Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2016 Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0004759 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Розкішна, Ставищенського району, Київської області, українець,
громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
14.05.2003 Ставищенським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч. 4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
14.03.2006 2003 Ставищенським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;
09.09.2010 Ставищенським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
16.04.2015 Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ст.15, за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
18.05.2015 Ставищенським районним судом Київської області за ст.395, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, картка платника податків: НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
25.07.2016 року приблизно о 02-50 год. ОСОБА_5 перебував за адресою: м.Київ, вул.Червонопільська 14/14, де побачив автомобіль «Мерседес Віто», білого кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 ». В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна зі вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до автомобіля «Мерседес Віто», білого кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 » та розбив скло правої передньої дверцяти вказаного автомобіля. В подальшому, останній проник до вказаного автомобіля, звідки повторно таємно викрав автомагнітолу «ВL-728», вартістю 200 грн., згідно висновку експерта №474тв від 12.08.2016 року, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку.
Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 25.07.2016 року приблизно о 03-00 год. ОСОБА_5 перебував за адресою: м. Київ, вул. Межова 12, де побачив автомобіль «Дачіа Логан», червоного кольору, д.н.з. « НОМЕР_3 ». В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна зі вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до автомобіля «Дачіа Логан», червоного кольору, д.н.з. « НОМЕР_3 » та розбив скло правої задньої дверцяти вказаного автомобіля. В подальшому, останній проник до вказаного автомобіля, звідки намагався повторно таємно викрасти авто магнітолу «LG», вартістю 350 грн., згідно висновку експерта № 474тв від 12.08.2016 року., але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий місцевими жителями.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і показав, що він дійсно 25.07.2016 року приблизно о 02-50 год. перебуваючи за адресою вул.Червонопільська в м.Києві з автомобіля «Мерседес Віто», білого кольору, викрав автомагнітолу.
Тогож дня, приблизно о 03-00 год. він перебуваючи по вул. Межовій в м.Києві, підійшовши до автомобіля «Дачіа», червоного кольору, розбив скло правої задньої дверцяти вказаного автомобіля. Після чого проник до вказаного автомобіля, звідки намагався викрасти автомагнітолу, однак його затримав власник автомобіля.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), коли особа з причин, що не залежали від її волі, не виконала всіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчиненого повторно, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням викладених обставин, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі.
Призначаючи ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати, пов`язані із проведенням по справі експертних досліджень.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі;
за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (один) рік позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання після звернення вироку до виконання.
Зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 термін його перебування під вартою в Київському СІЗО ДДУ з питань виконання покарань з 26.07.2016р. до 22.09.2016р.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної по справі товарознавчої експертизи №474/тв від 12 серпня 2016 року в розмірі 439 (чотириста тридцять дев`ять) гривень 80 коп.
Речові докази по справі рюкзак, рукавиці знищити; автомагнітолу повернути власнику.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

СуддяОСОБА_1