Справа № 1-49/2011р.
ВИРОК

Іменем України

11 березня 2011 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: Ясінського Ю.А.,

при секретарі: Базілевич Ю.С.,

з участю прокурора: Атаманенка О.А.,

підсудної: ОСОБА_1,

потерпілого: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайон-ного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с.Оленівка, вул.Космонавтів, 11, Могилів-Подільського району, Вінницької області, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдови, пенсіонерки, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2010 року близько 22 години, ОСОБА_1 знаходячись на майданчику перед продуктовим магазином «Анастасія», що розташований по вул.Ювілейній, 41-а в с.Оленівка, Могилів-Подільського району, Вінницької області під час суперечки, що виникла на грунті неприязних відносин між нею та ОСОБА_2, який перебував у стані алкогольного спяніння, не маючи умислу на спричинення тілесних ушкоджень і діючи із злочинною самовпевненістю, штовхнула руками в груди ОСОБА_2, який сидів на деревяній огорожі висотою біля 60 см. Від даного поштовху ОСОБА_2 втратив рівновагу та впав назад з огорожі на землю, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці, який міг виникнути при обставинах, на які посилається потерпілий, тобто, при непрямому механізмі травми при падінні на зовнішню поверхню плеча, лікоть або випрямлену руку після отримання тілом прискорення, можливо, 05.11.2010 року, які згідно висновку експерта № 612/208 від 01.12.2010 року належать до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликають тривалий розлад здоровя, більше 21-ої доби.

