11-кп/775/357/2016(м)
265/812/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000044 за апеляційною скаргою захисника на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 23 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дудінка Російської Федерації, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, інваліда 3 групи, раніше не судимого, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.

На початку грудня 2015 року, точну дату встановити не виявилося можливим, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на вул. Бєлінського в Лівобережному (Орджонікідзевському) районі м. Маріуполя, проник через вікно до будинку АДРЕСА_2 , де діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, таємно викрав майно - газову колонку «Терма», яка знаходилась у коридорі вказаного будинку, загальною вартістю 900 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_7 в середині грудня 2015 року, точні дата та час не встановлені, знаходячись на вул. Бєлінського в Лівобережному (Орджонікідзевському) районі м. Маріуполя, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна проник через вікно в будинок АДРЕСА_2 , де таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_8 , чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3100 гривень.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що викладені у вироку пом`якшуючі обставини свідчать про можливість застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, які судом першої інстанції не були застосовані. Оскільки хронічні захворювання обвинуваченого, які суд не прийняв до уваги, суттєво впливають на його стан здоров`я та перебування в установах виконання покарання може суттєво його погіршити. Просить вирок змінити та призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, прокурора, який не погодився з доводами апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій в апеляційному порядку не оскаржуються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Призначаючи вид та міру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має хронічне захворювання, не працює, є інвалідом 3-ї групи, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, за місцем мешкання характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому злочині.

Не можуть бути підставою для зміни вироку доводи апеляційної скарги стосовно стану здоров`я обвинуваченого, того, що вину він визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому злочині, оскільки ці доводи враховані судом першої інстанції під час призначення покарання, що і дало йому змогу призначити ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією статті КК України, за якою він визнаний винним.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив декілька епізодів злочинної діяльності, вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких, суд першої інстанції дійшов правильного, обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів не можливе без відбування покарання, який погоджує колегія суддів.

Покарання, призначене обвинуваченому, відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки визначено в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до положень загальної частини КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, конкретних обставин даного провадження. На думку колегії суддів по своєму виду і розміру призначене покарання ОСОБА_7 є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Отже, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для застування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без відбування покарання.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 23 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення.

Судді: