Справа №468/322/16-к 21.06.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000797, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2016 року.

Обвинувачені:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 . Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, уродженка та мешканка АДРЕСА_2 . Обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 299 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_8

потерпілий ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї, обвинувачений просить пом`якшити призначене йому покарання.

_____________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/561/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10

Категорія: ст. 115 ч.2 КК України Доповідач Апеляційного суду ОСОБА_1

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2016 року:

- ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років.

- ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочинів передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 299 КК України і призначено їй покарання: - за п. 12 ч.2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк чотирнадцять років; за ч.1 ст. 299 КК України у виді арешту на строк шість місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років.

Постановлено зарахувати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16 грудня 2015 року і до вступу вироку в законну силу, із розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Узагальнені доводи обвинуваченого ОСОБА_5 .
Із змісту скарги вбачається, що обвинувачений з вироком суду не згоден. Стверджує, що судом не досліджено знаряддя злочину.

Зазначає, що він має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, щиро кається у вчиненому.
Апеляційних скарг від інших учасників процесу не надходило.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнані винними та засуджені за наступних обставин.

15 грудня 2015 року у вечірній час в с. Добре Баштанського району Миколаївської області за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 через ревнощі до свого співмешканця ОСОБА_11 запропонувала своєму сину ОСОБА_5 вбити ОСОБА_12 . За згоди ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний намір на позбавлення ОСОБА_12 життя, обвинувачені повели потерпілу до її помешкання по АДРЕСА_3 . По дорозі ОСОБА_5 гострим предметом наніс їй численні удари, не менше двадцяти шести, в область тулуба. На подвір`ї вказаного домоволодіння ОСОБА_13 скинули потерпілу в яму колишньої криниці. Почувши, що ОСОБА_12 подає ознаки життя, обвинувачені вирішили довести умисел на позбавлення її життя до кінця. Так, зі свого домоволодіння вони принесли солому, скинули в криницю та підпалили. Смерть ОСОБА_12 наступила в результаті отруєння чадним газом.

Крім цього, в цей же день близько 19 години ОСОБА_6 , яка перебувала на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_3 у вказаному населеному пункті, нехтуючи моральними засадами суспільства, в частині ставлення до тварин, проявляючи жорстокість, до собаки, завдала їй удар ногою по тулубу та зіштовхнула у криницю, де вже горіла солома. Загибель собаки мала місце після зупинки серця і дихання внаслідок отруєння чадним газом.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який вважав за доцільне залишити питання задоволення апеляційної скарги на розсуд суду, думку прокурора і потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали вирок законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідженим доказам дав належну оцінку та обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п. 12 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 299 КК України та вірно кваліфікував дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб та дії ОСОБА_6 як знущання над тваринами, що відносяться до хребетних, вчинене із застосуванням жорстких методів.

Із звукозапису судового розгляду, що міститься на технічному носії інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав.

Суд першої інстанції дав належну оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_5 і вірно вказав, що його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочині доведена сукупністю досліджених судом доказів. При цьому суд вірно послався на показання обвинуваченої ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; дані відповідних протоколів оглядів місць події та території домоволодіння, протоколу проведення слідчого експерименту, дані висновків відповідних експертиз, тощо.

Так, обвинувачена ОСОБА_6 в суді першої інстанції пояснила, що через ревнощі знайомої їй ОСОБА_12 до свого співмешканця ОСОБА_11 , 15 грудня 2015 року після розпивання спиртних напоїв запропонувала своєму сину ОСОБА_5 вбити ОСОБА_12 . На що останній погодився і вони привели потерпілу під руки до її власного будинку. У дворі разом з сином зіштовхнули ОСОБА_12 в яму криниці, розраховуючи, що вона розібється. Оскільки, після падіння остання подавала ознаки життя, вона запропонувала сину отруїти її чадним газом. З дому ОСОБА_13 принесли соломи, яку скинули до ями, а потім підпалили сірниками. Аналогічні показання в судовому засіданні надав і обвинувачений ОСОБА_5

Більш конкретніші показання щодо подій того дня обвинувачений ОСОБА_5 дав під час проведення слідчого експерименту.

Так, відповідно до протоколу проведеного слідчого експерименту від 18 грудня 2015 року ОСОБА_5 детально та послідовно розповів обставини вбивства ОСОБА_12 ( а. п. 141).

Зокрема, ОСОБА_5 повідомив, що ввечері 15 грудня 2015 року він разом з матір`ю ОСОБА_6 , її співмешканцем ОСОБА_11 і ОСОБА_12 вживали спиртні напої. Мати йому скаржилася на те, що сусідка залицяється до її співмешканця, тому він вдарив потерпілу рукою по обличчю і в неї з носа пішла кров. Потім наодинці мати запропонувала йому вбити ОСОБА_12 і він погодився. Надалі вони повели потерпілу до її власного помешкання. В цей момент, по ходу їх руху, обвинувачений ведучи ОСОБА_16 по-під руки, наніс останній 3-4 удари в область правого підребер`я зі сторони спини. Підійшовши до домоволодіння ОСОБА_12 він разом з ОСОБА_6 зіштовхнули потерпілу до ями, що залишилася від криниці, але вона не розбилася, бо щось їм звідти говорила. Після чого ОСОБА_6 запропонувала задушити потерпілу чадним газом. Для цього з дому вони принесли солому, кинули до ями і підпалили. ОСОБА_6 накрила отвір ями знайденим на подвір`ї рядном, щоб чадний газ не виходив.

Вищевказані показання обвинувачених узгоджуються з даними протоколу огляду місця події від 16 грудня 2015 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час огляду встановлено, що на території домоволодіння відбулася пожежа, в результаті якої згоріла господарча споруда сарай, прибудований до житлового будинку зліва (а. п. 99-104). А також даними протоколу огляду місця події від 16 грудня 2015 року з якого вбачається, що труп ОСОБА_12 знайдено в ямі колишньої криниці, яка розташована на території вказаного домоволодіння біля господарчої споруди. Одяг на трупі обгорілий, відкриті кінцівки обуглені (а.п. 107 125).

Крім того, узгоджуються з даними наступного протоколу від 16 грудня 2015 року, з якого видно, що розсип соломи зафіксовано на АДРЕСА_2 , сліди ведуть до господарчої споруди її зберігання у дворі. Також у самому помешканні у веранді знайдено постілку з тканого мішка зі слідами бурого кольору, схожими на кров. У судовому засіданні першої інстанції обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що то є сліди крові потерпілої та вказала, що ОСОБА_5 наніс їй за столом удар в обличчя і в неї йшла кров з носа (а.п. 126-131).

Зазначені докази узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в суді першої інстанції вказав, що його сестра ОСОБА_12 приходила до їх спільних знайомих, а потім і до нього додому разом з ОСОБА_6 , де вживали спиртне. Наступної ночі йому повідомили, що на подвір`ї будинку потерпілої сталася пожежа. Вказав, що оскільки сестри на місці події не було шукав її по селу і тільки вранці знайшов обгорілий труп в ямі колишньої криниціі на подвір`ї за місцем її мешкання.

Свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції пояснив, що ввечері 15 грудня 2015 року у будинку його співмешканки ОСОБА_6 , з нею та сусідкою ОСОБА_12 вживали спиртне, після чого до них долучився син обвинуваченої ОСОБА_5 . Вказав, що ОСОБА_6 безпідставно звинувачувала потерпілу у залицяннях до нього, а ОСОБА_5 через це вдарив останню. Потім, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли провести ОСОБА_12 .

Згідно висновку експерта № 175 смерть ОСОБА_12 настала в результаті отруєння чадним газом ( а. п. 133-134) .

З огляду на всебічне, повне та неупереджене дослідження судом першої інстанції всіх обставин кримінального провадження, оцінки судом кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, є вірним висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненого за попередньою змовою групою осіб і дії ОСОБА_5 судом вірно кваліфіковані за п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Доводи ОСОБА_5 про те, що судом не досліджено знаряддя злочину (гострий предмет) не може бути взято судом до уваги, оскільки смерть потерпілої настала внаслідок отруєння чадним газом.

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, то воно повністю відповідає вимогам ст. ст. 50, 65, 67 КК України.

Так, суд першої інстанції належним чином врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який є особливо тяжкими; дані про особу обвинуваченого, який не працює, негативно характеризується за місцем проживання, зловживає спиртними напоями, проявляє безпідставну агресію, одружений, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, на диспансерному обліку у лікаря нарколога не знаходиться, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; обтяжуючі покарання обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Судом першої інстанції не встановлені обставини, які б пом`якшували покарання обвинуваченому.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про наявність на утриманні малолітніх дітей як на підставу для пом`якшення покарання є не обґрунтованими, оскільки зазначене не втримало його від вчинення особливо тяжкого злочину.

Врахувавши вищезазначене та підвищену суспільну небезпеку вчиненого, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі, яке відповідає, у даному випадку, принципам справедливості, оскільки відповідно до положень ст. ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя, здоров`я, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, а право на життя є невід`ємним правом людини і ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

З огляду на вищевикладене відсутні підстави для зміни або скасування вироку, а тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: