1-кп/357/800/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

представника служби у справах дітей ОСОБА_6

розглянувши в закритому судовому провадженні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002337 від 09.06.2015 року відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, учня 2 курсу ДВНЗ « Білоцерківське вище професійне училище будівництва та сервісу» мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_7 скоїв таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) а саме:

08.06.2015 року близько 15 години 30 хв. неповнолітній ОСОБА_7 перебуваючи поруч із будинком АДРЕСА_2 , побачив на землі поруч із бетонною плитою мобільний телефон марки « «Lehovo А 316і» чорного кольору, та вирішив його викрасти.Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи намір на заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Lehovo А 316і» вартістю 600 гривень, в якому знаходилася флеш -карта на 16 гігібайт вартістю 100 гривень, стартовий пакет «Київстар» який матеріальної цінності не представляє, на рахунку грошей не було, належних потерпілому ОСОБА_8 , заподіявши цим самим потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 700 гривень. Викраденим майном неповнолітній ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав себе повністю та показав, що він дійсно 08.06.2015 року близько 15 години 30 хв. відпочивав разом із друзями в АДРЕСА_2 . Разом із ним також був і його товариш ОСОБА_8 . Близько 15 години 30 хвилини він побачив на землі поруч із бетонною плитою мобільний телефон чорного кольору марки «Lehovo А 316і» та вирішив його вкрасти. Скориставшись тим, що неповнолітній ОСОБА_8 відволікся, та на нього ніхто не звертає уваги, він підняв телефон, та сховав собі в кишеню. Після цього він зник з місця вчинення злочину, продав мобільний телефон, та розпорядився вирученими коштами на власний розсуд. Після виявлення крадіжки він відкупив вкрадений мобільний телефон, та повернув потерпілому.

Визнаючи себе винним повністю в скоєнні злочину неповнолітній ОСОБА_7 просить суд суворо його не карати та не досліджувати докази стосовно тих обставин, які ні ким не оспорюються в силу ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки вказаної відмови обвинуваченому роз`яснені. Учасники судового провадження не заперечують проти цього.

Враховуючи вище вказані обставини, думку учасників судового розгляду, суд вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ні ким не оспорюються.

Дії неповнолітнього ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обираючи покарання неповнолітньому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують злочин.

Обвинувачений ОСОБА_7 скоїв злочин будучи неповнолітнім, раніше не судимий, вину визнав, розкаявся у скоєному злочинові,добровільно відшкодував завдані збитки, активно сприяв розкриттю злочину - ці обставини суд враховує як пом`якшуючі.

Обтяжуючих обставин по справі суд не встановив.

При наявності цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який не являє собою великої суспільної небезпеки, його ролі при скоєнні злочину, суд вважає за можливе призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає міру покарання у вигляді штрафу в розмірі від пят`десяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ст.. 99 КК України штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.

Враховуючи те, що на час розгляду кримінальної справи обвинувачений ОСОБА_7 має самостійний доход, суд вважає за необхідне застосувати до нього міру покарання у вигляді штрафу.

Речові докази по справі суд вважає за необхідне повернути потерпілому.

Запобіжний захід неповнолітньому ОСОБА_7 до вступу вироку в силу суд вважає за можливе не обирати.

Керуючись ст.ст. 369 376, 484 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі пят`десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази по справі повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1 ,