Гайворонський районний суд Кіровоградської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 07 " червня 2010 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Поліщука В.В. при секретарі Лозовій І.О. з участю прокурора Посвистака О.М. потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, приватний підприємець, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звинувачується в тому, що він будучи службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими обов'язками щодо прийняття та звільнення працівників та займаючись підприємницькою діяльністю в Гайворонському районі Кіровоградської області, в період часу з 12 березня 2010 року по 21 травня 2010 року, грубо порушував вимоги трудового законодавства, відносно найманого працівника.

29 травня 2003 року Гайворонською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, було зареєстровано ОСОБА_2, як фізичну особу-підприємця та отримано ним свідоцтво про державну реєстрацію.

Основним видом діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 є роздрібна торгівля продуктовими товарами.

Так, ОСОБА_2 здійснюючи торговельну діяльність у магазині «Центральний», який розташований по вул. Центральній, 8а, у с. Солгутово Гайворонського району, систематично грубо порушував вимоги трудового законодавства.

В порушення ст.ст. 21, п. 6 ч. 1 ст. 24, ст.ст. 24-1 та 48 КЗпП України, ОСОБА_2, використовував найману працю одного робітника, а саме ОСОБА_1 в період часу з 12 березня 2010 року по 21 травня 2010 року, без оформлення з нею трудових відносин шляхом укладення в письмовій формі трудового договору та його реєстрації у Гайворонському районному центрі зайнятості, також не включаючи відомості про її трудовий стаж у трудову книжку.

Також, ОСОБА_2 всупереч вимог ст.ст. 95, 96 та 115 КЗпП України, ст.ст. 24, 33 Закону України «Про оплату праці» виплату заробітної плати здійснював без підтвердження про її отримання, нижче встановленого державою мінімального розміру, не здійснюючи її індексацію та не виплачуючи два рази на місяць. Окрім цього, оплату роботи у святкові і неробочі дні та у нічний час відповідно до ст.ст. 107 та 108 КЗпП України не здійснював, чим порушив права робітника на отримання ним суми заробітної плати у встановленому законодавством розмірі.

Внаслідок не оформлення трудових відносин з найманим працівником ОСОБА_1, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 не здійснювалось утримання податку з доходу вказаного працівника передбаченого Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» та не здійснювалось відрахування за неї коштів на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та пенсійне забезпечення відповідно вимог ст.ст. 253-256 КЗпП України та Законів України «Про загальнодержавне пенсійне страхування», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням похованням».

Вказані дії є порушенням конституційного права особи на отримання заробітної плати, не нижчої від визначеної законом та права на соціальний захист, що включає право на забезпечення її у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, які закріплені у ст. 43 та 46 Конституції України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 визнав себе винним і підтвердив викладені обставини, заявив клопотання про закриття справи згідно ст.. 45 КК України.

Прокурор Посвистак О.М. підтримав клопотання, дав висновок, що справу необхідно закрити, оскільки підсудний вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, характеризується позитивно, після вчинення злочину щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Заявлене клопотання підлягає задоволенню, а справу необхідно закрити в зв'язку з тим, що ОСОБА_2 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, після вчинення злочину щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Збитків від злочину не наступило.

На підставі викладеного та керуючись ст. 45 КК України, ст.ст. 7-2, 282 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ

Закрити кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172 КК України у зв'язку з дійовим каяттям та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 підписку про невиїзд з постійного місця проживання - відмінити.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд Кіровоградської області в строк 7 діб з моменту проголошення через Гайворонський районний суд.

Суддя В.В.Поліщук