Підсудна ОСОБА_1 свою вину в предявленому їй обвинуваченні за ст.128 КК України визнала повністю і суду пояснила, що 05.11.2010 року близько 21-22 години вона знахо-дилась біля магазину в с.Оленівка, Могилів-Подільського району. Між нею та молодим хлопцем ОСОБА_2 виник конфлікт, тому що останній, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та сидячи на паркані, висотою біля 60 см., повз який вона йшла з магазину, вдарив її ногою по сідниці. Поведінка ОСОБА_2 її образила, оскільки той набагато молодший і з такою неповагою віднісся до літньої жінки. Після цього вона потягнула ОСОБА_2 за ногу і він зсунувся з паркану донизу, сказавши, що пожартував з нею. ОСОБА_2 знову сів на паркан і вона йому сказала, щоб той жартував зі своєю мамою і несильно штовхнула ОСОБА_2 рукою в груди, вважаючи, що він втримається на паркані. Через те, що ОСОБА_2 перебував в стані спяніння і не очікував поштовху, він впав на землю назад спиною, але після цього піднявся і знову сів на деревяне перило, а вона пішла додому. Наміру спричиняти ОСОБА_2 будь-які ушкодження, в тому числі у виді перелому ключиці вона не мала. У вчи-неному щиро розкаюється, але вважає, що ОСОБА_2 своєю брутальною поведінкою змусив її порушити закон. Цивільний позов визнає частково і згодна відшкодувати потерпілому 1000 грн. моральної та 226 грн. 50 коп. матеріальної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьками. 5 листопада 2010 року близько 21 год. 30 хв. він знаходився з товаришами ОСОБА_3, ОСОБА_4 біля магазину, що розташований по вул.Ювілейній в с.Оленівка, Могилів-Подільського району та сидів на огорожі висотою біля 60 см., що оточує майданчик перед магазином. Перед цим він випив пива і розмовляв з хлопцями. З магазину вийшла мешканка села ОСОБА_1 і проходила повз нього. Перекидаючи одну ногу за іншу, він випадково ногою зачепив ОСОБА_1 за її ногу. Остання зі словами: «ОСОБА_3 свою будеш так зачіпати»смикнула його за ноги і він сповз донизу. Він піднявся, вибачився перед ОСОБА_1 та знов сів на огорожу, однак ОСОБА_1 штовхнула його у груди, в результаті чого він втратив рівновагу та впав з огорожі назад на спину, сильно вдарившись зовнішньою поверхнею правого плеча і відчувши різкий біль у правій верхній частині спини. ОСОБА_1 пішла по своїх справах. Піднявшись на ноги він сперся на огорожу і ще кілька хвилин постояв біля хлопців, а потім пішов до ОСОБА_5, з яким порозмовляв, ще трохи послухав музику на вулиці і біля 22 години прийшов додому та ліг спати. Вночі біль в плечі не вщухав, він себе погано почував, а тому 06.11.2010 року вранці разом з мамою ОСОБА_6 на автобусі поїхав в Могилів-Подільське МТМО. В лікарні зробили знімок, після чого лікар повідомив, що у нього має місце перелом правої ключиці. В подальшму його прооперували. На лікуванні в МТМО він був з 08.11.2010 року по 16.11.2010 року. За кілька хвилин до конфлікту з ОСОБА_1 на тому ж місці у нього був конфлікт з ОСОБА_7, в ході якого він упав зверху на нього, тримаючи його руками за одяг. Однак, під час даного інциденту він жодних ушкоджень не зазнав і болі не відчував, як при падінні з огорожі від поштовху ОСОБА_1 Цивільний позов підтримує в повному обсязі і просить стягнути на його користь з ОСОБА_1 8000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 6000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що 06.11.2010 року її син ОСОБА_2 близько 03 год. ночі повернувся з села, де відпочивав з товаришами. ОСОБА_8 сказав, що у нього болить праве плече, так як біля магазину його два рази штовхала ОСОБА_1 в результаті чого він впав з огорожі на землю. 06.11.2010 року близько 06 години вона разом з ОСОБА_2 на автобусі поїхала у Могилів-Подільське МТМО, де встановили, що у сина перелом правої ключиці і що потрібно лягати у лікарню. Через кілька днів вона зустріла ОСОБА_1 і запитала навіщо та штовхнула її сина, в результаті чого ОСОБА_2 зламав ключицю. ОСОБА_1 відповіла, що ОСОБА_2 зачепив її ногою, вона образилась та штовхнула ОСОБА_2. Також ОСОБА_1 сказала, що відшкодує витрати на лікування ОСОБА_2, однак згодом відмовилась від цього, посилаючись на відсутність коштів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що 5 листопада 2010 року близько 21 год. 30 хв. бачив як ОСОБА_2, який був в стані алкогольного спяніння, ногою штовхнув ОСОБА_1 в зад. Чи вибачався той, він не чув. Після цього бачив як ОСОБА_1 штовхнула ОСОБА_2 і той упав назад з паркану, висотою біля 60 см., що було далі не бачив. Через декілька днів він дізнався від батька ОСОБА_2 про те, що у ОСОБА_2 стався перелом правої ключиці і що хлопець перебуває у лікарні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що 5 листопада 2010 року близько 21 год. біля магазину в центрі с.Оленівка, Могилів-Подільського району, по вул.Ювілейній вона зустріла ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ОСОБА_2 пив пиво. Потім між ним та ОСОБА_7 стався конфлікт, в ході якого вони шарпали один одного за одяг, падали на землю. Потім ОСОБА_1 з кимось їх заспокоїла і ОСОБА_2 сів на парканчик. При цьому він жодним чином не скаржився на біль. Коли ОСОБА_1 поверталась з магазину і проходила повз сидячого ОСОБА_2, той похитнувся на паркані та випадково зачепив її ногою за ногу і вибачився. ОСОБА_1 повернулась в бік ОСОБА_2 і стягнула його за ногу, а коли той знову сів на паркан, штовхнула його рукою в груди. Від поштовху ОСОБА_2 впав з паркану назад на праве плече. ОСОБА_1 пішла по своїх справах. Піднявшись ОСОБА_2 сперся на паркан і поскаржився на біль в правому плечі, а через 10 хвилин пішов додому. Через тиждень вона приїхала додому з навчання і дізналась, що у ОСОБА_2 стався перелом правої ключиці і той перебуває у лікарні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що 5 листопада 2010 року близько 21 год. біля магазину в с.Оленівка між ним та ОСОБА_2, який перебував в стані алкогольного спяннні, стався конфлікт, в ході якого вони трохи пошарпались, падали разом на землю, але ОСОБА_1 їх розборонила. Коли вони падали, то ОСОБА_7 був знизу на землі, а ОСОБА_2 падав обличчям до нього зверху на нього, тримаючи його за одяг руками. Біля 21 години 30 хв. ОСОБА_1 вийшла з магазину і ОСОБА_2, сидячи на паркані, висотою біля 60 см., вдарив її ногою. Остання повернулась до нього зі словами: «ОСОБА_3 свою будеш так зачіпати», схопила ОСОБА_2 за ногу і останній зсунувся з паркану донизу, але піднявся і знову сів на паркан. При цьому він не чув, щоб той вибачався. Тоді ОСОБА_1 штовхнула ОСОБА_2 С, але як саме той упав, він не бачив, так як відійшов в сторону, розмовляючи по телефону. ОСОБА_1 одразу пішла додому, а ОСОБА_2 посидів ще хвилин 10 і також пішов від магазину.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_10, який проводив судово-медичну експертизу та дав висновок № 612/2008 від 01.12.2010 року відносно потерпілого, суду пояснив, що перелом правої ключиці у ОСОБА_2 міг утворитись саме при падінні з паркану на праве плече, а не в результаті падіння останнього на землю під час сутички з ОСОБА_7, коли він упав на падаючого ОСОБА_7

