Баранівський районний суд Житомирської області
Справа №1-126/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2010 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Головні В.П., секретаря судових засідань - Кравчук Ю.С. з участю прокурора - Люлька Д.В., потерпілих - ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Баранівці справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , польки, , громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючої, судимої Баранівським районним судом 22.06.2009 року за частиною 1 статті 164, ст..ст. 75, 76 КК України на два роки обмеження волі, з випробуванням, з іспитовим строком два роки,

за частиною 2 статті 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 12.04.2007 року, ОСОБА_4 зобов'язаний сплачувати на користь органу опіки та піклування , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку до повноліття дітей .

Однак в період з 1 квітня 2009 року по 1 червня 2010 року ОСОБА_4 злісно ухилялася від сплати аліментів на утримання дітей. Вона не мала постійного місця роботи, в Баранівський районний центр зайнятості за сприянням у працевлаштуванні не зверталася, добровільно виплату аліментів не проводила, на неодноразові попередження державного виконавця відділу державної виконавчої служби не реагувала. Заборгованість по аліментах за цей період становить становить 3360 гривень, а загальна заборгованість за період з 12.04.2007 року по 1.06.2010 року - 9272 гривні.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнала і пояснила, що має шестеро неповнолітніх дітей, щодо яких позбавлена батьківських прав. Після постановлення рішення про стягнення з неї аліментів, не платила останні, так як не має постійного місця роботи. В службу зайнятості за сприянням у працевлаштуванні не зверталася, хоча їй пропонували це зробити. Вона отримувала кошти за виконання різних робіт, однак аліменти не перераховувала. Державний виконавець попереджував її про відповідальність за ухилення від сплати аліментів.

Крім визнання вини підсудною, її вина підтверджується і іншими зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно з якими ОСОБА_4 в період з 12.04.2007 року по даний час не платить їм аліменти на утримання дітей, опікунами яких вони призначені.

- заявою директора Житомирської загальноосвітньої школи - інтернату для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, згідно з якою ОСОБА_4 не платить аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 /а.с.18/

- копією виконавчого листа, виданого 12 квітня 2007 року , згідно з яким

ОСОБА_4 зобов'язана виплачувати аліменти на утримання шести неповнолітніх

дітей /а.с.6/;

- копіями попереджень, поданням віддіду ДВС Баранівського районного управління

юстиції та розрахунком боргу, із яких видно, що ОСОБА_4 з дня постановлення

вішення про стягнення аліментів до 1.06.2010 року не сплачувала аліменти, має борг

перед потерпілими за період з 1.04.2009 року по 1.06.2010 року, попереджувалася

державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати

аліментів 18.02. 2010 року та 12.05.2010 року /а.с. 7, 8, 9/;

- довідкою Баранівського районного центру зайнятості, із якої видно, що

ОСОБА_4 за сприянням у працевлаштуванні не звертався до центру /а.с.42/;

- копією вироку Баранівського районного суду від 22 червня 2009 року, згідно з яким підсудна засуджувалася за злісне ухилення від відбування покарання.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 2 статті 164 КК України, оскільки вона, будучи судимою за злісне ухилення від сплати аліментів на утримаеея дітей, повторно злісно ухилялася від сплати встановлених судом платежів /аліментів/ на утримання своїх неповнолітніх дітей.

Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує, що підсудна вчинила злочин невеликої тяжкості під час відбування покарання за іншим вироком, раніше судима, характеризується за місцем проживання негативно.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, що ОСОБА_4 раніше судима, суд вважає необхідним призначити підсудній покарання у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винною за частиною 2 статті 164 КК України і призначити покарання за цим законом - два роки обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання частини не відбутого покарання за вироком Баранівського районного суду від 22.06.2009 року, призначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання - два роки і шість місяців обмеження волі.

До вступу вироку в силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід - підписку про невиїзд..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області протягом п'ятнадцяти діб з момента його проголошення через Баранівський районний суд.

Суддя: В.П.Головня