Справа № 462/7743/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/233/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали справи про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч.2 ст.15 - ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

та потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 17 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
вироком Залізничного районного суд м. Львова від 17 грудня 2015 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Старе Село Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 23.11.2007 року Пустомитівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст.187, ч.2 ст.187, ч. 3 ст.152, ч.2 ст.189 КК України до 8 років позбавлення волі.

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч.2 ст.15 - ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України та призначено покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; за ч.2 ст.15 - ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна всього належного йому майна; за ч. 2 ст. 152 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 153 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання 14 вересня 2015 року.

Вирішено питання з речовими доказами.

Вирішено питання з цивільними позовами.

Вирішено питання з судовими витратами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 01.09.2015 року близько 19.20 год., перебуваючи в лісосмузі поруч з територією 5-го парку в м. Львові, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів та будучи особою, яка раніше вчинила розбій, утримуючи в лівій руці ін`єкційний шприц з відкритою голкою, який приставив їй до живота, погрожуючи ОСОБА_9 застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, яке полягало у ін`єкції шприцом, заволодів грошовими коштами в сумі 31 грн., золотим ланцюжком з овальним золотим кулоном, золотим кільцем, золотою обручкою, а всього майном на загальну суму 4631 грн. Заволодівши майном ОСОБА_9 , ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім цього, 07.09.2015 року близько 09.30 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи на ділянці дороги між вул. Фабрична та автомобільним мостом, що по вул. Сяйво в м. Львові, із застосуванням фізичного насильства, яке не було небезпечне для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_11 та полягало у закритті рукою рота останньої, біжучи їй назустріч, шляхом ривка, відкрито намагався заволодіти сумочкою з особистими речами ОСОБА_11 на загальну суму 600 грн., однак свого злочинного умислу довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі та полягали в опорі потерпілої.

Також, 08.09.2015 року близько 19.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи під автомобільним мостом, що по вул. Сяйво в м. Львові, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, утримуючи в правій руці ін`єкційний шприц з відкритою голкою, погрожуючи ОСОБА_12 застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров я, яке полягало у ін`єкції шприцом, заволодів грошовими коштами в сумі 400 грн.

Крім того 11.09.2015 близько 12.15 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в лісосмузі на території 5-го парку, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, демонструючи наявний в руці ін`єкційний шприц з відкритою голкою, погрожуючи ОСОБА_13 застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, яке полягало у ін`єкції шприцом, заволодів грошовими коштами в загальній сумі 2461 грн. Заволодівши майном, ОСОБА_6 продовжив протиправні насильницькі дії відносно ОСОБА_13 , зокрема користуючись відсутністю поряд інших осіб та керуючись в своїх діях мотивом задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, маючи перевагу у фізичній силі та долаючи опір потерпілої, не зважаючи на її прохання не вчиняти насильницьких дій сексуального характеру та відпустити її, ОСОБА_6 оголив свій статевий орган та примусив ОСОБА_13 підкоритися його вимогам і стати на коліна. В подальшому, застосовуючи фізичне насильство, шляхом умисного зовнішнього негативного впливу на організм потерпілої та на її фізичну свободу, який був вчинений з метою подолання її опору, що виразився у висловлюваннях, погрозі вбивством, які сприймалися потерпілою як реальні, виходячи з часу, місця, обстановки та обставин, що склалися, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, діючи умисно, повторно, всупереч волі потерпілої, вступив з останньою в статеві зносини неприроднім способом, задовольнивши свою статеву пристрасть шляхом орального статевого акту, який тривав на протязі приблизно 2-3 хв.

В цей самий час після задоволення статевої пристрасті неприродним способом, продовжуючи свої злочинні дії, ігноруючи відмову ОСОБА_13 вступити з ним в статеві зносини, наніс численні удари кулаками рук та ногами в область тулуба потерпілої, внаслідок чого остання зазнала фізичний біль та згідно висновку експертизи №1607 від 17.09.2015 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на грудях і садна на лівій сідниці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. В подальшому, не зважаючи на те, що воля до опору у ОСОБА_13 була повністю подавлена застосованим відносно неї фізичним насильством, остання стала просити ОСОБА_6 припинити свої дії та не ґвалтувати її, однак ОСОБА_6 висловив погрози її вбивства у випадку опору та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на зґвалтування ОСОБА_13 , зняв з неї нижню білизну та всупереч волі потерпілої, діючи умисно, повторно, вступив з нею у статеві зносини природнім способом.

Разом з цим, 14.09.2015 близько 16.00 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в лісосмузі на території 5-го парку в м. Львові, де шляхом ривка відкрито викрав у ОСОБА_14 золотий ланцюжок вартістю 9 тис. грн. з овальним золотим кулоном із зображенням «Матері Божої» вартістю 2 тис. грн., завдавши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 11 тис. грн.

На даний вирок обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Залізничного районного суду м. Львова від 17.12.2015 скасувати у зв`язку з призначенням надто суворого покарання, ухвалити новий вирок яким призначити йому мінімальне покарання передбачене санкцією статей.
В обґрунтування покликається на те, що вирок суду є надто суворим та вказує на те, що суд першої інстанції при винесенні вироку не врахував того, що він щиро розкаявся у вчиненому, визнав повністю свою вину у вчиненому, має на утриманні вагітну дружину та матір пенсіонерку, офіційно працевлаштований.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 своїй апеляційній скарзі просить вирок Залізничного районного суду м.Львова від 17.12. 2015 року стосовно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком до 7 (семи) років.
В обґрунтування покликається на те, що даний вирок є надто суворим. Також вказує на те, що обвинувачений на досудовому та судовому слідстві щиросердечно розкаявся, вину визнав у повному обсязі, сприяв розслідуванню та розкриттю вчинених ним кримінальних правопорушень.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та скаргу захисника, захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та скаргу обвинуваченого, прокурора та потерпілих, які заперечили проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч.2 ст.15 - ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та ніким не оспорюється.

Що стосується призначення покарання, то відповідно до ст.65 КК України суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Дотримання цих вимог з приводу загальних засад призначення покарання необхідне, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції при ухваленні вироку виконав вимоги ст. 374 КПК України, яка передбачає обов`язок суду у мотивувальній частині вироку обґрунтувати прийняте рішення із наведенням відповідних підстав та вірно призначив покарання враховуючи особу обвинуваченого, який одружений, не займається суспільно-корисною працею, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, звільнившись 23.03.2015 року з місць позбавлення волі, в короткий проміжок часу вчинив нові злочини, що свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення, є особою схильною до скоєння умисних корисливих злочинів та злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Також суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими злочинами, скоєними умисно, з корисливих мотивів, обставини вчинення злочинів, розмір заподіяної потерпілим шкоди, яка не відшкодована, тому на думку колегії суддів, призначаючи покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що покарання у межах санкції статей у виді позбавлення волі, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того з матеріалів кримінального провадження вбачається, що до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з часу його затримання тобто з 14.09.2015 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно п.3 Розділу другого «Прикінцеві положення» закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 04.09.2015 року по 03.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для зміни чи скасування вироку колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Залізничного районного суду м.Львова від 17 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 виходячи з положень ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 14.09.2015 року по 03.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4