Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 1- 83/11
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2011 року Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

з участю прокурора Задерей Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не працює, проживає в м. Кагарлику перевулок Надзаводський,13 Київської області, раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

8.12.2010 року, близько 3 години, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння поблизу готелю- ресторану « Вікторія» в м. Кагарлику Київської області по вул..К.Маркса,74 ОСОБА_1 на грунті неприязних відносин з мотивів злості і ненависті яка виникла під час розмови про тяжкі умови проживання в дитячих будинках умисно ногами наніс удари лежачому ОСОБА_2 по різних частинах тіла внаслідок чого спричинив останньому середньої тяжкості тілесне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст..121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я, а саме у вигляді перелому нижнього (дистального ) відділу лівої малогомілкової кістки.

Допитаний в судовому засіданні підсудний. винність свою не визнав і пояснив, що на грунті неприязних відносин з мотивів злості і ненависті яка виникла під час розмови про тяжкі умови проживання в дитячих будинках він умисно руками наносив удари ОСОБА_2 Ногами він не бив і має сумніви, що потерпілий отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому нижнього (дистального ) відділу лівої малогомілкової кістки, так як знайомі бачили потерпілого 8.12.2010 року після 3 години і останній міг ходити.

Незважаючи на невизнаня своєї винності, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину підтверджується слідуючими доказами.

Показами потерпілого підтверджується, що 8.12.2010 року, близько 3 години, поблизу готелю- ресторану « Вікторія» в м. Кагарлику Київської області по вул..К.Маркса,74 ОСОБА_1 на грунті неприязних відносин з мотивів злості і ненависті яка виникла під час розмови про тяжкі умови проживання в дитячих будинках умисно ногами наніс йому по різних частинах тіла внаслідок чого спричинив йому середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді перелому нижнього (дистального ) відділу лівої малогомілкової кістки. Вказані покази суд бере за основу обвинувачення, так як в перших своїх поясненнях від 8.12.2010 року ( а.с.10 ) потерпілий стверджував про побиття його ногами по різних частинах тіла після падіння від удару рукою. При допиті в якості потерпілого ( а.с. 24-25) і під час звідин віч на віч з ОСОБА_1 вбачається поверхове опитування потерпілого, так як при допиті в якості потерпілого не з»ясовувалось питання про нанесення ударів ногами у зв»язку з першими поясненнями , а під час звідин віч на віч ( а.с. 53) зовсім не з»ясовувся механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Висновком судово- медичної експертизи підтверджується , що потерпілому спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст..121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я, а саме у вигляді у вигляді перелому нижнього (дистального ) відділу лівої малогомілкової кістки ( а.с.29-30) і цей висновок підтвердив в судовому засіданні експерт ОСОБА_3 який пояснив про можливість спричинення вказаного тілесного ушкодження внаслідок побиття ногами та можливість самостійно ходити потерпілим при наявності вказаного тілесного ушкодження.

Також вина підсудного підтверджується слідуючими доказами

Показами свідка ОСОБА_4 підтверджується, що 8.12.2010 року близько 4 години, він бачив потерпілого який шкутильгав і говорив, що був побитий біля готелю- ресторану « Вікторія».

Показами свідка ОСОБА_5 підтверджується, що 8.12.2010 року, близько 1 години вона бачила підсудного і потерпілого в барі які в цей час виходили з бару.

Невизнання підсудним своєї винності суд вважає способом його захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності і це вбачається з того, що спочатку на досудовому слідстві і судовому слідстві він не визнавав мотиву вчинення злочину з мотивів злості і ненависті яка виникла під час розмови з потерпілим про тяжкі умови проживання в дитячих будинках про, що пояснював потерпілий на досудовому і під час судового слідства , а стверджував, що потерпілий у зв»язку з відмовою ним випити горілки вдарив його в область потилиці ззаді і тому він у відповідь наносив удари кулаками потерпілому. А після зміни обвинувачення визнав вчинення злочину з мотивів злості і ненависті яка виникла під час розмови з потерпілим про тяжкі умови проживання в дитячих будинках пославшись на свій стан сп»ягніння. Також при оцінці його пояснень суд враховує, що підсудній раніш мав досвід захисту від обвинувачення в кримінальній справі по якій в силу ст..89 КК він є раніше не судимим.

Протоколом огляду та фото таблицею підтверджується місце вчинення злочину ( а.с.4-6, 7-9).

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає вірною кваліфікацію органами досудового слідства злочинних дій ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КК України, так як він умисно спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст..121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який задовільно характеризується по місцю проживання, обставини вчиненя злочину.

На підставі викладено, незважаючи на те, що обставиною яка обтяжує його покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді обмеження волі, яке йому слід призначити, і приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на визначений судом іспитовий строк відповідно до ст. 75 КК України. Також на засудженого слід покласти обовязки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Цивільний позов слід задоволити повністю і стягнути з підсудного на користь потерпілого 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди потерпілому яка виразилась відповідно до ст.. 23 ч.2 п.1 ЦК України у фізичному болю та стражданнях яких зазнав потерпілий у зв»язку з отримання тілесного ушкодження у вигляді перелому нижнього (дистального ) відділу лівої малогомілкової кістки. Розмір грошового відшкодування визначений судом з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань потерпілого.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, визначивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого слідуючі обовязки:

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

3)періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_1 .до набрання вироком суду законної сили залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої у зв»зку з умисним ушкодження здоров»я.

Речові докази, що передані на зберігання потерпілому залишити потерпілому у користування.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 днів з моменту проголошення вироку суду.

Суддя