ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/739/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, громадянина України, з середньо - технічною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 16 вересня 2015 року, приблизно о 10 год. 00 хв., знаходячись на перехресті вул. Садова, 88 - вул. Садова, 89 в м. Києві, шляхом ривка відкрито заволодів жіночою сумкою та грошовими коштами в сумі 150 грн., належністю потерпілій ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що точної дати не пам`ятає, коли в вересні місяці 2015 року о 10 год., знаходячись по вул. Садовій, 88 в м. Києві, підбіг до потерпілої та з її рук вирвав сумку, проте невдовзі був затриманий працівниками міліції.
Не оспорював останній й наявність в сумці потерпілої 150 грн.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпіла не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, те, що відповідно до вимог ст. 12 КК України, він відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який несудимий, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, уважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі, але не в максимальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 186 КК України.

Разом з тим, суд уважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи обставини справи, дані про його особу, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставина, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність постійного місця проживання, можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі п.п. 2-4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 у виді домашнього арешту залишити без зміни.

Речові докази по справі, а саме, зелена сумка «Levis», жіночі сині чешки, та жіноча сумка «ESPRIT» залишити у власності ОСОБА_5 ; грошові кошти в сумі 519 гривень, які знаходяться в камері схову речових доказів Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві повернути ОСОБА_3 за належністю; CD-R диск залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя