Справа №766/9422/16-к
н/п 1-кс/766/5494/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.10.2016

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Херсонського гарнізону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором військової прокуратури Херсонського гарнізону ОСОБА_3 в якому просив: застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що військовою прокуратурою Херсонського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 29 грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із військовослужбовцями цієї ж військової частини солдатом ОСОБА_6 , на порушення вимог ст. ст. 11, 16, 41, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 15 жовтня 2014 року вчинили дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитись від військової служби.?
Зокрема, ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів ЗС України, діючи за попередньою змовою із зазначеним вище військовослужбовцем умисно, з метою взагалі ухилитись від проходження військової служби, 15 жовтня 2014 року самовільно залишив розташування частини за адресою: АДРЕСА_2 , убув до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ухиляючись від проходження служби до цього часу.
За викладених вище обставин, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 408 КК України - вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби за попередньою змовою групою осіб.
31 березня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.
Крім того, 22 березня 2016 року молодший сержант ОСОБА_5 вирішив припинити ухилятись від проходження військової служби та прибув до військової прокуратури Херсонського гарнізону, повідомивши про факт вчиненням ним військового злочину, а саме дезертирства, вказавши про вищевказані події.
Того ж дня ОСОБА_5 було вручене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Проте, ОСОБА_5 не з`явився до суду для розгляду клопотання, ставши повторно на злочинний шлях продовжив ухилятись від військової служби, органу досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим останнього було оголошено у розшук.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених п.п. 1,3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема:
- Ризик передбачений п.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 переховуючись від органів досудового розслідування повторно став на злочинний шлях, та ухилявся від проходження військової служби, не з`являвся до органу досудового розслідування та суду, та проводив час на власний розсуд.
- Ризик передбачений п.3 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше вчиняв злочини проти життя чи здоров`я, а тому реально може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, погрожувати застосовувати до свідків насильство.
- Ризики передбачені п.п. 4, 5 ст. 177 КПК України підтверджується, тим, що ОСОБА_5 22 березня 2016 року вирішив припинити ухилятись від проходження військової служби, однак у подальшому ставши на злочинний шлях продовжив ухилятись від військової служби, крім того, не з`явився до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років позбавлення волі, та відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що не буде переховуватися та просив в задоволенні клопотання відмовити.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 має бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з огляду на таке.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 31.03.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: показаннями свідків, матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Доказів наявності інших ризиків суду не надано. Посилання на те, що ОСОБА_5 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, погрожувати застосовувати до свідків насильство не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Таким чином, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризиків вказаних у ст. 177 КПК України. Відповідно до п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

З огляду на вказані обставини, суд приходить до висновку про можливість обрання щодо ОСОБА_5 домашнього арешту із застосування електронного засобу контролю, і вважає, що такий запобіжний захід зможе запобігти вищезазначеному ризику та забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновку, що на підозрюваного мають бути покладені такі обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом; утриматися від спілкування зі свідками окрім як під час проведення слідчих дій.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 181 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 20.00 г. до 07.00 г.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такі обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом; утриматися від спілкування зі свідками окрім як під час проведення слідчих дій.

Виконання ухвали покласти на Військову прокуратуру Херсонського гарнізону Південного регіону України.

Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу до 05.12.2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1