Справа № 182/4841/16-к
Провадження № 1-кп/0182/552/2016
У Х В А Л А
Іменем України
04.10.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження №0002304 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополя, Дніпропетровської області, гр. України, з середньо освітою, не одружений, не працює, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.10.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.187, ч.2си.186, ч.3 ст.185 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнився 10.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України,

за правовою кваліфікацією ст.121 ч.2 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В:
В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ст.121ч.2КК України. Строк дії запобіжного заходу на час надходження провадження до суду минув. Заходи забезпечення провадження не застосовувалися. Цивільний позов у провадженні не заявлений.
Згідно обставин викладених в обвинувальному акті 08.06.2016 року, ОСОБА_3 випадково почувши в свою адресу обвинувачення у викраденні майна потерпілих, обурився у зв`язку з чим у нього виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 . З цією метою приблизно о 10 год 30 хвил. ОСОБА_3 зайшов до спальної кімнати будинку по АДРЕСА_2 , де знаходилася потерпіла ОСОБА_7 . Діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, не маючи наміру на заподіяння смерті, підійшов до лежачої на ліжку потерпілої та наніс не менше десяти ударів кулаками обох рук та ногами в область правого стегна, лівого ліктьового суглобу, нижніх та верхніх кінцівок, голови та тулуба завдавши їй тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Смерть її настала від закритого підвертлювого уламкового перелому верхньої третини правої стегнової кістки, який ускладнився у своєму клінічному перебігу тромбоемболією легеневої артерії та правобічною субтотальною пневмонією, які в свою чергу обумовили розвиток легенево-серцевої недостатності, що слід вважати безпосередньою причиною смерті.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що напередодні він зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 вживав спільно зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 горілку. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_7 розповіла про те, що вони одержали пенсію і тепер цю подію відзначають. Вдвох з дружиною вдома вони ще випили пляшку горілки 750 мл. Він зачинив двері та вони дивилися телевізор. Він почув що в будинку хтось є та вийшов у коридор, де побачив ОСОБА_9 , який вже тримав в руках купу металевих лопат. А коли він почав його проганяти, то ОСОБА_9 вдарив його в пах, розбив брову та він впав на підлогу. Обличчя заливала кров і так він пролежав приблизно 1-1,5 години. Потім в кімнату, де лежала ОСОБА_7 повз нього хтось пройшов і він чув, як вона кликала про допомогу. Він зрозумів, що її б`ють саме за гроші, які у них викрали в той день. Після чого він підняв голову та в світлі луни побачив ОСОБА_10 , який тримав в руках сокиру і зрозумів, що саме він бив ОСОБА_7 . Цивільний позов не заявлений ним, інших клопотань також не заявлено. Про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду покладався на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою провину не визнав як і під час досудового розслідування. Вважав за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору оскільки обставини викладені в ньому не відповідають фактичним, встановленим під час досудового розслідування. Також він заперечував проти обрання стосовного нього будь-якого запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_5 також вважала за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору, посилаючись на те, що викладені обставини в ньому не відповідають дійсності. Зокрема, допитані свідки під час досудового розслідування ОСОБА_11 , місце знаходження якого на сьогоднішній день нікому невідомо, оскільки їй та її підзахисному ОСОБА_3 слідчим було з цих підстав відмовлено в проведенні одночасного допиту, а також свідок ОСОБА_12 свідчили з чужих слів, що є порушенням прав її підзахисного ОСОБА_3 , який не міг повідомити їм інформацію щодо завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , бо ніколи не визнавав своєї провини.
Прокурор вважав, за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду та наполягав на виклику сторін і свідків відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування. При цьому пояснив, що за фактом викрадення майна потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_6 розпочате інше кримінальне провадження, за яким до теперішнього дня нікому підозру не оголошено. До того ж, допитані у провадженні свідки повідомляли про те, що між ОСОБА_3 і ОСОБА_7 був конфлікт і у нього були підстави, що спонукали завдати тілесні ушкодження потерпілій. Крім того, прокурор просив обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки існують ризики того, що він може ухилитися від суду, продовжить вчиняти злочини, бо офіційно не працює, не має жодного легального джерела прибутку та проживає без реєстрації, оскільки нещодавно звільнився з місць позбавлення волі.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважаю, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором і має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Прокурор не заперечував в судовому засіданні, що факт викрадення майна потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мав місце і за цим фактом розпочате інше кримінальне провадження, підозру я кому нікому не оголошено. Зі слів потерпілого, йому теж були спричинені тілесні ушкодження, ступінь яких навіть не встановлена. І якщо дії винної особи мали мету заволодіння чужим майно, то викладене в обвинувальному акті не відповідає дійсності. Хоча відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що частина викрадених речей була вилучена і пред`явлена для впізнання потерпілому, про що зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Крім того, в реєстрі зазначено що під час проведення слідчих дій саме у зазначеному кримінальному провадженні, потерпілий ОСОБА_6 впізнав кілька осіб, які заходили у його приміщення, що вказує на групу, що впливає на правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 .
Згідно обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, очевидно, що в обвинувальному акті відсутні відомості про усі фактичні обставини кримінального правопорушення, що позбавляє суд можливості призначити провадження до судового розгляду та розглянути його по суті.
З урахуванням думки сторін провадження тієї обставини, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і відповідно до вимог ст. 181 КПК України стосовно нього може бути обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню. Оскільки очевидні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого ухилитися від суду, т.я. проживає без реєстрації, недавно звільнився з місць позбавлення волі, не має постійного джерела прибутку, що може спонукати його продовжити займатися злочинною діяльністю.
Керуючись ст.ст. 177,178, 181, 194, 314, 315 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002304 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні правопорушення за правовою кваліфікацією ст.121 ч.2 КК України повернути прокурору.
Задовольнити клопотання прокурора. Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк не більше 60 днів, тобто до 01 грудня 2016 року. На строк дії запобіжного заходу покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-прибувати до прокурора, судді за першою вимогою;
-з 21.00 години до 06.00 години не залишати місце постійного проживання - за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення, з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Суддя: ОСОБА_1