АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/797/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1337/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
засудженого - - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційні скарги прокурора та засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25 березня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення, -
В С Т А Н О В И Л А:
20 січня 2016 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 2 березня 2015 року за ч.3 ст. 185 КК України. Балаклійського районного суду Харківської області.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 відмовлено, в зв`язку із тим, що на думку суду першої інстанції розгляд клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання повинен здійснюватись судом , який ухвалив вирок , тобто Дзержинським районним судом м.Харкова.
В апеляційній скарзі прокурор просить апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд клопотання засудженого в суді першої інстанції .
Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що на підставі п.13 ч.1 ст. 537 КПК України та п.2 ч.2 ст. 539 КПК України суд першої інстанції повинен був розглянути клопотання ОСОБА_7 по суті та прийняти рішення відповідно до вимог закону , оскільки вважає, що вирішення клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення підсудно суду за місцем відбування покарання засудженим.
В апеляційній скарзі засуджений просить апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити свою ухвалу з питання зазначеного в клопотанні. При цьому засуджений посилається на те, що судовий розгляд його клопотання було проведено з порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Окрім того судом проігноровані вимоги п.13 ч.1 ст. 537 та ч.1,2 ст. 539 КПК України стосовно того , що питання пов`язані з виконанням вироку та приведення вироку у відповідність до нового закону вирішуються судом за місцем відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора , який підтримав апеляційну скаргу; пояснення засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга засудженого-частковому задоволенню , зважаючи на наступне .
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Оскільки Закон України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» безпосередньо не вирішує питання, яким саме судом після набрання вироку чинності повинні вирішуватись клопотання засуджених щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, вирішуючи це питання суд першої інстанції повинен керуватись вимогами ч.6 ст. 9 КПК має вирішуватися місцевим судом , в межах територіальної юрисдикції виконується вирок.
Зазначене базується на тому, що зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, тягне за собою скорочення терміну призначеного засудженому покарання у виді позбавлення волі, а в певних випадках і взагалі до звільнення від подальшого відбування покарання в зв`язку з фактичним його відбуттям. Тому, вирішуючи питання про підсудність розгляду клопотання, суд першої інстанції повинен керуватись п.2 ч.2 ст. 539 КПК України, який зокрема посилається на п.13 ч.1 ст. 537 КПК України , який передбачає звільнення від покарання та пом`якшення покарання.
Зазначеної думки придержується і Вищий спеціалізований суд України в своїх інформаційних листах щодо застосування вимог Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Відповідно до вимог ч.1 ст. 412 КПК України порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.370,539 КПК України є істотним , оскільки перешкодило суду ухвалити законне судове рішення . Отже апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого в цій частині є обґрунтованими і ухвалу суду першої інстанції слід скасувати. Щодо прохання обвинуваченого про постановлення апеляційним судом своєї ухвали, то воно задоволенню не підлягає, оскільки клопотання засудженого суд першої інстанції по суті не розглянув , а апеляційний суд не вправі перебирати на себе функції суду першої інстанції щодо надання оцінки обґрунтованості клопотання та встановлення фактичних обставин провадження.
З врахуванням наявності передбачених ст.412 КПК України підстав для скасування судового рішення, по справі слід призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 405, 407,412 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 задовольнити, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції .
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді -