Справа № 1-221/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2011 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Горбатовської С.А.

при секретарі Бурдейній М.П.,

за участю прокурора Курлатової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: м. Київ, ОСОБА_2 Лепсе, 79-г, кв. 45, раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_3, 06.08.2010 року, приблизно о 00.30 год., перебуваючи в парку "Відрадний" по пр-ту Комарова, 1 в м. Києві, побачив ОСОБА_4, яка йшла по парку. Побачивши сумку в руках у ОСОБА_4, у підсудного ОСОБА_1 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном. Підійшовши до ОСОБА_4, підсудний ОСОБА_1 схопив рукою сумку, яку вона тримала у руках, і ривком вихопив її у ОСОБА_4 Після цього, підсудний ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 1670 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що пізно ввечері 05.08.2010 року він вийшов на прогулянку до парку "Відрадний", що пр-ту Комарова, 1 у м. Києві. 06.08.3020 року, приблизно о 00.30 год., він побачив дівчину, яка йшла по парку та розмовляла по мобільному телефону, на руці у дівчини була сумка темного кольору. Тоді у нього виник умисел на викрадення сумки та мобільного телефону, так як йому конче були потрібні гроші для його дитини. Підійшовши до дівчини ззаду, він вирвав з її правої руки сумку та мобільний телефон і побіг в бік свого будинку № 79-г, що по ОСОБА_5 Лence. В подальшому, викрадений телефон продав на ринку "Радіолюбитель" по вул. Ушинського в м. Києві за 120 грн., гроші витратив на харчування сина.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 відшкодував їй частину матеріального збитку в сумі 850 грн., тому уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з підсудного ОСОБА_1 збитки в сумі 790 грн. При призначенні міри покарання для підсудного ОСОБА_1 просила суд суворо його не карати, обмежитись умовним терміном покарання.

Покази підсудного ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи ініким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ст. 299 ч. 3 КПК України при дослідженні доказів по справі стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

З урахуванням зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд вважає докази по справі допустимими та достовірними, а вину підсудного ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, доведеною, оскільки ОСОБА_1 відкрито викрав чуже майно (грабіж).

При призначенні міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, раніше не судимого (а.с. 67), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 71), на обліку у лікарів нарколога (а.с.68) та психіатра (а.с.70) не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.87.)

Крім того, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує думку потерпілої ОСОБА_4 з приводу міри покарання для підсудного.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд вважає щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

За викладеним, суд вважає, що до підсудного ОСОБА_1 необхідно застосувати міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Суд задовольняє уточнений цивільний позов на суму 790 грн.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до ст.81 КПК України.

Судових витрат по справі не має.

За викладеним, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, щомісячно з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Уточнений цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки в сумі 790 грн.

Речові докази по справі - ідентифікаційний код та паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_4 - залишити у власності ОСОБА_4

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: