Пр. № 1-кп/336/46/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 КК України перебуває в провадженні Шевченківського районного суду України.

На підставі ухвали суду від 15.12.2015 року провадження у справі зупинено у зв`язку з оголошенням розшуку обвинуваченого.

21 червня 2016 року ухвала про оголошення розшуку виконана уповноваженими співробітниками Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яким було доручено її виконання.

В судовому засіданні, в яке з`явився обвинувачений, прокурор клопочеться про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що є ризик ухилення обвинуваченого від явки до суду, про що свідчить його попередня поведінка, а відсутність запобіжного заходу виявилася неефективною для забезпечення покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Крім того, наявний ризик продовження протиправної діяльності, на що вказує вчинення ОСОБА_4 кримінально караного діяння під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Обвинувачений заперечує проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно із ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжний захід застосовується судом за клопотанням прокурора під час судового провадження.

Із змісту положень кримінального процесуального законодавства, що регламентують застосування запобіжних заходів, випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, а згідно із ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочинку, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На стадії досудового розслідування відносно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався.

Між тим, під час перебування кримінального провадження в суді першої інстанції виявився ризик переховування ОСОБА_4 від суду, а відсутність у обвинуваченого на час розгляду клопотання постійного місця проживання, як встановлено в суді, свідчить про неефективність і недоцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження суд може констатувати сукупність підстав для обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення обвинуваченим його процесуальних обов`язків, суд в силу ст. 182 ч. 5 КПК України вважає за можливе визначити цей розмір у сумі, кратній десяти розмірам мінімальної заробітної плати, а саме 14500 грн.

Керуючись ст. ст. 331, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду кримінального провадження, але не більш ніж на два місяці, а саме: до 21 серпня 2016 року.
Визначити заставу у розмірі, кратному десяти розмірам мінімальної заробітної плати, а саме: у сумі 14500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень.
У випадку внесення обвинуваченим застави покласти на нього відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки прибувати в суд за першим викликом; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому його обов`язки та наслідки їх невиконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1