Номер провадження 1-кд/754/2/16
Іменем України
01 лютого 2016 року Деснянський районний суд м. Києва
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання засудженого ОСОБА_4 про відновлення строку на апеляційне оскарження вироку,
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.07.2014, відповідно до положень ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2013 апеляцію засудженого ОСОБА_4 на вирок Ялтинського міського суду АР Крим від 11.06.2012 направлено до Деснянського районного суду м. Києва.
Зі змісту вказаної вище ухвали вбачається, що засуджений ОСОБА_4 звернувся до Апеляційного суду м. Києва з апеляцією на вирок суду з пропуском строку на апеляційне оскарження, передбачений ст. 349 ч.3 КПК України 1960 року.
Разом з тим, в матеріалах справи наявне клопотання засудженого ОСОБА_4 від 23.06.2014 про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Викладені обставини вказують на необхідність вирішення питання про відновлення строку на апеляційне оскарження відповідно до ст. 353 КПК України 1960 року.
Ознайомившись зі змістом клопотання засудженого ОСОБА_4 про відновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до висновку про відмову у відновленні строку на апеляційне оскарження за наступних обставин.
Так, засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ялтинського міського суду АР Крим від 11.06.2012.
В обґрунтування клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження засуджений посилається на те, що він не звертався з клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження до суду, яким було постановлено вирок, оскільки розумів, що йому відмовлять у задоволенні, щоб не викрились факти шантажу з боку головуючого по справі.
З викладеного в клопотанні вбачається, що засуджений ставить питання про відновлення строку на апеляційне оскарження та про прийняття апеляційної скарги до розгляду.
Дані вимоги засудженого суперечать п. 15 перехідних положень КПК України, де вказано, що апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
З викладеного вбачається, що клопотання засудженого необхідно розглядати у порядку, передбаченому КПК України 1960 року.
В судовому засіданні прокурор заперечила проти задоволення клопотання засудженого та відновлення строку на апеляційне оскарження вироку, оскільки ним не наведені причини поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, але про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, через начальника установи, де він відбуває покарання. Клопотань про доставку його у судове засідання для розгляду клопотання не надходило.
Враховуючи думку прокурора та норми ч.3 ст. 353 КПК України 1960 року, де вказано, що неявка повідомлених сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, суд вважає за можливе розглянути клопотання засудженого у відсутності осіб, які не з`явилися.
Під час розгляду клопотання суд оглянув копію вироку та розпорядження відносно засудженого ОСОБА_4 , які направленні на судовий запит (а.с.4-5, 18, 19-20, 34-37, 38), дослідив клопотання, прийшов до висновку, що клопотання засудженого не підлягає до задоволення за наступних підстав.
Оглянути матеріали кримінальної справи №1/0124/290/2012 суду не представилось можливим, у зв`язку із тимчасовою окупацією території АР Крим.
Так, згідно вимог ст. 349 ч.3 КПК України, апеляція на вирок суду першої інстанції, може бути подано протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, які перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Зі змісту норми закону вбачається, що засуджений мав право на подачу апеляції на вирок суду на протязі 15 діб з моменту його отримання.
З розпорядження про виконання вироку суду від за 2012 рік у справі №1/0124/290/2012 вбачається, що засуджений ОСОБА_4 отримав копію вироку 06.07.2012 та мав право на оскарження вироку саме з дати отримання з 06.07.2012 (а.с.18).
Однак, засуджений своїм правом не скористався та не оскаржив вирок суду у визначений законодавцем строк і не навів в клопотанні будь - яких обґрунтувань поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вироку.
У відповідності до положень ст. 5 КПК України процесуальні рішення приймаються судом згідно з положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Відповідно до вимог ст. 353 ч.4 КПК України 1960 року за результатами розгляду клопотання суд виносить постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.
Викладені судом обставини в їх сукупності вказують на відсутність правових підстав для відновлення засудженому строку на апеляційне оскарження, а тому апеляцію засудженого ОСОБА_4 необхідно визнати такою, що не підлягає розгляду.
Керуючись ст.ст. 349, 353 КПК України 1960 року, Перехідними положеннями КПК України, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р., суд -
п о с т а н о в и в :
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відновленні строку на апеляційне оскарження вироку Ялтинського міського суду АР Крим від 11 червня 2012 року.
Визнати апеляцію засудженого ОСОБА_4 на вирок Ялтинського міського суду АР Крим від 11 червня 2012 року такою, що не підлягає розгляду.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 15 днів з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_4 , який відбуває покарання, - в той же строк з моменту вручення йому копії постанови.
Суддя : ОСОБА_1