Справа № 1-909/11
Провадження №11/0290/296/2012 Категорія: 12
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач : Мішеніна
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2012 року

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого-судді: Мішеніної С.В.

Суддів: Нагорняка Є.П., Спринчука В.В.

За участю прокурора: Миколайчука Д.Г.

розглянула 22 березня 2012 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляцією зі змінами прокурора, що приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 на вирок Ленінського райсуду м. Вінниці від 26 січня 2012 року, яким

ОСОБА_3,

1974 р. народж., уродж. ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, гр. України, раніше несудимого

засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України до 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно п. 2, 3, 4 ч. 1ст. 76 КК України зобов'язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію при ГУМВС України у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи, або навчання, періодично з'являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 31 883 грн. 03 коп.

Згідно вироку суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів за наступних обставин.

Згідно виконавчого листа №АЕ-86 від 13.11.2000 р., виданого Калинівським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів останній мав сплачувати на утримання сина кошти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.10.2000 року і до його повноліття.

В період часу з 20.10.2000 року до 01.10.2011 року заборгованість по аліментах не погашена і склала 31 883 грн. 03 коп.

Незважаючи на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), боржником ніяких заходів щодо погашення заборгованості не вжито.

Маючи можливість виконати покладені постановою Калинівського районного суду від 03.11.2000 р. ОСОБА_3, який в період часу з 2001 року по 2006 рік працював та отримував матеріальний дохід, але приховував його, змінював місця роботи, не повідомляючи державну виконавчу службу Ленінського районного управління юстиції м. Вінниці про адресу та назву місця роботи, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Не погодившись з вироком суду прокурор, що приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляцію зі змінами, просив вирок змінити, за ч. 1 ст. 164 КК України призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2-х (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 відмовити, в решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора Миколайчука Д.Г., який просив задоволити апеляцію зі змінами, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція зі змінами підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 365 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Висновки суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочину за зазначених у вироку обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 164 КК України не оспорюється.

Однак, призначаючи покарання ОСОБА_3, суд першої інстанції допустив неправильне застосування кримінального закону та визначив покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, хоча зазначене покарання не передбачене санкцією ч. 1 ст. 164 КК України.

Крім того, при вирішенні цивільного позову судом допущено істотні порушення кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів справи сума в розмірі 31 883 грн. 03 коп. це заборгованість по аліментах на утримання сина засудженого, які згідно постанови Калинівського райсуду Вінницької області від 03.11.2000 р. підлягали стягненню в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.10.2000 року до його повноліття.

Судом першої інстанції ОСОБА_3 засуджений за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду вищевказаних коштів на утримання дитини.

За таких обставин при постановленні вироку, суд, виходячи з наявності рішення суду про стягнення аліментів, повинен був відмовити в задоволенні цивільного позову ОСОБА_4, оскільки 31 883 грн. 03 коп. є заборгованістю по аліментах згідно рішення суду, а не матеріальна шкода, заподіяна злочином.

Згідно ст. 367 КПК України підставами для зміни судових рішень, зазначених у частині першій статті 347 цього Кодексу, при розгляді справи в апеляційному суді є істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слід змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання, визначивши ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у вигляді 2-х (двох) років обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, та в частині вирішення цивільного позову, відмовивши в його задоволенні.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

У х в а л и л а :

Апеляцію зі змінами прокурора, що приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_2 задоволити.

Вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.01.2012 року змінити.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у вигляді 2-х (двох) років обмеження волі.

Застосувати ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

В задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

В решті вирок залишити без змін.

Судді: