Справа № 752/4225/15-к
Провадження № 1-кп/752/390/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.04.2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011391 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайськ Миколаївської обл., українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючої, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 , суд
в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_3 , 07.12.2014 р., приблизно о 14 год. 50 хв., перебуваючи в торгівельному залі гіпермаркету «Ашан», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Горького, 176, вирішила таємно викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 підійшла до полиць з товаром, та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає викрала наступний товар: сумку для тварин, вартістю 113,37 грн., футболку жіночу, вартістю 29,99 грн., халат жіночий вартістю 29,99 грн., ножиці манікюрні, вартістю 27,92 грн., гребінь для тварин, вартістю 44,41 грн., сир «Мармровий», вартістю 22,28 грн. ковбаса варена «Лікарська», вартістю 19,34 грн., поклавши вказаний товар до своєї сумки, а сумку для котів почепила собі на плече та направилась до касової зони, де розрахувалась за коробку цукерок та яблука, чим спричинила матеріальної шкоди TOB «Ашан-Либідська» на загальну суму 287,30 грн.
Після чого, не розрахувавшись за викрадений товар, направилась до виходу з магазину, але не змогла довести злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки при виході була затримана працівниками охорони магазину.
Таким чином, ОСОБА_3 визнається винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеного до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Допитана в ході судового розгляду обвинувачена свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті, щиро розкаялася у вчиненому та показала суду про те, що дійсно 07.12.2014 р. о 14-00 год. у магазині «Ашан», у відділі для тварин їй треба була переноска для кота і гребінець вона їх взяла, в іншому залі взяла футболку, халат, а потім ще й ковбасу та сир. На касі вона розрахувалась тільки за цукерки та яблуки, за інше не розрахувалась, вийшла, потім до неї підійшов охоронець. Щиро розкаялась, просила вибачення, просила суворо не карати.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі як показання потерпілих, свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин, оскільки обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин кримінального провадження допитом обвинуваченої та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу.
При обранні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення; особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, у відповідності зі ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, крім того враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, оскільки завдані збитки були одразу відшкодовані, суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винної та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -
з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1