Справа №1-126/10 19.10.2010 19.10.2010 19.10.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-628/2010р. Головуючий 1-ї інстанції Устіченко К.І.
Категорія: ч. 2 ст. 296 КК України Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області

в складі:

Головуючого Дзюби Ф.С.

суддів: Фаріонової О.М., Івченко О.М.,

за участю прокурора Якименка О.П.

захисника ОСОБА_2

засуджених: ОСОБА_3, ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями законного представника ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього засудженого ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_3 на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 15 липня 2010 року, яким:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

-18.11.2009р. Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

- засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України до 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18.11.2009р. і остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 3-х років 6-ти мясці позбавлення волі.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 миколаївської області, не судимого,

- засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України до 2-х років позбавлення волі.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимого,

- засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України до 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зобовязано: не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання навчання чи роботи та періодично зявлятись у вказані органи для реєстрації.

Постановлено стягнути з засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь Снігурівської районної організації воїнів-інтернаціоналістів «Саланг» 1639,99 грн. в рахунок відшкодування заподіяної злочином майнової шкоди.

Постановлено стягнути з засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВС України по 348,30 грн. з кожного за проведення трасологічної та дактилоскопічної експертиз.

Як вбачається з вироку суду в ніч на 14 березня 2010 р.. більш точного часу під час досудового та судового слідства встановити не представилося можливим, засуджені ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, поверталися додому з дискотеки, яка проходила у ресторані «Інгулець» в м. Снігурівка по вулиці Суворова. Проходячи через меморіальний комплекс пам'яті загиблим воїнам-інтернаціоналістам, який розташований по вулиці Леніна в м. Снігурівка та демонструючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, умисно, повалили руками та ногами декілька металевих конструкцій електричних опор освітлення меморіального комплексу, на яких пошкодили світильники зовнішнього освітлення, енергозберігаючі лампочки та підземний кабель, після вчинених дій знову повернулися на дискотеку до ресторану «Інгулець».

Через 20 хвилин підсудні в такому ж складі, знову повертаючись додому з дискотеки, проходячи мимо меморіального комплексу та демонструючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, умисно, повалили руками та ногами інші металеві конструкції електричних опор освітлення меморіального комплексу, на яких пошкодили світильники зовнішнього освітлення, енергозберігаючі лампочки та підземний кабель.

Всього хуліганськими діями засуджених заподіяно матеріальні збитки Снігурівській районній організації воїнів-інтернаціоналістів «САЛАНГ» на загальну суму 2459,99 грн..

В апеляції законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 просить вирок районного суду змінити, засудженого ОСОБА_4 виправдати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що засуджений ОСОБА_4 даного злочину не вчиняв, обставини, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, а обвинувачення останнього ґрунтується лише на суперечливих, неправдивих свідченнях засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які змовившись оговорили ОСОБА_4.

Крім того непричетність до вчинення даного злочину ОСОБА_4 підтверджується заявою із зізнанням засудженого ОСОБА_3, який показав що ОСОБА_4 не вчиняв хуліганських дій.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 просить вирок районного суду в частині покарання змінити, призначивши йому покарання з урахуванням вимог ст. 66 КК України не повязане з ізоляцією від суспільства.

Посилається на те, що даний злочин він вчинив під тиском з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Вважає, що суд при призначенні покарання не взяв до уваги те, що він виховувався в не повній сімї, повне визнання вини та його щире каяття.

Заслухавши доповідь судді, законного представника неповнолітнього ОСОБА_5, засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_2 в підтримку доводів апеляцій, думку прокурора, який вважав, що вирок суду необхідно залишити без змін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів находить їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Дослідженими в судовому засіданні доказами вина засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні злочину, за який їх засуджено, доказана і ОСОБА_3 не заперечується, як і не заперечується кваліфікація його дій за ст. 296 ч.2 КК України.

Незважаючи на невизнання в судовому засіданні вини ОСОБА_4, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, як підсудний ОСОБА_3, так і підсудний ОСОБА_6 на протязі досудового слідства і в суді стверджували, що ОСОБА_9 брав участь у пошкодженні майна меморіального комплексу і підстав піддавати сумніву достовірність цих свідчень у суду не було.

Законні представники неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які були допитані судом в якості свідків, показали, що зі слів своїх синів їм відомо, що у пошкодженні майна меморіального комплексу також приймав участь ОСОБА_4

Твердженням підсудного ОСОБА_4 про те, що його обмовили ОСОБА_3 та ОСОБА_6 із-за неприязнених стосунків, суд дав належну оцінку і обґрунтовано не взяв їх до уваги, а розцінив як спосіб уникнути відповідальності за скоєний злочин.

З урахуванням сукупності досліджених доказів суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_4 за ст. 296 ч.2 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яке продовжувалося тривалий час і супроводжувалося пошкодженням майна та вчинене групою осіб.

Доводи апелянта про відсутність доказів вини ОСОБА_9 у вчинені злочину є безпідставними і спростовуються вище наведеними доказами.

Покарання засудженим ОСОБА_3 та ОСОБА_9 призначено з дотриманням вимог ст. ст. 65-67, а ОСОБА_3 і 71 КК України, тобто з урахуванням ступені тяжкості скоєного, даних про особу винних, обставин, що обтяжують та помякшують покарання, в тому числі і тих, на які в апеляції посилається ОСОБА_3

Підстав для зміни чи скасування вироку, про що просять апелянти, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції засудженого ОСОБА_3 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 15 липня 2010 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4, без змін.

Головуючий

судді: