АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/852/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/235/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.4 ст.187 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Гусятинського районного суду від 30 березня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, студента Бучацького інституту менеджменту та аудиту, раніше не судимого. Засудженого 24.11.2011 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.5 ст.186, ч.4 ст.187, ст.70 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15.02.2016 року зараховано в строк призначеного покарання за вироком Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області від 24.11.2011 року строк попереднього ув`язнення з 16.12.2010 року по 14.02.2012 року у відповідності до ч.5 ст.72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі, відмовлено в задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції виходив з того, що засуджений ОСОБА_8 не довів своє виправлення, а лише став на шлях виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно дострокове звільнення.

При цьому, посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, незаконність та необґрунтованість ухвали суду. Стверджує, що він щиро і глибоко покаявся в скоєному, став на шлях виправлення, що доводить свою працею, а тому у суду були всі підстави для задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вважає ухвалу суду законною і просить апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції повно і всебічно перевірив обставини справи, дав їм належну оцінку і прийшов до законних та обґрунтованих висновків.

Згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судом першої інстанції правильно взято до уваги та оцінено, витяг з протоколу засідання постійно-діючої комісії Копичинської ВК-112 з розгляду матеріалів особових справ засуджених, які відбули встановлений законом строк покарання, на умовно-дострокове звільнення №6 від 11.03.2016 року, оскільки саме на адміністрацію установи покладені обов`язки по виправленню та перевихованню засуджених та дослідження їх морально-психологічних чинників, які впливають на цей процес. Згідно, вказаного протоколу ОСОБА_8 відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не довів свого виправлення.

Крім того, згідно довідки про заохочення, стягнення, ОСОБА_8 має 7 стягнень, які погашенні та достроково зняті в установленому законом порядку, 1 стягнення не погашене та не зняте, 4 заохочення, незважаючи на це, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 не довів своє виправлення, а лише став на шлях виправлення, враховуючи його поведінку за весь період відбування ним покарання.

Не знаходячи підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів залишає її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без зміни.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Гусятинського районного суду від 30 березня 2016 року, якою ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2