№566/1145/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000437 від 28 липня 2014 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 квітня 2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнено з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку 1 рік;

- судимого вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 жовтня 2012 року за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст..71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту міру покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 квітня 2011 року та остаточно призначено до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі з відбуванням покарання в спеціальній виховній установі.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області від 11 грудня 2012 року вирок Дубенського міськрайонного суду від 05 жовтня 2012 року стосовно ОСОБА_4 залишено без змін, а апеляції засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 травня 2014 року ОСОБА_4 звільнено від подальшого відбуття покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 жовтня 2012 року на підставі ст..2 «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

Судимості не погашені та не зняті у встановленому законом порядку

- судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року за ч.2 ст. 190 КК України і йому призначено міру покарання у виді 1 рік позбавлення волі.

Міра покарання невідбута,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим і, маючи судимості непогашеними та не знятими у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин, так, 30 липня 2015 року, приблизно о 06 год., повторно, перебуваючи у квартирі ОСОБА_9 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Nokia моделі «5220» вартістю 448 грн., в результаті чого потерпілому ОСОБА_10 завдано майнову шкоду на суму 448 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та дав показання, що влітку, приблизно 30 липня 2015 року, він познайомився на автовокзалі в смт.Млинів з дівчиною по імені ОСОБА_11 . Поскільки йому не було де переночувати, то по запрошенню ОСОБА_11 він пішов до неї на квартиру. Чия це кварти він сказати не може, розташована вона біля райвідділу поліції. Коли він прийшов разом з ОСОБА_11 на квартиру, то в квартирі був чоловік, років під 50. Спиртних напоїв вони не вживали. Він з цим чоловіком познайомився і спілкувався десь на протязі однієї години. Цей незнайомий чоловік був «лежачий», хворий. Коли він, обвинувачений, спілкувався з ним, то бачив телефон на тумбочці і тоді в нього виник умисел на крадіжку. Прокинувшись вранці, на другий день, десь приблизно о 6 годині ранку, він викрав телефон і поїхав з цим телефоном в м.Дубно. З м. Дубно передзвонив сестрі з цього ж телефону і поїхав в с.Пашева Демидівського району Рівненської області. На другий день приїхали працівники міліції і вилучили в нього телефон.

У вчиненому щиро розкаюється і просить його суворо не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, крім повного визнання ним своєї вини, підтверджується, зокрема, протоколом огляду місця події від 01 серпня 2015 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, за участю власника приміщення ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_10 , в присутності понятих, з якого вбачається, що місцем огляду є квартира ОСОБА_12 в АДРЕСА_2 .

Протокол огляду місця події всім учасникам був зачитаний вголос, заяв та доповнень не надійшло.

(а. с. 14 кримінального провадження № 0000437)

До протоколу огляду місця події від 01 серпня 2015 року долучено фототаблицю.

(а. с. 15 кримінального провадження № 0000437)

З висновку експерта судової товарознавчої експертизи від 06 серпня 2015 року № 3.2.(Д)-244/15 вбачається, що залишкова вартість мобільного телефону марки «Nokia 5220», з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації та дефектів, у зв`язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженнями від впливу зовнішніх факторів (за умови його технічно-справного стану та повної базової комплектації), станом на 30 липня 2015 року , могла становити 488,00 грн.

(а. с. 32-34 кримінального провадження № 0000437)

До висновку експерта від 06 серпня 2015 року долучено ілюстративну таблицю.

(а. с. 35-36 кримінального провадження № 0000437)

Протоколом огляду речей від 01серпня 2015 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, за участі ОСОБА_4 підтверджується, що у приміщенні службового кабінету №7 Млинівського РВ слідчим було проведено огляд виданого ОСОБА_4 мобільного телефону та сім-картки.

Під час огляду проводилось фотографування.

(а. с. 40-41 кримінального провадження № 0000437)

До протоколу огляду речей від 01 серпня 2015 року долучено фототаблицю.

(а. с. 42-43 кримінального провадження № 0000437)

З протоколу проведення слідчого експерименту від 09 вересня 2015 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , в присутності понятих вбачається, що слідчий експеримент проведений з метою перевірки і уточнення показань підозрюваного ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 розповів та показав обставини заволодіння телефоном у ОСОБА_13 .

Протокол проведення слідчого експерименту всім учасникам був зачитаний вголос, заяв та доповнень не надійшло

(а. с. 108-110 кримінального провадження № 0000437)

До протоколу проведення слідчого експерименту від 09 вересня 2015 року долучено фототаблицю.

(а. с. 111 кримінального провадження № 0000437)

Дії обвинуваченого ОСОБА_14 , слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_15 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_14 суд відносить щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_14 в судовому засіданні не встановлено.

У відповідності до вимог до ч.1 ст. 67 КК України, передбачено, що обтяжуючою покарання обставиною являється вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.

Частиною 4 ст. 67 КК України, передбачено, що якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання,передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує

У відповідності до «примітки 1» ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.
Поскільки диспозицією статті 185 КК України повторність, передбачена як кваліфікуюча ознака злочину, то суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання ОСОБА_15 , який був неодноразово судимий і вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, в період не знятих та непогашених судимостей, як таку, що його обтяжує.

Висновком судово-психіатричного експерта №329/15 від 09 вересня 2015 року підтверджується, що ОСОБА_4 в момент вчинення злочину будь-якими психічними захворюваннями, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, не страждав.

ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованих йому дій у тимчасовому хворобливому стані (сутінкові розлади свідомості, паталогічний афект, патологічне сп`яніння та ін..) не знаходився.

ОСОБА_4 в момент вчинення злочину будь-яким психічними розладами не страждав, що не позбавляло його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_4 в даний час будь-яким психічним захворюванням не страждає, примусового лікування не потребує.

У відповідності до ч.3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України, передбачає міру покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

З врахуванням даних про особу ОСОБА_14 , а також обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а також те, що він неодноразово судимий, злочин вчинив у період не погашених та не знятих, у встановленому законом порядку, судимостей, суд вважає, за можливе призначити ОСОБА_15 міру покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000437 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та йому призначене покарання у виді 1 року позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Частиною 4 ст. 70 передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З постанови про приєднання речових доказів від 01 серпня 2015 року до матеріалів кримінального провадження № 0000437 вбачається, що речовими доказами визнано мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ: НОМЕР_1 та сім-картку МТС « НОМЕР_2 ».

Після закінчення товарознавчої експертизи мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ: НОМЕР_1 передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 .

Сім-картку МТС « НОМЕР_2 » передано під розписку власнику ОСОБА_12 .

(а. с. 44 кримінального провадження № 0000437)
У відповідності до вимог ст. 100 ч. 9 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження в кримінальному провадження № 0000437 відносно ОСОБА_16 не приймалось.

На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України
с у д ,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому міру покарання у виді 1 (одного) року 5 (п`яти) місяців позбавлення волі з відбуттям міри покарання у кримінально-виконавчій установі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_17 призначити покарання, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно вважати його засудженим до 1 (одного) року 5 (п`яти) місяців позбавлення волі з відбуттям міри покарання у кримінально-виконавчій установі, зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_17 рахувати з 12 години 00 хвилин, 10 грудня 2015 року, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10 грудня 2015 року.

Речові докази:
-телефон марки «Нокіа» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 залишити потерпілому ОСОБА_10 ;

-Сім-картку МТС « НОМЕР_2 », яку передано під розписку власнику ОСОБА_12 залишити ОСОБА_12 .

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1