Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів:ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
розглянула в судовому засіданні 19 серпня 2015 року у м. Києві касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2015 року щодо ОСОБА_4

Зазначеним вироком, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду,

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

такого, що судимості не мав,

засуджено за ч. 1 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

За вироком суду, ОСОБА_4 за невстановлених обставин незаконно придбав фольговий згорток із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін у кількості 0,024 г , зберігав її з метою збуту та збув за грошові кошти у сумі 200 грн ОСОБА_5 06 листопада 2014 року в період часу з 19.50 год. до 20.10 год. поряд з будинком АДРЕСА_1

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування зазначених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Вказує на безпідставне, на його думку, застосування судом першої інстанції положень ст. 69 КК, внаслідок чого ОСОБА_4 призначено покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м'якості. Крім того, зазначає про недотримання судом апеляційної інстанції положень ч. 2 ст. 419 КПК.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 307 КК у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи прокурора про безпідставність застосування судом першої інстанції положень ст. 69 КК при призначенні ОСОБА_4 покарання, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 65 КК в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його підвищену суспільну небезпечність, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також дані про особу ОСОБА_4, який раніше не судимий, позитивно характеризується, працює, щиро розкаявся у вчиненому, що визнав обставинами, які пом'якшують покарання.

З урахуванням зазначених обставин, які обґрунтовано були визнані такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, місцевий суд дійшов вірного висновку про можливість призначення ОСОБА_4 за розміром більш м'якого покарання у виді позбавлення волі, ніж передбачено законом.

Крім того, як убачається зі змісту ухвали, апеляційний суд, стверджуючи про правильність застосування судом першої інстанції до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК, надав обґрунтовані відповіді на доводи апеляційної скарги прокурора, які аналогічні доводам його касаційної скарги.

Свій висновок суд апеляційної інстанції переконливо мотивував в ухвалі, і вважати його необґрунтованим чи сумнівним підстав немає.

Таким чином, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК і з наведеними в ній висновками щодо законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Покарання, призначене ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК, відповідає загальним засадам призначення покарання, є достатнім і справедливим, а тому підстави для скасування оскаржуваних судових рішень з мотивів, наведених у касаційній скарзі прокурора, відсутні.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити прокурору, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2015 року щодо ОСОБА_4.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3