Справа № 466/1494/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2016 року м. Львів

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю заступника військового прокурора Львівського гарнізону ОСОБА_2 , розглянула клопотання заступника військового прокурора Львівського гарнізону ОСОБА_2 про арешт майна, а саме нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівлі № 1 управління, площею 205,6 кв. м. 1892 року побудови, сховища для техніки (гараж) № НОМЕР_1 площею 133,3 кв. м. 1966 року побудови та земельної ділянки, площею 0,3 га за цією адресою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 02.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України,-

в с т а н о в и в :

09 лютого 2016 року заступник військового прокурора Львівського гарнізону ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про арешт майна , а саме нерухомого майна, що розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівля № 1 управління, площею 205,6 кв. м. 1892 року побудови, сховища для техніки (гараж) № НОМЕР_1 площею 133,3 кв. м. 1966 року побудови та земельної ділянки, площею 0,3 га за цією адресою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 02.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що внаслідок недбалого ставлення до військової служби службових осіб Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, з власності держави в особі Міністерства оборони України незаконно вибуло із користування нерухомі приміщення у АДРЕСА_1 , а саме будівля № 1 управління, площею 205,6 кв.м. 1892 року побудови, сховище для техніки (гараж) № НОМЕР_1 площею 133,3 кв.м. 1966 року побудови та земельна ділянка, площею 0,3 га за цією адресою.

Установлено, що внаслідок недбалого ставлення до військової служби службовими особами КЕВ м. Львова, приватна структура в особі Товариства військових мисливців і рибалок Західного регіону України отримала можливість незаконно використовувати вказане нерухоме майно на земельну ділянку для своїх власних господарських потреб.

Так, згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 08 лютого 1985 року №3-С «Об установлении границ земельних городков на територии г. Львова» квартирно-експлуатаціній частині району ПрикВО (Прикарпатського військового округу) на даний час КЕВ м. Львова Надано у користування земельну ділянку загальною площею 0,5га у АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту від 26 лютого 1996 року «прийомки і експлуатації будинків і споруд військового містечка № НОМЕР_2 і військового містечка « НОМЕР_3 /1.2.3 по АДРЕСА_1 і стрільбища на « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в районі АДРЕСА_2 за товариством військових мисливців Прикарпатського військового округу», а також опису №1 «Будинків і споруд, передаваємих товариству в/мисливців по в/м НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1 та в/м НОМЕР_4 по АДРЕСА_2 » і опису №2 «Закріплення за товариством в/мисливців земельних ділянок в/м76-0,3го, в/м 368 17,3га в АДРЕСА_1 ». Львівська квартирно-експлуатаційна частин району (на даний час КЕВ м. Львова) передала товариству військових мисливців ПрикВО земельну ділянку загальною площею 0,3га військового містечка № НОМЕР_2 разом з будинками та спорудами, що були розташовані на даній земельній ділянці. Зокрема, товариству військових мисливців було передано 2 будівлі, розташованих на території військового містечка № НОМЕР_2 .

Крім цього, у 1994 році відповідно до наказу №1 ради військово-мисливського товариства Західного регіону України, у зв`язку із створенням товариства військових мисливців та рибалок, військово-мисливське товариство ПрикВО перейменовано на товариство військових мисливців та рибалок Західного регіону України.

Постановою Верховного Суду України від 18.11.2003 року та рішення господарського суду м. Києва від 5 грудня 2002 року по господарській справі №18/375 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до товариства військових мисливців та рибалок Збройних сил України щодо зобов`язання відповідача провести інвентаризацію майна колишнього Військово-мисливського товариства Збройних Сил СРСР, оцінити вказане майно і передати Міністерству оборони України, скасовано Постанову Вищого господарського суду України від 22 липня 2003 року 18/375, а постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2003 року і рішення господарського суду м. Києва від 05 грудня 2002 року залишено в силі.

Указаним рішенням господарського суду м. Києва від 5 лютого 2002 року позов задоволено. Зобов`язано відповідача здійснити інвентаризацію та повернути на користь Міністерства оборони України майно, а саме: виробниче мисливсько-риболовецьке об`єднання, 16 мисливських та 2 стрілецьких стенди військово-мисливського товариства Київського військового округу: 14 мисливських господарств, будинок мисливця-рибалки, магазин, 5 стрілецьких стендів військово-мисливського товариства Прикарпатського військового округу; 7 мисливських господарств. 7 будинків мисливця-рибалки. Туристична база. 3 магазини, 3 стрілецькі стенди військово-мисливського товариства Одеського військового округу.

При набутті самостійності Українською державою в 1991 році, майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об`єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, відповідно до ст.. 1 Закону України від 10.09.1991 за № 1540-XII «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування розташовані на території України»

Постановою Верховної Ради України від 04.02.1994р. №3943-XII «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» встановлено, що тимчасово. До законодавчого визначення суб`єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР. Розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю.

Кабінету Міністрів України до 1 березня 1994 року доручено у встановленому порядку визначити органи управління зазначеним майном, що тимчасово виконуватимуть ці функції до законодавчого визначення правонаступників вищезгаданого майна.

На виконання вищезазначеної постанови №18 «Про визначення органів управління майна загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР», згідно з якою на Міністерство оборони України покладено повноваження органу управління майном підприємств, організацій та об`єктів колишнього військово-мисливського товариства Збройних Сил СРСР.

Згідно з вищезазначеною постановою до управлінь Міністерства оборони України передані нижче наведені підприємства, організації та об`єкти колишнього військово-мисливського товариства Збройних Сил СРСР:

- Виробниче мисливсько-риболовецьке об`єднання, 16 мисливських та 2 риболовецьких господарства, 3 будинки мисливця-рибалки, 3 магазини, 2 стрілецькі стенди військово-мисливського товариства Київського військового округу;

- 14 мисливських господарств, будинок мисливця-рибалки, магазин, 5 стрілецьких стендів військово-мисливського товариства Прикарпатського військового округу;

- 7 мисливських господарств, 7 будинків мисливця-рибалки, туристична база, 3 магазини, 3 стрілецькі стенди військово-мисливського товариства Одеського військового округу.

Розподільчий акт від 03.02.1994 року про перехід майна та фінансових ресурсів (прав та обов`язків) військово-мисливського товариства Збройних Сил СРСР у зв`язку з припинення його діяльності шляхом реорганізації (розподілу) до товариства військових мисливців та рибалок України (правонаступник) не може бути доказом того, що відповідач є власником вище переліченого майна, оскільки затверджений головою Центральної Ради Загальноармійського мисливського товариства.

Таким чином, на Міністерство оборони України тимчасово, до законодавчого визначення суб`єктів права власності майна громадянських організацій колишнього ІНФОРМАЦІЯ_2 , покладено повноваження органу управління спірним майном, а саме: нерухомим майном, що розташоване у АДРЕСА_1 .

Не зважаючи на вищевказані нормативні акти Товариство військових мисливців та рибалок Західного регіону України користується нерухомим майном та земельною ділянкою площею 0,5 га (військове містечко № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) за відсутності щодо цього правових підстав.

Таким чином, вищевказане майно (будівля №1-управління, будівля №13-сховище для техніки, що розташовані у АДРЕСА_1 ) належить Міністерству оборони України та перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що крім вищезазначеного підтверджується індивідуальними картами обліку приміщення форми №400.

Крім цього, земельна ділянка на якій розташоване зазначене вище нерухоме майно за цільовим призначенням відноситься до категорії земель оборони, що підтверджується повідомленням управлінь Держкомзему у м. Львові від 16 грудня 2014 року вих. №40/01-15/4684 з якого вбачається, що згідно земельно-кадастрових даних, земельна ділянка площею 0,500 га по АДРЕСА_1 знаходиться у користуванні військового містечка № НОМЕР_2 та відноситься до земель оборони.

Враховуючи вищевикладене, слід прийти до висновку про незаконність користування Товариством військових мисливців та рибалок Західного регіону України нерухомим майном та земельною ділянкою, що знаходяться по АДРЕСА_1 , чим унеможливлюється використання даного майна його законним власником Міністерством оборони України в особі КЕВ м. Львова.

Окрім того, установлено, що внаслідок неправомірних дій службових осіб КЕВ м. Львова, сторонні юридичні особи продовжують вчиняти дії, спрямовані на незаконне використання вказаного військового майна, а саме здійснення реєстрації юридичних осіб за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Ч. 2 ст. 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець зокрема відніс речі, документи, гроші тощо, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Із врахуванням вищевикладеного та враховуючи, що існує реальна загроза подальших незаконних правочинів, щодо вказаного нерухомого майна зазначеного у клопотанні, вважаю, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівлі № 1 управління, площею 205,6 кв. м. 1892 року побудови, сховища для техніки (гараж) № НОМЕР_1 площею 133,3 кв. м. 1966 року побудови та земельної ділянки, площею 0,3 га за цією адресою з обов`язковим внесенням про це відомостей до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в день та годину отримання ухвали слідчого судді.

Виконання ухвали доручити заступнику військового прокурора Львівського гарнізону ОСОБА_4 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1