Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 1-88/11
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

"06" грудня 2011 р.

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого -судді Руденко З.Б.,

за участю секретаря -Гладишко Н.А.,

прокурорів -Козлова Ю.С., Бабенкова О.Ю., Афійчука Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3

району Житомирської області, українця, громадянина України,

освіта неповна середня, вдівця, пенсіонера по віку,

раніше не судимого,

у вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.152 КК України,

в с т а н о в и в:

31 січня 2011 року близько 17 години(точний час не встановлено) в с.Бистріївка Ружинського району Житомирської області ОСОБА_1, маючи умисел на насильницьке задоволення статевої пристрасті природним способом, запросив до себе в житловий будинок, розташований по вулиці Рибачківського, 10 в с.Бистріївка, малолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після того, як малолітня ОСОБА_2 зайшла всередину будинку, ОСОБА_1Н.з метою запобігання потрапляння туди інших осіб, закрив зсередини вхідні двері будинку на засов.

Знаходячись в приміщенні вказанного житлового будинку, ОСОБА_1, переслідуючи умисел на насильницьке задоволення статевої пристрасті природним способом, тобто згвалтування, достовірно знаючи, що потерпіла ОСОБА_2 є малолітньою та використовуючи внаслідок малолітства її безпорадний стан, внаслідок якого вона не могла розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій та чинити опір, почав роздягати малолітню ОСОБА_2, а потім роздягнувся сам та почав вчиняти розпустні дії сексуального характеру. Потім ОСОБА_1 , застосовуючи фізичне насильство у вигляді грубої фізичної сили, а також погрози застосувати фізичне насильство, яке виразилось у висловлюванні потерпілій погроз вбивством, поклав потерпілу на ліжко в спальній кімнаті вказанного житлового будинку, утримуючи її вагою власного тіла в лежачому положенні, та намагався її зґвалтувати, спричинивши при цьому потерпілій тілесні ушкодження у вигляді садна на слизовій присінку піхви, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Проте ОСОБА_1 не довів свій злочинний намір до кінця, оскільки цьому своїми діями перешкодила мати потерпілої ОСОБА_3, яка почала стукати у вхідні двері будинку, намагаючись їх відкрити.

2

Свою вину у вчиненні вищевказанного підсудний ОСОБА_1 не визнав, пояснивши в судовому засіданні, що потерпіла сама влітку та восени 2010 року неодноразово просила його про вчинення з нею статевого акту. Однак він, маючи похилий вік та поганий стан здоровя, відчував, що не може вчинити статевий акт і тому з вказанних причин відмовлявся від пропозицій потерпілої. Проте восени 2010 року в садку с.Бистріївка за пропозицією потерпілої двічі вчиняв з нею розспустні дії, оголяючи перед нею свої статеві органи.

31 січня 2011 року ввечері потерпіла сама прийшла до нього в житловий будинок і, пройшовши в спальну кімнату, роздяглась та лягла на ліжко, пропонуючи йому вступити з нею в статевий звязок. Однак він відмовився від вказанної пропозиції. В цей час у вхідні двері почав хтось стукати, потерпіла злякалась і швидко вділась та вийшла з будинку.

Наміру вступити з потерпілою статевий звязок в нього не було, тим більше з огляду на стан його вік та стан здоровя він не міг цього зробити фізіологічно.

Незважаючи на невизнання вини підсудним, його вина у вчиненні злочину підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами:

-показами потерпілої ОСОБА_2, яка в судовому засіданні пояснила, що взимку 2011 року, коли вона проходила повз житлового будинку ОСОБА_1, останній взяв її за руку та повів до свого будинку, а коли вони зайшли всередину, то замкнув за собою вхідні двері на засов. Потім ОСОБА_1 завів її в спальну кімнату, роздівся сам та роздів її, поклав її на ліжко, розвів їй ноги та ліг на неї зверху. Їй було важко, але вона не кричала, бо боялась. Він ввів свого пальця в її статеві органи та хотів ввести туди свій статевий член, однак в цей час постукали в двері і вона тоді намагалась його відіпхнути, однак ОСОБА_1 сказав, що як будеш кричати, то я тебе вбю. Вона нічого йому не казала, бо злякалась. В цей час вдруге постукали в двері і вона знову відіпхнула підсудного, а він встав і почав вдягатись. Вона також одягнулась і підсудний відкрив двері з будинку, де біля входу стояла її бабця, якій вона по дорозі додому все розповіла.;

-показами свідка ОСОБА_4, яка в судовому засіданні пояснила,що 31.01.2011р. ввечері до неї додому приходила мати ОСОБА_2, яка шукала свою доньку, а на наступний день баба ОСОБА_2 плакала та розповідала, що ОСОБА_1 закрив ОСОБА_2 у себе вдома;

