомобілем «Жигулі», який належить ОСОБА_16 . За кермом автомобіля знаходилась вона, та під час руху по пр. Суворова в бік вул. Горького на куті пр. Суворова та вул. Бессарабської в м. Ізмаїл не справилася з керуванням транспортним засобом та скоїла ДТП під час якого постраждали два чоловіка, був пошкоджений автомобіль «Nissan Primera» та торговий кіоск. В момент зіткнення за кермом була вона, ОСОБА_28 перебувала на місці пасажира спереду, ОСОБА_16 на задньому сидінні. За деякий час до зіткнення в той же день вона, ОСОБА_16 та ОСОБА_30 відпочивали в кафе. ОСОБА_16 під час відпочинку вживав спиртні напої. Вона та ОСОБА_28 спиртних напоїв не вживали, пили чай та каву. З цього приводу, після того як вони закінчили відпочинок, ОСОБА_16 передав керування автомобілем їй оскільки вона на той час закінчила курси водіїв, мала право на керування автомобілем. ОСОБА_16 попросив її відвезти його, на що вона відповіла згодою. Вона визнає себе в скоєнні ДТП, про що неодноразово повідомляла органи досудового слідства, але її доводи не були прийняті до уваги. Вона знає, що ОСОБА_28 ніколи не керувала автомобілем, не має до цього тяги. З цих же підстав вона визнає ту обставину, що потерпілим, цивільному позивачу завдана шкода, яку вона готова відшкодувати. До пояснень потерпілих, свідків вона відноситься критично, оскільки останні не бачили хто саме знаходився за кермом під час ДТП, а лише бачили наслідки. Після ДТП вона та ОСОБА_28 міняли своє місце знаходження в автомобілі, оскільки були дуже стурбовані, не контролювали свої дій. Під час розслідування справи, розгляду її в суді вона розповідала про обставини ДТП, поясняла, що саме вона знаходилась за кермом. Ці пояснення відповідають дійсності. Вона та ОСОБА_28 на той час були схожі - світловолосі, приблизно одного віку, зросту, а тому потерпілі, свідки в тій обстановці могли помилитися. Та обставина, що ОСОБА_28 бачили на місці водія пояснюється тим, що після ДТП вона та ОСОБА_28 мінялися місцями, були схвильовані.
Свідок ОСОБА_21 пояснила в судовому засіданні, що 19 вересня 2013 року в вечірній час доби на вул. Бессарабській кут пр. Суворова сталося ДТП, в якому вина її донька ОСОБА_20 , про що остання розповіла їй після ДТП. Вона розповіла, що керувала автомобілем «Жигулі», який належить ОСОБА_16 . За кермом автомобіля знаходилась вона, та під час руху по пр. Суворова в бік вул. Горького на куті пр. Суворова та вул. Бессарабської в м. Ізмаїл не справилася з керуванням транспортним засобом та скоїла ДТП під час якого постраждали два чоловіка, був пошкоджений автомобіль «Nissan Primera» та торговий кіоск. В момент зіткнення за кермом була вона, ОСОБА_28 перебувала на місці пасажира спереду, ОСОБА_16 на задньому сидінні. За деякий час до зіткнення в той же день дочка, ОСОБА_16 та ОСОБА_30 відпочивали в кафе. ОСОБА_16 під час відпочинку вживав спиртні напої. Вона та ОСОБА_30 спиртних напоїв не вживали, пили чай та каву. З цього приводу, після того як вони закінчили відпочинок, ОСОБА_16 передав керування автомобілем їй оскільки вона на той час закінчила курси водіїв, мала право на керування автомобілем. ОСОБА_16 попросив її відвезти його, на що вона відповіла згодою. Донька визнала себе в скоєнні ДТП, про що неодноразово повідомляла органи досудового слідства, але її доводи не були прийняті до уваги. Донька визнає ту обставину, що потерпілим, цивільному позивачу завдана шкода, яку вона готова відшкодувати. Після ДТП донька, як вона розповіла, та ОСОБА_30 міняли своє місце знаходження в автомобілі, оскільки були дуже стурбовані, не контролювали свої дій. На руках, чолі, колінах доньки були тілесні ушкодження, на що не звертали уваги співробітники міліції, доньку ніхто не оглядав, в тому числі і експерт.
Аналогічні обставини підтвердив свідок ОСОБА_38 .
Свідок ОСОБА_39 пояснив, що ОСОБА_11 розповіла йому про те, що 19 вересня 2013 року в вечірній час доби на вул. Бессарабській кут пр. Суворова сталося ДТП, в якому вина ОСОБА_20 . Остання керувала автомобілем «Жигулі», який належить ОСОБА_16 , заходилась за кермом та під час руху по пр. Суворова в бік вул. Горького на куті пр. Суворова та вул. Бессарабської в м. Ізмаїл не справилася з керуванням транспортним засобом та скоїла ДТП під час якого постраждали два чоловіка, був пошкоджений автомобіль «Nissan Primera» та торговий кіоск. ОСОБА_17 (з її слів) перебувала на місці пасажира спереду, за кермом ОСОБА_20 , ОСОБА_16 на задньому сидінні. За деякий час до зіткнення в той же день дочка, ОСОБА_16 та ОСОБА_27 , як розповіла донька, відпочивали в кафе. ОСОБА_16 під час відпочинку вживав спиртні напої, дівчини спиртних напоїв з їх слів не вживали. З цього приводу, після того як вони закінчили відпочинок, ОСОБА_16 передав керування автомобілем Белошицькій оскільки вона на той час закінчила курси водіїв, мала право на керування автомобілем. ОСОБА_16 попросив її відвезти його, на що ОСОБА_27 відповіла згодою. Белошицька після ДТП визнала себе в його скоєнні, пре що неодноразово повідомляла органи досудового слідства. ОСОБА_17 ніколи не керував транспортним засобом, не має прав на керування, не мала намірів навчитися керувати, незважаючи на те, що в їх сім`ї є автомобіль, ніхто ні проти навчання, але донька цього не бажає.
Під час судового розгляду справи судом отримана відповідь начальника Ізмаїльського МВ УМВС України в Одеській області від 01 квітня 2015 року про те. ОСОБА_20 зверталася до МВ УМВС України в Одеській області з заявою про скоєння ДТП 19 вересня 2013 року, але вона без перевірки були списана без розгляд згідно висновку до справи № 15067 від 29 грудня 2014 року, оскільки відомості про ДТП. яке сталося 19 вересня 2013 року внесені до ЕРДР № 0003628 (провадженню яке розглядається судом) з підозрюваним ОСОБА_16 . Заявнику рекомендовано звертатися до суду.
Згідно протоколу огляду місця події від 11 липня 2014 року оглянутий автомобіль «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 в ході якого на передній панелі автомобіля (місце пасажира спереду) виявлені сліди бурого кольору схожі на кров.
Згідно висновку експерта № 644 від 04 вересня 2014 року кров (зразки), які були вилучені 11 липня 2014 року в ході огляду автомобіль «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 не можуть належить ОСОБА_20 , а зробити висновок про те кому вони належать не вважається можливим.
Таким чином, суд вважає, що зазначені докази не дають підстав для визнання ОСОБА_11 та ОСОБА_10 винними в скоєнні злочинів, в яких їх звинувачують.
При цьому суд виходить з наступного.
Під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження та обставина, що саме ОСОБА_17 керувала автомобілем, а ОСОБА_10 передав їй керування автомобілем.
Обвинувачені заперечують проти цього, їх пояснення не ким не спростовані.
Пояснення потерпілих, цивільного позивача, свідків, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 судом до уваги прийняті, як доказ провини обвинувачених, бути на можуть, оскільки вони лише бачили наслідки ДТП, осіб, які знаходяться в автомобілі, поведінку потерпілих, обвинувачених, надати пояснення про те хто керував автомобілем не можуть. Відносно дій ОСОБА_16 їм нічого не відомо, вони не знають передавав він керування автомобілем чи ні їх пояснення про те, що вони впізнали та запам`ятали ОСОБА_17 за допомогою Інтернету також судом прийняті до уваги не можуть, оскільки впізнання за правилами КПК України з ними не проводилось, відповідних протоколів слідчих дій не складалось.
Висновки судово - медичних експертиз, інших експертиз, які проведені в ході досудового слідства, протоколи огляду місця події, які були досліджені судом не дають суду підстав для визнання обвинувачених винними, оскільки вони лише констатують наслідки дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 19 вересня 2013 року, наслідки якої ніким не оспорюються. Будь - яких даних про те хто керував автомобілем, хто передавав управляння автомобілем, кому саме вони не містять.
Під час досудового слідства, судового розгляду пояснення обвинувачених, свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які повністю узгоджуються з поясненнями обвинувачених, ніким не спростовані.
Біль того, заява ОСОБА_20 не розглянута, правовий висновок по ній не зроблений, перевірка не проведена, тобто вона по суті не розглянута.
Безпосередньо після ДТП особи причетні до нього судово - медичним експертом не оглядалися, незважаючи на те, що у ОСОБА_40 , ОСОБА_27 та ОСОБА_16 були тілесні ушкодження. Вони були оглянути експертом через значний час (рік) після ДТП.
Пояснення обвинувачених, свідка ОСОБА_27 шляхом проведення слідчого експерименту за участю експертів (авто техніка, судово - медичного експерта) не перевірені, не спростовані. Необхідні експертизи, якщо в них була необхідність за наслідками слідчого експерименту, не проводились.
Висновок державного обвинувачення про наявність провини в діях ОСОБА_28 та ОСОБА_16 , як вважає суд, зроблений на припущеннях, що є недопустимим згідно положень, які містяться у ч. З ст. 62 Конституції України, оскільки всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого (обвинувачених).
З цих підстав, суд вважає, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 підлягають виправданню у зв`язку з недоведеністю їх провину у вчинені злочину.
Дослідивши доводи апеляцій та проаналізував матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що органи досудового слідства і суд першої інстанції при проведенні досудового і судового слідства припустились суттєвих помилок і прийняли рішення яке не відповідає вимогам діючого законодавства.

Згідно ст..291 ч.2 п.5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статі частини статі закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Твердження суду про те, що ОСОБА_11 досудовим слідством обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а ОСОБА_10 за ст..287 КК України не відповідає дійсності, оскільки складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт свідчить про повідомлення обвинуваченим про підозру, і не містить формулювання обвинувачення за ч.1 ст.286, ч.1 ст.287 КК України. Фактично в обвинувальному акті відсутні відомості про висування ОСОБА_28 і ОСОБА_16 слідством обвинувачення.

Згідно до вимог ч.1 ст 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту.

Вимоги даного закону суд першої інстанції не дотримав і розглянув справу з суттєвим порушенням прав обвинувачених.

Дані які відображені в обвинувальному акті свідчать про те, що слідчий фактично виклав обставини по справі, а обвинувачення не сформулював належним чином і припустився помилок в визначенні кваліфікації дій обвинуваченого які неможливо виправити в апеляційній інстанції.

За таких обставинах прийняте рішення не може вважатися законним та обґрунтованим через істотні порушення вимог кримінального законодавства і підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в той же суд, та іншому складі суду.

При новому розгляді суд першої інстанції повинен провірити правильність і обґрунтованість обвинувального акту, можливість призначити його до судового розгляду і правильність кваліфікації дій обвинувачених.

Після вирішення даних питань провести досудове слідство в передбаченому діючим законодавством порядку, дослідити всі докази по справі і доводи які викладені в апеляціях представника потерпілих і прокурора, дати їм належну правову оцінку з урахуванням того, що виводи суду визивають великій сумнів і обґрунтованість при наявності приведених доказів і правильно кваліфікувати дії обвинуваченого і тільки після цього призначити покарання відповідно до ст..65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407,412 ч.1-416, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_14 задовольнити в повному обсязі.

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_7 та представника потерпілих адвоката ОСОБА_12 , - задовольнити частково.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.03.2016 року відносно ОСОБА_11 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та ОСОБА_10 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 ч.1 КК України скасувати і справу направити на новий розгляд в той же суд та іншому складі суду, зі стадії підготовчого судового засідання

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці

Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2