ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2436/15-к

26 серпня 2015 року м. Золотоноша Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з угодою про примирення відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, осіб на утриманні не має, інвалідом будь-якої групи та чорнобильцем не являється, раніше судимого: 1) 16.05.2001 р. Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; 2) 21.08.2002 р. Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєдане невідбуте покарання 6 місяців за вироком від 16.05.2001 р. та до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 3) 27.11.2006 р. Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 20.06.2015 року приблизно о 22-00 год., перебуваючи на подвір`ї будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, з корисливою метою, повторно, таємно, умисно, з городу викрав бувший у використанні металевий візок, вартість якого станом на 20.06.2015 р. становить 200,00 грн, який належить потерпілій ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном зник.

21.06.2015 року близько 16 години ОСОБА_4 , перебуваючи на території свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, кинув мобільним телефоном в область голови ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив їй тілесні ушкодження у виді садна голови, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 247 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, та у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

26 серпня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000784 та по кримінальному провадженню № 0000780, які були об`єднані в одне провадження, між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Як вбачається з даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнає себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.2 ст. 185КК України. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 років обмеження волі; за ч.1 ст. 125 КК України - у вигляді громадських робіт на строк 80 годин. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнити від покарання з іспитовим терміном 1 рік, на підставі п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

При цьому суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, за ч.2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 років обмеження волі; за ч.1 ст. 125 КК України - у вигляді громадських робіт на строк 80 годин. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнити від покарання з іспитовим терміном 1 рік, на підставі п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: металевий візок, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити за належністю.

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 475, п.3 ч. 1 ст. 477 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 26 серпня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000784, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України, у вигляді громадських робіт на строк 80 годин;

за ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази: металевий візок, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1