-показами свідка ОСОБА_5, яка в судовому засіданні повідомила, що 31 січня 2011 року близько 18 год. її невістка мати ОСОБА_2 ввечері прийшла до неї додому та повідомила, що десь немає ОСОБА_2, вважала, що вона у ОСОБА_1, в якого в хаті світилось, однак двері були зачинені. Тоді свідок вирішила сама пошукати онуку в з цією метою прийшла до житлового будинку ОСОБА_1, де постукала у вхідні двері, які були зачинені. Всередині будинку світилось світло і видно було, що до вхідний дверей підходив ОСОБА_6 та її онука ОСОБА_2, яка застібала на собі дублянку і в якої трусились руки. Після цього вона з ОСОБА_2 пішла до себе додому, де онука їй розповіла, що ОСОБА_1 до неї ліз. Дитина зняла із себе трусики, а на них була свіжа кров, а статеві органи були почервонілі. Тоді свідок, розсердившись, побігла додому до ОСОБА_1 та пригрозила йому тюрмою;

-показами свідка ОСОБА_3, яка в судовому засіданні повідомила, що є матірю малолітньої потерпілої ОСОБА_2 і що близько 18 год. побачила, що довго немає її доньки, яка перед цим пішла гратись до подруг. Тоді свідок пішла до свекрухи , а потім до ОСОБА_1, у якого на подвірї гавкав собака. В житловому будинку ОСОБА_1 світилось світло, однак вхідні двері були замкненні, вона їх пошарпала і пішла дальше шукати доньку. Потім ОСОБА_2 привела від ОСОБА_1 свекруха.

3

При огляді дитини в той вечір вона бачила у неї на стегні та на трусиках маленьку краплю свіжої крові. Потім дитина їй розповіла, що ОСОБА_1 ліз своїми руками до її статевих органів;

-свідоцтвом про народження ОСОБА_2, серії І-БК №073011, виданим 01.08.2002р. Бистріївською сільською радою Ружинського району Житомирської області, з якого вбачається, що вона народилась 11 липня 2002 року;

-протоколом усного повідомлення про злочин, з якого вбачається, що 01.02.2011р. батько потерпілої ОСОБА_7 повідомив правоохоронні органи про те, що 31.01.2011р. близько 17 год.30 хв. в с.Бистріївка ОСОБА_1 за своїм місцем проживання розбещував малолітню ОСОБА_2;

протоколами огляду місця події від 01.02.2011р. та від 22.04.2011р., в яких зафіксовано загальне розташування кімнат та обстановки в житловому будинку ОСОБА_1, та зазначено, що 01.02.2011р. з місця події вилучено підодіяльник , на якому згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №160 від 25.03.2011р. виявлено кров людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_2;

протоколом огляду місця події від 01.02.2011р., з якого вбачається, що у ОСОБА_7 було вилучено дитячі труси, які належали потерпілій ОСОБА_2, і на яких відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №141 від 02.03.2011р. виявлено кров людини;

-протоколом відтворення обстановки та обставин події від 22.04.2011р., з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_2 в присутності понятих показала та розказала де ОСОБА_1 вчиняв відносно неї насильницькі дії.

Як вбачається з висновку судово- медичної експертизи від 21.02.2011 року, у ОСОБА_2 виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна на слизовій присінку піхви червоного кольору, що при доторкуванні лишає вологий рожевий слід, котре виникло від дії тупого предмета, чим могли бути палець, напружений чоловічий статевий орган, та не виключається його заподіяння власною рукою. Вказане тілесне ушкодження могло утворитись 31.01.2011 року і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. При освідуванні потерпілої ОСОБА_2 експертом встановлено, що порушень дівочої пліви у неї не виявлено та малоймовірно, що будова її дівочої пліви, допускає вчинення із нею статевого акту без її порушення, також експертом не виявлено у потерпілої будь-яких тілесних ушкоджень, змін, що слідчать про насильницьке розведення ніг, не виявлено також ушкоджень з внутрішньої сторони нижніх кінцівок.

Згідно висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 143 від 30.03.2011 року потерпіла ОСОБА_2 в минулому психічними захворюваннями не страждала та не страждає ними в даний час. Вона в силу вікової необізнаності в питаннях взаємовідносин статей, не здатна розуміти характер і значення здійснених проти неї розпусних дій і чинити опір, однак може поверхнево, чисто описово розповісти про те, що відбувалось в період часу, який цікавить слідство, без усвідомлення і розуміння суті подій, які відбулися, а тому її покази потребують обєктивного підтвердження.

При проведенні експертизи у потерпілої ОСОБА_2 не виявлено схильності до вираженого фантазування, її функції уяви розвинуті слабо.Також у неї експертами не виявлено схильності до вираженої навіюваності.

Згідно висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №144 від 30.03.2011р. підсудний ОСОБА_1 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними на даний час, в період часу,до якого відносяться інкріміновані йому вчинки, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, яка б позбавляла його здатності

4

усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не перебував, він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_1 не виявляє психологічних чинників, які б суттєво вплинути на його сексуальну поведінку.

З висновків судово-медичних експертиз №199 від 21.02.2011р. та №154 від 18.10.2011р., вбачається, що при освідуванні у підсудного ОСОБА_1 не виявлено будь-яких тілесних ушкоджень та будь-яких анатомічних змін (вроджені дефекти статевого члена, рубці, пухлини тощо), які б перешкоджали введенню статевого члена в піхву та подальшому сполученню. По встановленим експертами судово-медичним данним ОСОБА_1 станом на 31.01.2011р., а також на час проведення експертизи, здатний до здійснення статевого акту, однак фунціональна здатність може бути знижена за рахунок захворювань з боку серцево-судинної, нервової та ендокринної систем. Проте дати висновок про статеве безвсилля, тобто імпотенцію, у гр.ОСОБА_1 не видається можливим.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив по відношенню до малолітньої потерпілої ОСОБА_2 дії, безпосередньо спрямовані на здійснення насильницького статевого акту природним способом, але не довів ці дії до початку статевого акту за обставин, що не залежали від його волі, суд приходить до впевненості, що він вчинив незакінчений замах на згвалтування, тобто незакінченний замах на статеві зносини, з малолітньою потерпілою із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування та з використанням безпорадного стану потерпілої особи і його дії підлягають кваліфікації за ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 152 КК України.

Посилання підсудного на те, що потерпіла сама добровільно пропонувала йому вступити з нею в статеві зносини не впливає на кваліфікацію його дій, оскільки підсудний, живучи по сусідству із сімєю потерпілої ОСОБА_8, достовірно знав та усвідомлював, що потерпіла є малолітньою, оскільки не досягла 14-річного віку, а тому в такому віці не розуміла характеру та значення таких дій як статеві зносини між особами.

Суд не вірить показам підсудного про те, що він не мав наміру вчинити згвалтування потерпілої ОСОБА_2, оскільки вказані покази суперечать встановленим фактичним обставинам справи.

Підстав сумніватись в достовірності показів потерпілої ОСОБА_2 у суда немає, так як вони є послідовними, незмінними як під час досудового слідства так і під час розгляду справи в суді, а також підтверджуються іншими доказами по справі,

Визначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ОСОБА_1 злочину, особу підсудного, обставини, що помякшують покарання.

Підсудним вчинено особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудному, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.66 КК України суд визнає обставинами, що помякшують покарання підсудного те, що він має похилий вік: на данний час йому виповнилось 80 років, а також те, що він, як вбачається з висновку судово-медичної експертизи, має поганий стан здоровя і хворіє, зокрема, на серцево-судинні та легеневі захворювання.

Крім того, обираючи підсудному ОСОБА_1 покарання, суд також враховує особу підсудного, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, має тривалий стаж роботи в місцевому сільськогосподарському підприємстві.

Враховуючи вказані обставини, суд на підставі ч.1 ст. 69 КК України призначає ОСОБА_1 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.4 ст.152 КК України.

5

Суд, враховуючи те, що підсудним вчинено особливо тяжкий та небезпечний статевий злочин, який посягає на статеву недоторканість малолітньої дитини, громадська небезпека якого міститься у виключній аморальності та цинічності дій підсудного, що могли спричинити потерпілій серйозну шкоду здоровю, завдали їй моральної травми та грубо принизили її гідність, вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_1, незважаючи на його вік та стан здоровя, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому не застосовує при призначені йому покарання положення ст.75 КК України щодо звільнення від призначеного покарання з іспитовим строком.

Судом встановлено, що вчинення підсудним вказанного злочину потягло за собою моральні страждання малолітньої потерпілої, які проявились в її нервовому збудженні, роздратуванні, страху, приниженні, і таким чином потерпілій було заподіяно моральну шкоду.

Розмір відшкодування вказаної шкоди суд визначає в сумі 15 тис.грн., виходячи з того, що такий розмір повинен бути обгрунтованим, та обрахованим, виходячи із засад розумності, з врахуванням майнового стану підсудного.

Щодо стягнення коштів на користь законного представника потерпілої, а також матеріальних збитків, заподіяних злочином, то суду не надано будь-яких доказів в обгрунтування вказанних позовних вимог, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Речові докази по справі підлягають знищенню як такі, що не являють собою ніякої цінності.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.15, ч.4 ст.152 КК України, і призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України 5(Пять) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити попередньою підписку про невиїзд.

Цивільний позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15 000 грн. (пятнадцять тисяч гривень) в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази по справі: труси, поліетиленовий пакет, покривало, підодіяльник, труси, мазки, марлеві тампони, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів СУ УМВС України в Житомирській області, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9