Справа № 515/765/16-к
Провадження № 1-кп/515/1134/16

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

17 червня 2016 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

законних представників обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеному в ЄДРР за №0000057 від 03.02.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, учня Приморської ЗОШ, невійськовозобов`язаного, раніше судимого 01.09.2015 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст.ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.2 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_3 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, учня Приморської ЗОШ, невійськовозобов`язаного, раніше судимого 11.08.2015 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.ст.75,104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік та 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 3 КК України,

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31.01.2016 року, приблизно о 19 годині, неповнолітній ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем мешкання останнього, в будинку АДРЕСА_1 , вступили між собою в попередню змову, спрямовану на викрадення двох дюралюмінієвих труб з території домоволодіння АДРЕСА_1 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на викрадення майна, що належить ОСОБА_4 , 31.01.2016 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , умисно, перелізши через паркан, проникли до подвір`я вказаного домоволодіння, звідки таємно, повторно викрали дюралюмінієву трубу довжиною 6,6 м, внутрішнім діаметром 45 мм, зовнішнім діаметром 50 мм, товщиною стінки 2,5 мм, б/у, вартістю 739 грн. 20 коп. та дюралюмінієву трубу довжиною 5,3 м, внутрішнім діаметром 60 мм, зовнішнім діаметром 65 мм, товщиною стінки 2,5 мм, б/у, вартістю 593 грн. 60 коп., всього на загальну суму 1 332 грн. 80 коп.

Після чого, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 1 332 грн. 80 коп.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, 11.02.2016 року, приблизно о 11 годині, неповнолітній ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_18 , перебуваючи на території Приморської ЗОШ в АДРЕСА_1 , вступили між собою в попередню змову, спрямовану на викрадення двох акумуляторних батарей «GF 12 51 Y 1» з музею ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на викрадення майна, що належить Приморській ЗОШ, 12.02.2016 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_11 , умисно, шляхом підбору ключа, відчинив вхідні двері до музею ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого по АДРЕСА_1 , проник до середини приміщення, а ОСОБА_18 залишився в коридорі та спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи таким чином ОСОБА_11 здійснення злочинного наміру, направленого на викрадення чужого майна. З вказаного музею ОСОБА_11 таємно, повторно, незаконно заволодів двома акумуляторними батареями «GF 12 51 Y 1», які передав ОСОБА_18 та в подальшому сховали їх в роздягальні школи.

Далі, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на викрадення майна, що належить Приморській ЗОШ, 12.02.2016 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_18 та ОСОБА_11 повернулися до роздягальні, звідки намагалися таємно викрасти дві приховані ними в роздягальні школи акумуляторні батареї «GF 12 51 Y 1», вартістю 705 грн. 00 коп. за одну, всього на зальну суму 1410 грн. 00 коп., однак свій злочинний умисел до кінця не довели з незалежних від їх волі причин, оскільки були застигнуті на місці вчинення злочину охоронцем школи ОСОБА_19 .

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, 11.03.2016 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_11 , повторно, перебуваючи в кабінеті «Географії» Приморської ЗОШ, розташованого в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області по вул.Кірова №78, при раптово виниклому намірі направленому на таємне викрадення чужого майна, умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, що належить неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з кишені куртки останньої таємно викрав мобільний телефон марки "Samsung Galaxy star GT-S5282", б/у, вартістю 602 грн. 40 коп.

Після чого, ОСОБА_11 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.

Допитані в судовому засіданні неповнолітні обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 винними себе у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень визнали повністю, не оспорювали фактичних доказів по справі, детально пояснили про обставини скоєних ними крадіжок дюралюмінієвих труб у потерпілої ОСОБА_4 , телефону у неповнолітньої ОСОБА_5 та замаху на крадіжку двох акумуляторних батарей з музею ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненому розкаялись і просили їх суворо не карати.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що обвинувачені повністю визнали свою вину в інкримінованих їм діяннях, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо характеризуючих даних відносно обвинувачених.

Таким чином, суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази приходить до висновку, що умисні дії неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в сховище (по першому епізоду). Крім того, умисні дії неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_18 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до сховища, особою яка виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, не залежних від її волі (по другому епізоду). Також, дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 (по третьому епізоду) правильно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд виходить з такого.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Також, суд враховує повне визнання вини обвинуваченими в судовому засіданні, їх щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, активне сприяння розкриттю злочину, неповнолітній вік обвинувачених, як на час вчинення кримінального правопорушення, так і на час розгляду справи, посередні характеристики на обвинувачених за місцем навчання, те, що вони на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебувають, добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення майна.

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом не виявлено.

Відтак, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які скоїли навмисні кримінальні правопорушення в період випробувального строку, суд вважає, що їх виправлення та перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши їм покарання у вигляді позбавлення волі. Підстав для примінення ст.ст.69,75,104 КК України суд не вбачає, оскільки згідно п.6 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №8 от 12.06.2009 року Про внесення змін та доповнень в постанову Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання", у випадку скоєння особою під час випробувального строку нового злочину, суди повинні розцінювати це як порушення умов примінення ст.75 КК про звільнення від відбуття покарання з випробуванням та призначати покарання по сукупності вироків на підставі статті 71 КК. В таких випадках повторне звільнення від відбуття покарання з випробуванням не допускається.

За таких обставин, враховуючи той факт, що кримінальні правопорушення обвинуваченим ОСОБА_11 скоєно в період випробувального терміну після постановлення відносно нього вироку від 01.09.2015 року, у відповідності до ст.71 КК України до призначеного покарання по теперішній справі, по сукупності вироків, йому необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у вигляді 1 місяця позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 11.08.2015 року засуджений Татарбунарським районним судом Одеської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням на 1 рік та 6 місяців, даний злочин вчинив в період іспитового строку, відповідно до ст.71 КК України суд вважає необхідним до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати покарання за попереднім вироком від 11.08.2015 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі.

Також суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 й попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, згідно ст.ст.75,104 КК України з покладанням на нього обов`язків, зазначених в п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

При розгляді кримінального провадження встановлено, що загальний розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, складає 2852 грн. 40 коп. Вказані витрати, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 на користь держави, однак, враховуючи, що обвинувачені є неповнолітніми особами, які не мають самостійного заробітку та майна, на яке можливо звернути стягнення, в силу ч.2 ст.1179 ЦК України ці витрати необхідно покласти на їх законних представників ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100,369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 ч.1 КК України остаточне покарання ОСОБА_11 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком суду від 01.09.2015 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі і остаточно ОСОБА_11 до відбування призначити 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_11 обчислювати з 06 травня 2016 року, зарахувавши йому в строк покарання попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Обраний відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком суду від 11.08.2015 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі і остаточно ОСОБА_9 до відбування призначити 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту взяття його під варту.

Обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_18 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді - 3(трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_18 від відбування призначеного покарання з випробуванням на - 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.2,3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_18 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_18 обчислювати з моменту проголошення вироку суду, відповідно до ч.1 ст.165 КВК України.

Контроль за виконанням вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_9 покласти на Татарбунарський ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, відносно ОСОБА_18 на кримінально-виконавчу інспекцію Татарбунарського РВ КВІ УДПтСУ в Одеській області.

Речові докази -2 дюралюмінієві труби, 2 акумуляторні батареї, мобільний телефон, передані потерпілим та представнику потерпілого під розписку, вважати повернутими.

Стягнути з ОСОБА_14 , як законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1954 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_12 , як законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 369 (триста шістдесят дев`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_13 , як законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_18 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 528 (п`ятсот двадцять вісім) грн. 60 коп.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області, а засудженим ОСОБА_11 в цей же строк з дня отримання копії даного вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Сивоконь