Провадження № 1-кс/461/7081/15
УХВАЛА
04.12.2015 р. Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 у провадженні за скаргою на бездіяльність слідчого Галицького РВ Львівського міського управління Головного управління МВС України у Львівській області та прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000396,
ВСТАНОВИВ:
16 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у провадженні за скаргою на бездіяльність слідчого Галицького РВ Львівського міського управління Головного управління МВС України у Львівській області та прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні. Свої вимоги щодо відводу слідчого судді ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що під час розгляду інших справ за участі заявника суддя ОСОБА_4 допускав, на думку ОСОБА_3 , порушення норм законодавства. Зокрема, 30 квітня 2015 року суддею ОСОБА_4 була постановлена ухвала про відмову ОСОБА_3 у задоволенні його заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 ; 25 вересня 2015 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого та прокурора повернуто заявникові.

Просить суд задовольнити заяву про відвід слідчого судді.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід слідчого судді підтримав та просив задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві.

Слідчий суддя ОСОБА_4 , який був повідомлений про розгляд заяви про відвід, своїх пояснень з приводу підстав відводу не надав.

Судом, з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності особи, якій заявлено відвід.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням норм діючого законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого судді ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Галицького РВ Львівського міського управління Головного управління МВС України у Львівській області та прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000396

Приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Статтею 80 КПК України визначено, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000¬XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58).

Заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 не містить передбачених ст. ст. 75, 76 КПК України правових підстав для відводу судді, не є вмотивованою, а ґрунтована лише на власних припущеннях заявника.

Виходячи з вищевказаного, заява про відвід слідчого судді задоволенню не підлягає, у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 04 грудня 2015 року проголошено її вступну та резолютивну частини. Повний текст ухвали проголошений 07 грудня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1