Справа № 199/7571/16-к
В И Р О К
іменем України
27 жовтня 2016 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000179, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро (Дніпропетровську), офіційно не працевлаштованого, з середньою технічною освітою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
11 травня 2014 року наказом № 2 (по стройовій частині) командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 військовослужбовця військової служби за мобілізацією, солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти. Солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку. У період з 29 липня 2014 року до 06 серпня 2014 року солдат ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «Дніпропетровська міська багато профільна лікарня № 4» ДОР» з діагнозом: хронічний калькульозний холецестит. У зв`язку із викладеним, солдат ОСОБА_5 мав з`явитися до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 та приступити до виконання службових обов`язків 07 серпня 2014 року. Однак, 07 серпня 2014 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 не з`явився вчасно на службу до вказаної військової частини без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв. 22 вересня 2016 року працівниками Чечелівського ВП Дніпропетровського відділу ГУНП у Дніпропетровській області було встановлено місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 та останнього доставлено до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України. Таким чином, 07 серпня 2014 року солдат ОСОБА_5 не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин та незаконно перебував поза межами військової частини до 22 вересня 2016 року, тобто тривалістю понад один місяць.

ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, визнав повністю, та показав, що 11 травня 2014 року за мобілізацією був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначений на посаду водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти. Він проходив службу в зоні АТО і після останнього бою з іншими військовослужбовцями був відряджений до м. Дніпра для участі в похованні. В м. Дніпрі він звернувся до лікарні у зв`язку з захворюванням. З 29 липня 2014 року до 06 серпня 2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «Дніпропетровська міська багато профільна лікарня № 4» ДОР», а 07 серпня 2014 року мав з`явитися до розташування військової частини. Однак він вирішив залишитися вдома, оскільки йому потрібно було утримувати родину. Весь цей час він знаходився вдома до 22 вересня 2016 року, коли до нього прийшли співробітники поліції.У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_5 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Згідно копії наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 45 від 09 травня 2014 року, згідно Указу Президента України № 454/2014 від 06 травня 2016 року про часткову мобілізацію, призвано молодшого сержанта ОСОБА_5 до лав Збройних сил України та відправлено для проходження військової служби у АДРЕСА_1 в 39 батальйон територіальної оборони (а.с. 68).

Відповідно до копії наказу № 2 від 11 травня 2014 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , молодшого сержанта ОСОБА_5 відповідно до мобілізаційного плану, зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 батальйон територіальної оборони) та призначено на посаду водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 (а.с. 18).

Згідно копії витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 09 червня 2014 року, водій ОСОБА_5 вибув з військової частини на бойове завдання для участі в антитерористичній операції (а.с. 63).

Відповідно до копії виписки із медичної картки № НОМЕР_3 ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Дніпропетровська багатопрофільна лікарня №4» ДОР» з 29 липня 2014 року по 06 серпня 2014 року з діагнозом хронічний калькульозний холецистит (а.с. 62).

До матеріалів кримінального провадження долучено копію акту службового розслідування відносно ОСОБА_5 , який після відпустки не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 чим самовільно залишив частину на строк більше 30 діб (а.с. 21).

Згідно з повідомленням до військової прокуратури солдат ОСОБА_5 18 липня 2014 року не повернувся з відпустки до військової частини в АДРЕСА_3 чим самовільно залишив військову частину тривалістю понад 30 діб (а.с. 17).

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, повністю доведена, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 407 КК України, оскільки останній, який був військовослужбовцем (не строкової служби), своїми умисними діями вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Визначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою, раніше не судимою, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, за місцем служби характеризується негативно, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щиросердне каяття обвинуваченого та активне сприяння встановленню обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети.

З врахуванням викладених обставин скоєння кримінального правопорушення, його тяжкості, відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, особи винного, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, щиросердно розкаявся та активно сприяв встановленню обставин у кримінальному провадженні, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

27.10.2016