Справа № 1-165/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Діонісьєвої Н.М.

при секретарі Гриценюк М.А.

за участю прокурора Костюка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне в приміщенні залу судових засідань кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцяс.Хренів Острозького району Рівненської області, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2 , одруженого, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 342, ч.2 ст.345 КК України,

в с т а н о в и в:

22 липня 2009 року, близько 20 год. 20 хв., ОСОБА_1, перебуваючи за місцем свого проживання, ІНФОРМАЦІЯ_4, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно, вчинив опір інспектору РПС Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області молодшому сержанту міліції ОСОБА_2, який здійснював покладені на нього обов'язки, що виразився в тому, що ОСОБА_1 наніс два удари ножем в область живота інспектору, пошкодивши формений бронежилет, після чого при спробі його затримання , чинив активний опір інспекторам РПС ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розмахував ножем, намагаючись нанести удар та наніс удар ногою інспектору Закусило О.В. в область правого стегна, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді крововиливу, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому злочині визнав частково та показав, що 22.07.2009р. під час того, як він перебував вдома , він виявив пропажу ключа від вхідних дверей. Його донька ОСОБА_4відмовилась відкрити йому вхідні двері та випустити його з квартири, в зв'язку з чим у них виник конфлікт. Про те, що донька викликала міліцію він не знав, а коли до квартири почали стукати невідомі, вважав, що це злодії, тому взяв ножа. Він погано чує, тому і не почув, як працівники міліції представлялися. В той час, коли двері відчинилися, він вдарив ножем в отвір, який утворився між дверима та рамою дверей. Після чого до квартири увірвалися працівники міліції та поклавши його на підлогу, одягнули наручники. Чи чинив він активний опір працівникам міліції та чи наносив інспектору Закусило О.В. удар ногою, він не пам?ятає, так як перебував у стані алкогольного сп?яніння.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 22 липня 2009 року він та інспектор РПС ОСОБА_3 заступили в черговий наряд по охороні громадського порядку в м. Рівне на патрульному автомобілі , на якому безпосередньо здійснювали чергування.Приблизно о 20 год. 20 хв., від чергового Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, вони отримали виклик та повідомлення про те , що за адресою АДРЕСА_1, кричить та кличе на допомогу жінка.Вони відреагували на повідомлення та через 5 хвилин прибули на місце події, а саме за адресою АДРЕСА_1.Підійшовши до квартири, він почув, що в квартирі кричить жінка. Він та інспектор Зань Е.Л. постукали у вхідні двері квартири та, представившись працівниками міліції, попросили відчинити двері. Невідома жінка кричала, щоб вони ламали двері, бо її намагаються зарізати. Через декілька хвилин до них підбіг хлопчина віком приблизно 11 років, як потім виявилося внук підсудного, та власним ключем відчинив двері. Він підійшов до дверей та, взявшись за ручку, повільно почав відчиняти їх, представляючись при цьому працівником міліції. В цей момент несподівано із-за дверей вилетіла чоловіча рука, в якій знаходився ніж, нанісши йому два удари в область живота. Він відскочив, із-за дверей вийшов чоловік похилого віку, як пізніше дізнався ОСОБА_1, в руках якого був ніж. Він та його напарник представились працівниками міліції, що підтверджувалось також форменим одягом та попросили ОСОБА_1 заспокоїтись. Однак підсудний почав розмахувати ножем, намагаючись йому нанести удар. Після цих дій підсудного він та ОСОБА_3, застосовуючи прийоми рукопашного бою, вибили з його рук ніж, але ОСОБА_1 не заспокоївся та наніс йому удар ногою в область правого стегна. Тоді він з напарником, застосувавши до ОСОБА_1 прийоми рукопашного бою, надягнули на нього наручники. Від отриманих ударів ножем був пошкоджений бронежилет, а сам він отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на правому стегні.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дав аналогічні показання, а саме розповів, що прибувши на місце події, вони неодноразово представлялися працівниками міліції. Коли його напарник почав повільно відчиняти двері, несподівано в отворі появилася чоловіча рука з ножем, нанісши ОСОБА_2 два удари в область живота. Із-за дверей вийшов ОСОБА_1Р.з ножем у руках. Він та його напарник попросили ОСОБА_1 заспокоїтись. Однак підсудний почав розмахувати ножем, намагаючись нанести удар. Після цих дій підсудного він та ОСОБА_2, застосовуючи прийоми рукопашного бою, вибили з його рук ніж, але ОСОБА_1 не заспокоївся та наніс ОСОБА_2, декілька ударів в область ніг та живота. Тоді він з напарником, застосувавши до ОСОБА_1 прийоми рукопашного бою, надягнули на нього наручники.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що 22.07.2009р. що в неї виник конфлікт з батьком, під час якого він вибив скло в дверях її кімнаті та взявши кухонного ножа, погрожував його застосуванням. Вона вибігла на балкон та почала кричати аби хтось викликав міліцію. Через декілька хвилин почула, що у вхідні двері почали стукати працівниками міліції. Батько повідомив, що він міліцію не викликав, а також те, що він не відкриє їм двері. Після цього вона спробувала відчинити двері працівникам міліції, але біля вхідних дверях з ножем стояв батько, який відразу кинувся до неї. Тоді вона почала кричати аби працівники міліції ламали двері, бо він може її зарізати. Працівники міліції знову почали просити батька відчинити двері, але він не реагував. Тоді вона через балкон попросила свого сина аби він відчинив дверіта кинула йому ключа. Через декілька хвилин почула, що двері відчиняються ключем. Батько стояв біля дверей з ножем в руках. В той момент, коли двері почали відчинятися, він махнув ножем в отвір між дверима та рамою. Вона забігла в кімнату, а коли вийшла то побачила, що працівники міліції вже одягли на її батька наручники. Бачила пошкодження від ножа на бронежилеті, в який був одягнений працівник міліції. Окрім того пояснила, що батькові було відомо, що в двері стукали працівники міліції, оскільки вони неодноразово представлялись та були у форменому одязі.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що про даний конфлікт дізналася від доньки, яка повідомила, що батько перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вчинив дома сварку, в ході якої погрожував їй розправою, поламав диван, вибив двері до кімнати, кидав ножем, а коли приїхали працівники міліції , кидався на них з ножем та не пускав до квартири. Окрім того, свідок пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями та знаходячись в стані алкогольного сп'яніння постійно вчиняє сварки, під час яких застосовує насильство до неї та доньки.

