Справа № 640/9521/16-к
н/п 1-кс/640/4887/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
володільця майна - ОСОБА_4 ,

Під час досудового розслідування встановлено, що 11.06.2016 приблизно о 13:50 в районі будинку 2/2 по пр. Л. Ландау м. Харкова, сталося зіткнення автомобіля ВАЗ 2101 р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та велосипедиста ОСОБА_7 , 2002 р.н. Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження і був доставлений до ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова.
11.06.2016 з 14:40 до 16:30 на вищезазначеній ділянці дороги, слідчим відділу СУ ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 був оглянутий та вилучений автомобіль ВАЗ 2101 р.н.з. НОМЕР_1 , який має сліди механічних пошкоджень, які утворились в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль ВАЗ 2101 р.н.з. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення транспортно-трасологічної експертизи, з метою з`ясування, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Слідчий вказує, що слідчим СУ ГУ Національної поліції МВС в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 в ході огляду транспортного засобу 11.06.2016 вилучив автомобіль ВАЗ 2101 р.н.з. НОМЕР_1 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Відповідно до свідоцтва про реєстрації транспортного засобу автомобіль ВАЗ 2101 р.н.з. НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_6 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 .
За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобіля ВАЗ 2101 р.н.з. НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_2 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів.
Згідно з вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012, не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку його водія ОСОБА_4 , з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначений в клопотанні автомобіль.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий його підтримала.
ОСОБА_6 , власник майна, у судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо належного його повідомлення про час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт вилученого у нього транспортного засобу; згідно з рапортом слідчого ОСОБА_3 . ОСОБА_6 після повідомлення його про час розгляду клопотання за телефоном пояснив, що знаходиться у лікарні, тому не зможе з`явитись до суду, та що автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_4 . Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_4 , володілець майна, у судовому засіданні вирішення питання щодо арешту вилученого транспортного засобу покладав на розсуд суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні рухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для уникнення загрози зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, та вважає за доцільне накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2101 р.н.з. НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , що зареєстрований: АДРЕСА_1 , та у користуванні ОСОБА_4 , що мешкає: АДРЕСА_2 , шляхом заборони його ремонтування, користування ним та відчуження у будь-який спосіб.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2101 р.н.з. НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , що зареєстрований: АДРЕСА_1 , у користуванні - ОСОБА_4 , що мешкає: АДРЕСА_2 , шляхом заборони його ремонтування, користування ним та відчуження у будь-який спосіб.
Зберігання автомобіля ВАЗ 2101 р.н.з. НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_2 , здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський 28-Б.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1