Провадження № 11-кп/792/699/15
Справа № 688/3572/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2015 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000892,

в с т а н о в и л а:
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 12 жовтня 2015 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який не працює, з середньою освітою, одруженого, раніше судимого вироком Шепетівського міськрайонного суду від 03.07.2014 року за ч.2 ст.389, ст.ст.71, 72 КК України до 2 місяців арешту,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Речовий доказ - електричну м`ясорубку торгівельної марки «Mulinex» моделі МЕ-606 вирішено повернути власнику ОСОБА_9 .
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 294,62 грн. витрат на залучення експерта.
За вироком суду 19 серпня 2015 року близько 17 години ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності та проти правосуддя, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном через незамкнені двері вільно проник в приміщення літньої кухні домоволодіння ОСОБА_9 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 , де з полички шафи повторно таємно викрав електричну м`ясорубку торгівельної марки «Mulinex» моделі МЕ-606 вартістю 1472,50 грн.

За змістом апеляційної скарги, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та порушення його процесуальних прав, обвинувачений просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії з ч.3 на ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 місяці. При цьому стверджує, що в приміщення літньої кухні він зайшов в пошуках його знайомої, яка проживає навпроти потерпілої, а вже там, побачивши, що у ній нікого немає, вирішив взяти м`ясорубку. Вважає, що за таких обставин його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, якою передбачено вчинення злочину середньої тяжкості. Зазначає, що внаслідок неправильної, на його думку, кваліфікації вчиненого діяння органом досудового розслідування та судом його позбавлено можливості укласти угоду про примирення з потерпілою. Апелянт також просить при призначенні покарання за ч.2 ст.185 КК України врахувати, що він вину у вчиненні цього злочину визнає, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину та примирився з потерпілою, яка претензії до нього не має.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами ч.2 ст.404 КПК України, якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до ст.409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. А згідно з частиною першою ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційним судом встановлено, що судове провадження у суді першої інстанції проведено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до ст.348 КПК України після оголошення обвинувального акту головуючий, крім іншого, роз`яснює обвинуваченому суть обвинувачення і з`ясовує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Згідно з положеннями ч.3 ст.349 КПК України суд має право визнати недоцільним досліджувати докази лише щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і тільки в тому випадку, якщо з`ясується, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а за приписами частини четвертої цієї статті допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань.

Однак, як видно з технічного запису судового засідання, після оголошення обвинувального акту прокурором головуюча, всупереч вимог ст.348 КПК України, суть обвинувачення обвинуваченому не роз`яснила, а обмежилася лише запитаннями, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання. А коли обвинувачений визнав свою вину у висунутому йому обвинуваченні, за клопотанням прокурора та за згоди інших учасників судового провадження, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати в апеляційному порядку ті обставини, які будуть встановлені заявленими прокурором доказами, зокрема й показаннями обвинуваченого та потерпілої, головуюча ще до їх допиту ухвалила провести судовий розгляд в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд не з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, а також, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції з приводу дослідження доказів в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_8 висунуте обвинувачення у тому, що він 19.08.2015 близько 18 години, „керуючись корисливим мотивом, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через незамкнені двері проник в приміщення літньої кухні домоволодіння ОСОБА_10 ..., звідки повторно таємно викрав електричну м`ясорубку ..., вартість якої згідно висновку експерта становить 1472 грн. 50 коп.
Проте з технічного запису та й із самого вироку видно, що в судовому засіданні обвинувачений, визнавши повністю свою вину у висунутому йому в обвинувальн6ому акті обвинуваченні, втім, у своїх показаннях стверджував, що в приміщення літньої кухні він зайшов з метою розшукати сусідку потерпілої, а коли побачив, що там нікого немає, взяв зі столу біля входу м`ясорубку.

З наведених показань обвинуваченого та його позиції щодо недоцільності дослідження інших доказів видно, що фактично він свою вину у висунутому йому обвинуваченні визнав частково - лише у крадіжці м`ясорубки без обтяжуючої обставини і неправильно розумів ні змісту усіх обставин вчинення злочину, викладених в обвинувальному акті, ні змісту положень ч.3 ст.349 КПК України.

Не дивлячись на це, суд і після таких показань обвинуваченого не роз`яснив йому дійсного змісту висунутого йому обвинувачення, зокрема того, що він обвинувачується в крадіжці, саме поєднаній з проникненням в приміщення літньої кухні, і не перевірив достовірність його показань та обґрунтованість обвинувачення в цій частині, у тому числі й шляхом додаткового допиту обвинуваченого, потерпілої, а у випадку необхідності - дослідження інших доказів щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, що призвело до передчасних висновків про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Таким чином судом було порушено вимоги не тільки ст.ст. 348, 349 КПК України, а й статей 20 і 22 цього Кодексу, відповідно до яких суд зобов`язаний забезпечити обвинуваченому право на захист та створити необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав.

Наведені порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкоджали суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому - безумовною підставою для скасування вироку.

У зв`язку цим, враховуючи те, що апеляційний суд не наділений повноваженнями на усунення вказаних порушень закону, та виходячи з того, що положення Кримінального процесуального кодексу України не регулюють питання повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги у разі виявлення зазначених істотних порушень кримінального процесуального закону, колегія суддів уважає, що в даному випадку, на підставі частини шостої ст.9 цього Кодексу, слід застосувати положення ст.415 КПК України, і, скасувавши вирок, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.

Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2