Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

29 грудня 2015 року Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу директора ТОВ «ЮВК Оникс» ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого СВ Подільського УП ГУНП України в м. Києві вчинити дію,

В С Т А Н О В И В :
28.12.15р. директор ТОВ «ЮВК Оникс» ОСОБА_2 подав до суду скаргу про зобов`язання слідчого СВ Подільського УП ГУНП України в м. Києві вчинити дію, в якій просив зобов`язати слідчого СВ Подільського УП ГУНП України в м. Києві повернути йому майно, а саме «п`ять чорних пластмасових лотків з документами.Пластмасовий чорний лоток 2».

З матеріалів скарги вбачається, що директор ТОВ «ЮВК Оникс» ОСОБА_2 просить суд зобов`язати слідчого СВ Подільського УП ГУНП України в м. Києві вчинити дії щодо повернення майна, вилученого на підставі протоколу обшуку від 30.07.10р. за правилами КПК України (1960р.).

Згідно зі ст. 177 КПК України (1960 року), обшук проводиться в тих випадках, коли є достатні підстави вважати, що знаряддя злочину, речі й цінності, здобуті злочинним шляхом, а також інші предмети і документи, які мають значення для встановлення істини в справі чи забезпечення цивільного позову, знаходяться в певному приміщенні або місці чи в якої-небудь особи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 186 КПК України (1960 року), при обшуку або виїмці можуть бути вилучені лише предмети і документи, які мають значення для справи, а також цінності і майно обвинуваченого або підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову або можливої конфіскації майна. Предмети і документи, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до справи.

Разом з тим, кримінально-процесуальним кодексом України (1960 року) не передбачалося поняття «тимчасове вилучення майна», як і не передбачалося можливості оскарження саме до суду дій слідчого, здійснених в порядку ст.ст. 177, 186 КПК України (1960 року).

Відповідно до п. 9 розділу 11 Перехідних положень KПK України (2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, положення глави 16 KПK України (2012 року), які регламентують порядок тимчасового вилучення майна, правові наслідки такого вилучення, а також процесуальний порядок припинення тимчасового вилучення майна стосуються дій слідчого, вчинених після набрання чинності новим КПК.

За таких обставин, оскаржувана ОСОБА_2 бездіяльність слідчого щодо неповернення майна, вилученого під час обшуку, здійсненого в порядку КПК (1960 року), не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за скаргою директора ТОВ «ЮВК Оникс» ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою директора ТОВ «ЮВК Оникс» ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого СВ Подільського УП ГУНП України в м. Києві вчинити дію.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1