Дата документу 10.03.2016
Справа № 501/5311/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надрічне Тарутинського району Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
21 листопада 2015 року, приблизно о 05.30 годині, ОСОБА_7 , знаходячись біля під`їзду №2, будинку №13 «а», по вул. Карла Маркса в м. Іллічівську Одеської області, умисно, з корисливих мотивів, під час бесіди з ОСОБА_4 , відкрито викрав в останньої жіночу сумку, вартістю 1000,00грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «Nokia Аsha 200», вартістю 1000,00грн., з сім-картою оператора «Life» та сім-карткою оператора «Kyivstar», які не представляють матеріальної цінності, гаманець, вартістю 300,00грн., в якому знаходилась пластикова перепустка в ДП «ІМТП» на ім`я ОСОБА_4 , яка не має матеріальної цінності, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2300,00грн.
Таким чином, ОСОБА_7 , своїми навмисними діями, які виразилися в відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинив злочин, передбачений ст. 186 ч. 1 КК України.
09 березня 2016 року між сторонами кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_4 , укладено угоду про примирення, відповідно до умов якої ОСОБА_7 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені зазначеного злочину, сторонами погоджено покарання ОСОБА_7 - штраф у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні вказаної угоди. Його позиція підтримана захисником ОСОБА_6 .
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила, що в повному обсязі їй відшкодовано шкоду, не має претензій матеріального характеру, підтримує угоду, яку укладено з обвинуваченим, просить її затвердити. Представник потерпілої ОСОБА_5 підтримав її.
Прокурор ОСОБА_8 не заперечувала проти затвердження вказаної угоди.
Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, думку прокурора, захисника, представника потерпілої та приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим. Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченого змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд приходить до висновку, що угода про примирення, укладена між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_7 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.
Суд врахував наступні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 беззастережне визнання вини, щире каяття.
Обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.
За таких обставин суд вважає можливим затвердити укладену між сторонами угоду про примирення та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Потерпілою ОСОБА_4 подано до ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування їй матеріальної шкоди та моральної шкоди, а подалі внесено клопотання по залишення цивільного позову без розгляду у зв?язку з добровільним відшкодуванням обвинуваченим спричиненої шкоди. Клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12,186 КК України, ст. ст. 370, 374, 394, 469, 473, 474, 475, 476 КПК України,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 09 березня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_4 .
Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, призначити йому покарання - штраф у розмірі 850,00 грн. (п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.
Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia Аsha 200», коробка від мобільного телефону, які знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 - залишити їй за належністю, службовий пропуск до ДП «ІМТП», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між обвинуваченим та потерпілою про примирення може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя