Справа № 1-1190/11 Провадження №11/0390/192/2012 Головуючий у 1 інстанції:Квятковський М.С.
Категорія:ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України Доповідач: Пазюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Пазюка О. С.

суддів - Матвієнко Н.В., Лозовського А.О.,

за участю прокурора Кухтей-Хилюк Л.В.

засудженого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2012 року , яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючий, розлучений, без постійного місця проживання, раніше судимий:

вироком Луцького міського суду Волинської області від 01.03.1995 року за ч.3 ст.142, ст.44 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

вироком Луцького міського суду Волинської області від 02.11.2001 року за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

вироком Луцького міського суду Волинської області від 15.12.2003 року за ч.3 ст.15 , ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 17.10.2006 року по відбуттю строку покарання,

засуджений за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 постановлено рахувати з 26 жовтня 2011 року.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати по справі в сумі 225 грн. 12 коп.

Вироком вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що повторно 25 жовтня 2011 року приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, переслідуючи корисливу зацікавленість та мету таємного викрадення чужого майна, проник в підсобне приміщення, що знаходиться між сьомим та восьмим поверхами в будинку № 46 по вул. Кравчука у м. Луцьку, та зірвавши замок на дверях кладовки, намагався таємно викрасти звідти праску вартістю 900 грн., кондиціонер вартістю 500 грн., металеві трубки, металеві частини, мотки з проводами, які не становлять матеріальної цінності. При цьому ОСОБА_1 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим ОСОБА_2, якому і належало майно на загальну суму 1400 грн.

В апеляції засуджений, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації своїх дій, просить змінити обране йому покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, посилаючись на те, що він більше 5 років не притягувався до кримінальної відповідальності, працює, вину у вчинені злочину визнав повністю і розкаявся у скоєному, цивільний позов по справі не заявлено, а тому він зможе допомагати близьким родичам.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляції, пояснення засудженого, який апеляцію підтримав і просив її задовольнити, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції і просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який він засуджений, та кваліфікація його дій за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України є правильними і ніким не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Так, у відповідності до вироку суду, призначаючи покарання ОСОБА_1 судом у повній мірі враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, і те, що підсудний неодноразово судимий за корисливі злочини.

Окрім того, взято до уваги судом як помякшуючі покарання обставини, в тому числі ті, про які засуджений зазначає у поданій апеляції, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, так і обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_1 можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства та правильно обрав покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу й на те, що ОСОБА_1 неодноразово засуджувався за корисливі злочини, за що відбував покарання у місцях позбавлення волі, звільнявся в тому числі умовно-достроково та внаслідок акту амністії, після чого знову вчиняв аналогічні злочини. Наведені обставини свідчать про його вперте небажання ставати на шлях виправлення.

При таких обставинах, обране судом мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене ч.3 ст.185 КК України, не можна вважати надто суворим.

Посилання засудженого в апеляції на відсутність цивільного позову і бажання допомагати близьким родичам, а також на ті обставини, що він більше 5 років не притягувався до кримінальної відповідальності і до затримання працював, з огляду на вищевикладене, не є достатніми підставами для помякшення призначеного йому покарання.

Обране ОСОБА_1 покарання, на думку колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для обрання більш м'якого покарання, як про це просить засуджений у своїй апеляції, немає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду від 12 січня 2012 року щодо нього - без зміни.

Головуючий

Судді