Заслухавши підсудного , потерпілого, свідків, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що дії підсудного вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст.342 КК України, як опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов?язків, а також за ч.2 ст.345, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв?язку із виконанням цим працівником службових обов?язків.

Суд критично відноситься до показань підсудного в частині , що він не знав, що чинить опір працівникам міліції, оскільки ці факти не знайшли жодного підтвердження в судовому засіданні та спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Так, вина підсудного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 342 та ч.2 ст.345 КК України підтверджується:

-протоколом огляду місця події (а.с.6-7);

- протоколом виїмки від 05.08.2009 року бронежилета (а.с.52-53);

- протоколом огляду форменного бронежилета (а.с.54-57);

- висновком експерта № 1411/Е-616 від 27.08.2009 року (а.с.64);

- висновком експерта № 392 від 31.08.2009 року (а.с.70-72).

Окрім того, будучи допитаним як обвинувачений, ОСОБА_1 повністю визнав вину в інкримінованих йому злочинах та пояснив, що йому було відомо , що приїхали працівники міліції та , що це саме вони просили відчинити двері, але він не міг цього зробити, так як не мав ключа (а.с.80-82).

Дані показання ОСОБА_1 підтвердив в ході проведення очної ставки з потерпілим ОСОБА_2, де потерпілий підтвердив раніше дані ним показання, а обвинувачений погодився з його показаннями (а.с.48-49).

ОСОБА_3 таких обставин, показання підсудного дані ним в ході досудового слідства в частині, що йому було відомо про те, що він вчиняє протидію працівникам правоохоронного органу є правдивими, повністю узгоджуються з іншими фактичними даними, отриманими в ході судового слідства, а тому їх необхідно розцінювати як достовірні.

Не визнання під час судового слвдства підсудним своєї вини суд розцінює, як намагання підсудного ОСОБА_1 уникнути кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини.

Аналіз досліджених судом доказів дає суду підстави вважати доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

При призначенні покарання суд враховує особу підсудного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Так, підсудний раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, характеризується посередньо.

Обставин, що пом?якшують покарання підсудного судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного суд визнає вчинення ним злочинів у стані алкогольного сп?яніння.

Таким чином, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_1нових злочинів, враховуючи його похилий вік, буде призначення йому покарання не пов?язаному з ізоляцією від суспільства.

Речові докази,а саме: форменний бронежилет інспектора РПС Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_2- повернути потерпілому; столовий ніж, вилучений у ОСОБА_1 знищити.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342 та ч.2 ст.345 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.342 КК України - у виді одного року позбавлення волі;

-за ч.2 ст.345 КК України - у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, остаточну міру покарання, обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання періодично з?являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_1 до набранням вироком чинності залишити попередній -підписку про невиїзд.

Речові докази,а саме: форменний бронежилет інспектора РПС Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_2- повернути потерпілому; столовий ніж, вилучений у ОСОБА_1 знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Рівненської області протягом п"ятнадцяти діб з моменту проголошення шляхом подання апеляції учасниками судового розгляду, а засудженими з дня вручення копії вироку через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6