АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/4634/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/188/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 190 КК України
УХВАЛА
12 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5 ,
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
-обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 1-кп/623/307/2015 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 жовтня 2015 року, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Вірнопілля Ізюмського району Харківської області, громадянку України, з професійно-технічною освітою, не заміжню, не працюючу, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, -
обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрито у порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст.284, п.2 ч.3 ст.314 КПК України.
Як установив суд, 24 грудня 2010 року ОСОБА_7 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області із заявою про призначення державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років та надбавку на догляд за дитиною-інвалідом від 6 до 18 років.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що звільняючи ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, суд не переконався, що діяння, яке поставлено їй за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину, обвинувачена винна в його вчинені та послався лише на її щире каяття, визнання нею своєї вини, відшкодування заподіяних збитків, хоча всі вищевказані обставини можливо встановити лише під час судового розгляду провадження, а не в стадії підготовчого судового засідання. Указав, що зазначені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону не відповідають таким загальним засадам кримінального провадження, передбаченим ст.7 КПК України, як законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, підтримавшого доводи апеляційної скарги, обвинувачену, яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Доводи прокурора про те, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, неможливо в стадії підготовчого судового засідання, а може бути здійснене лише при розгляді кримінального провадження по суті, безпідставні.
Згідно положень ч.ч.2, 3 ст.285 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності, що тягне за собою закриття кримінального провадження, може бути вирішене не тільки щодо обвинуваченого, а й стосовно особи, яка лише підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, тобто на стадії досудового слідства.
Вимогами п.2 ч.3 ст.314 КПК України передбачено прийняття вищевказаного рішення судом і в підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284, ч.1 ст.285 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно вимог, передбачених ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як слідує із матеріалів кримінального провадження, зокрема із змісту затвердженого прокурором обвинувального акту, ОСОБА_10 раніше не судима (а.с.25), кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, вчинила вперше, після його вчинення визнала свою провину, висловлювала жаль з приводу вчиненого, тобто щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину, добровільно у повному обсязі відшкодувала завдані нею збитки (а.с.18, 20) і ці три останні обставини визначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання (а.с.1-2), що свідчить про дійове каяття обвинуваченої.
Тобто, згідно обвинувального акту зазначені вище обставини, які згідно ст.45 КК України є підставами для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, були уже встановлені у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зазначені в обвинувальному акті і прокурор їх об`єктивність під сумнів не поставив, оскільки затвердив обвинувальний акт.
В суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_10 заявила клопотала про звільнення її від кримінальної відповідальності за підставами, передбаченими ст.45 КК України (а.с.17).
Проти задоволення цього клопотання обвинуваченої та закриття кримінального провадження за вказаними вище підставами не заперечували, як представник потерпілого, так і прокурор.
Викладене свідчить про те, що на момент проведення підготовчого судового засідання з розгляду кримінального провадження, були наявні всі передбачені ст.45 КК України підстави для звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому п.2 ч.3 ст.314, п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці сьомому п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №12, передбачене у ст.45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
За таких обставин та за наявності відповідного клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності, суд відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України невідкладно розглянув це клопотання та у порядку, передбаченому п.2 ч.3 ст.314, п.1 ч.2 ст.284 КПК України, прийняв рішення, яке відповідає вимогам ст.45 КК України.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 жовтня 2015 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття щодо неї кримінального провадження, залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: