Справа № 344/2946/16-к
Провадження № 1-кс/344/1264/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_5 щодо невнесення відповідних даних до ЄРДР на підставі повідомлення ОСОБА_3 від 19.02.2016 року про вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 від 19.02.2016 року.

Скаржник у судовому засіданні 16.03.2016 року підтримала вимоги скарги, та просила її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги.

19.02.2016 року ОСОБА_3 звернулася до прокуратури Івано-Франківської області із заявою про злочин за ознаками винесення завідомо неправосудного заочного рішення Тисменицьким районним судом від 15.11.2012 року та ухвали суду від 16.10.2015 року (суддя ОСОБА_6 ), в якій просила провести повне, всебічне та ґрунтовне досудове розслідування за даним повідомленням, згідно вимог КПК України та притягнути до кримінальної відповідальності суддю Тисменицького районного суду ОСОБА_6 за винесення завідомо неправосудного рішення.

Відповіддю від 22.02.2016 року № 15-165-15 (за підписом заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_5 ) повідомлено ОСОБА_3 , що її заяву розглянуто прокуратурою Івано-Франківської області, обставин, які б свідчили про вчинення суддею Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, у заяві не наведено, а тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає. Також звернуто увагу заявника на те, що подана до прокуратури скарга не є заявою про кримінальне правопорушення, оскільки в ній висвітлені міркування заявника щодо вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з незгодою з прийнятими судовими рішеннями.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення та інші обставини.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

У відповідності до вимог КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Системний аналіз вищезазначених положень закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В даному випадку, об`єктивні ознаки злочину, передбаченого ст. 375 КК України, полягають в процесі розгляду цивільної справи та як наслідок постановленні суддею завідомо неправосудного рішення.

Зі змісту повідомлення про злочин, доводи скаржника про наявність в діях судді Тименицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 ознак кримінально-карних діянь зводяться до незгоди з прийнятими судовими рішенням від 15.11.2012 року та ухвалою 16.10.2015 року.

На запитання слідчого судді про оскарження таких процесуальних рішень в апеляційному та касаційному поррядку, скаржник підтвердила їх оскарження із відхиленням доводів її скарг.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Незгода з рішеннями суду як щодо дотримання матеріального, так і процесуального права, сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочинів.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Відкриваючи би кримінальні провадження щодо суддів за статтею 375 КК України у випадках, коли судові рішення в установленому законом порядку може бути переглянуте та скасоване з підстав недотримання матеріального та процесуального права чи не скасоване, органи прокуратури, ставлячи під сумнів такі судові рішення, які в подальшому можуть набути чинності ухвалами судів вищих інстанцій, фактично можуть привласнити функції судів, що є порушенням Конституції України.

При оцінці рішень судді як незаконних, в тому числі і як неправосудних, слід керуватись правовими позиціями Конституційного Суду України, викладених у Рішенні у справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України окремих положень Закону України «Про Вищу раду юстиції» від 11 березня 2011р. № 2-рп/2011

Важливим у наведеній правовій позиції КС України є те, що оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції, і не може даватись будь-якими органами, їх посадовими особами, організаціями, підприємствами і установами, громадянами тощо.

Додатком до Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098му засіданні заступників міністрів, зазначено (встановлено), що судові рішення мають бути обґрунтовані та оголошені публічно, однак судді не зобов`язані роз`яснювати, якими переконаннями вони керувалися при прийнятті таких рішень (§15); рішення судів не можуть підлягати будь-якому перегляду поза межами апеляційних процедур, закладених в законодавстві (§16); коментуючи рішення суддів, виконавча та законодавча влада мають уникати критики, яка може підірвати незалежність судової влади або довіру до неї (§18); тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості (§66); тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності, крім випадків злочинного наміру (§68); дисциплінарне провадження може бути ініційоване, якщо суддя не виконав свої обов`язки ефективно та належним чином (§69); судді не повинні нести особисту відповідальність за випадки, коли їхні рішення були скасовані або змінені в процесі апеляційного розгляду (§70).

VII Конгрес ООН по запобіганню злочинності і поводженню з правопорушниками 1985 р. схвалив Основні принципи незалежності судових органів, де проголошується, що незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в Конституції або законах країни; судові органи вирішують передані їм справи неупереджено, на підставі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукання, тиску, погроз або втручання прямого чи непрямого з будь-якого боку і з будь-яких причин; незалежність судових органів дає їм право і вимагає від них забезпечення справедливого ведення судового розгляду і додержання прав сторін.

Відтак, поки рішення суду зберігає законну силу, не можна ставити під сумнів його правосудність, а крім того не може бути підставою для притягнення судді до відповідальності і скасування в установленому порядку судових рішень, оскільки суддя діяв добросовісно за своїм внутрішнім переконанням.

Незгода з рішеннями суду сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді упередженості, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_3 не містить обставин та даних, які можуть свідчити про вчинення злочину суддею Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 , оскільки факти, викладені у заяві є суб`єктивним сприйняттям та оцінкою обставин скаржником, а відтак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_5 щодо невнесення відповідних даних до ЄРДР на підставі повідомлення ОСОБА_3 від 19.02.2016 року про вчинення кримінального правопорушення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1