Справа № 682/2885/15-к
Провадження № 1-кп/682/138/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000578 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чита РФ, росіянина, гр.. України, з освітою середньою, не одруженого, маючого одну неповнолітню дитину, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , судимого Славутським міськрайонним судом Хмельницької області 23.07.2004 року за ст. 185 ч.3 КК України з застосуванням ст.. 69 КК України до 1 року обмеження волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 8.02.2006 року за ст.. 185 ч. 3 КК України на підставі ст..ст. 69,71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 5.04.2007 року умовно-достроково з невідбутим терміном 13 днів; 29.10.2007 року за ст. ст.186 ч. 2, 190 ч. 2 КК України на підставі ст..ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 29.10.2012 року по відбуттю строку покарання, - за ст.. 190 ч. 2 КК України,

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5 ,

встановив:

досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_6 29 серпня 2015 року близько 19 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу будинку № 41 по вул.. Я.Мудрого у м. Славуті , шляхом обману та зловживання довірою під приводом необхідності сфотографувати речі, попросив у ОСОБА_5 належний їй мобільний телефон марки» Самсунг» моделі SM- G313 H/DS вартістю 1432 грн.13 коп., на екрані якого знаходилась захисна плівка вартістю 50 грн. та в якому знаходились дві сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» загальною вартістю 20 грн., а також чохол із шкірозамінника вартістю 150 грн.,після чого пішов до кафе-бару «Корона», де продав телефон ОСОБА_7 за 250 грн., а виручені кошти потратив на свої потреби. Його дії кваліфіковані за ст.. 190 ч. 2 КК України як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 досягнуто згоди та підписано угоду про примирення, відповідно до якої сторони погодили, що підозрюваний за ст. 190 ч. 2 КК України понесе покарання у виді 2-х років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків,передбачених ст.. 76 КК України, на що сторони дають свою згоду. В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, наслідки невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро кається. Також пояснив суду, що розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди йому зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має. Угоду про примирення вона укладала добровільно, наслідки укладання та затвердження цієї угоди їй зрозумілі. Просить затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_4 ,вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить її затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену сторонами міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст.ст. 468 ч. 1 п. 1, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного звинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що угода про примирення за своїм змістом і порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-471 КПК України, відповідає Закону про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, що передбачена санкцією ст. 190 ч. 2 КК України. Вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості.

Суд переконався в тому, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання, суворішого за узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі і він не заперечує проти затвердження угоди.

Потерпілій ОСОБА_5 роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, нероз`яснення їй наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України, та, крім того, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди потерпілій зрозумілі .Вона не заперечує проти затвердження угоди.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ст. 474 ч. 7 КПК України, відсутні.

Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам закону та загальним засадам призначення покарання. При його призначенні враховано обставини, що пом`ягшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого, його особу.

Обставинами, що пом`ягшують його відповідальність є визнання своєї вини у скоєному, щире каяття, позитивна характеристика за місцем проживання, відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди. . Обтяжуючих обставин по справі не встановлено.

Отже,за наслідками розгляду угоди у підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 і підозрюваним ОСОБА_6 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 314,315,369,370,371, 373, 374, 376, 395, 468, 471,473, 474, 475 КПК України, суд

засудив:

затвердити угоду від 29 вересня 2015 року про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 ..

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України , та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст.. 76 КК України поклати на засудженого обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Роз`яснити ОСОБА_8 ,що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом .

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області судової товарознавчої експертизи, в сумі 294 грн. 62 коп.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: