Справа № 441/637/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/429/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

25 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові клопотання прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:

вироком Яворівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2016 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, та виправдано за недоведеністю його вини у вчиненні даного злочину. Запобіжний захід ОСОБА_7 домашній арешт - скасовано. Захід забезпечення кримінального провадження, застосований відносно ОСОБА_7 відсторонення від посади - скасовано.

Вирішено питання з речовими доказами.

Не погоджуючись із вироком Яворівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2016 року, прокурор прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

21 квітня 2016 року прокурором ОСОБА_6 подано до апеляційного суду клопотання, в якому просить застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 2 місяці з обмеженням права покидати житло в період часу з 23 год до 06 год та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.194 КПК України, й контроль за виконанням ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на територіальний орган внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_7 .

Своє клопотання прокурор обгрунтовує тим, що оскільки судове провадження відносно ОСОБА_7 на даний час не завершено, раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно нього закінчився, є підстави вважати, що ризики, що слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не зменшилися та відповідно ОСОБА_9 зможе переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оскільки ним вчинено кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідача, прокурора на обґрунтування клопотання, обвинуваченого та його захисника, які вважають його безпідставним та просять відмовити у його задоволенні, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів, вважає, що таке не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як встановлено апеляційним судом, ухвалами слідчих суддів Галицького районного суду м.Львова від 24 квітня 2015 року та Яворівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2015 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 2 місяці та 06.10.2015, 10.12.2015, 05.02.2016 продовжено на 2 місяці. За строк дії обраного запобіжного заходу ОСОБА_7 належно виконував покладені на нього обов`язки та не порушував його.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, заявлене прокурором клопотання не підлягає до задоволення, оскільки не містить доказів, які би обґрунтовували необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема ним не доведено, що потреби досудового розслідування та суду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_7 , внаслідок яких необхідно його застосувати з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а також не довів наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і не навів доказів, які обґрунтовують існування таких.
Ураховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачений оскаржуваним вироком виправданий і відносно нього скасовано запобіжний захід, колегія суддів вважає, що в обранні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити, оскільки прокурор не довів наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 331 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
у задоволенні клопотання прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4