Крім визнання вини підсудною ОСОБА_1 її вина в інкримінованому діянні під-тверджується: - протоколом усної заяви ОСОБА_2 про спричинення йому тілесних уш-коджень підсудною 05.11.2010 року (а.с.2); - протоколом огляду місця події, а саме: території магазину «Анастасія», розташованого в с.Оленівка по вул.Ювілейній, 41-а, від 23.11.2010 року з фототаблицею, на якій зображено територія та паркан, висотою біля 60 см., з якого впав потерпілий ОСОБА_2 (а.с.5-7); - висновком судово-медичної експертизи № 612/208 від 01.12.2010 року, згідно якого ОСОБА_2 отримав перелом правої ключиці, який міг виникнути при обставинах, на які посилається потерпілий (а.с.20); - протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю потерпілого від 17.01.2011 року з фототаблицею до нього, в ході якого останній показав, як саме його штовхала підсудна і він падав з паркану (а.с.51-54); - протоколом очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в ході якої вони підтвердили обставини, при яких остання штовхнула потерпілого, заподіявши йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.46-47) та іншими матеріалами кримінальної справи.

Таким чином, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що підсудна ОСОБА_1 вчинила злочин, передбачений ст.128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує обставини справи, зокрема поведінку самого потерпілого, яка передувала вчиненню злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що обтяжують і помякшують її покарання.

Злочин, передбачений ст.128 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Підсудна ОСОБА_1 раніше не судима.

Обставинами, що помякшують її покарання суд визнає щире каяття підсудної та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що вона є пенсіонером, вдовою та проживає одиноко.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 не встановлено.

Суд також приймає до уваги те, що за місцем проживання підсудна ОСОБА_1 характеризується позитивно.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудної ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства. Крім того, враховуючи наявність кількох зазначених обставин, що помякшують покарання ОСОБА_1 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, з урахуванням особи винної, особливостей застосування пока-рань, передбачених санкцією статті 128 КК України, суд приходить до висновку застосувати вимоги ч.1 ст.69 КК України і перейти до покарання у виді штрафу, не зазначеного в санкції ст.128 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 в сумі 14000 грн., з яких 8000 грн. сто-суються відшкодування матеріальної шкоди та 6000 грн. моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню. Так, потерпілим надано суду доказів на підтвердження заподіяної йому матеріальної шкоди лише на суму 226 грн. 50 коп., позов в цій частині також визнає підсудна, а тому він підлягає задоволенню саме на цю суму. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що діями підсудної ОСОБА_1 заподіяно моральної шкоди потерпілому ОСОБА_11, який зазнав моральних та фізичних страждань і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги обставини справи, особу потерпілого та підсудної, в частині відшкодування моральної шкоди позов підлягає задоволенню на суму 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 28, 321-324, 327, 330-335 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України і на підставі ч.1 ст.69 КК України призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 510 (пятиста десяти) гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити ту ж підписку про невиїзд.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково і стягнути на його користь з ОСОБА_1 2226 грн. (дві тисячі двісті двадцять шість) грн. 50 (пятдесят) коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 днів з дня його проголошення.

Суддя :