Справа №505/454/16-к
Пр. №1-кп/505/75/16 р.
ВИРОК
15.02.2016 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
Згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.06.2008 року ОСОБА_4 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 21 травня 2008 року і до досягнення нею повноліття.
Однак ОСОБА_4 , в період з 01.10.2009 р. по 01.01.2016 р., маючи доходи від роботи по найму у приватних осіб, отриманні кошти використовував на власні потреби, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), не виконував покладені на нього обов`язки, про що свідчить те, що він навмисно не став на облік у Державну службу зайнятості для влаштування на офіційну роботу, знаючи про цьому, що за вказаний період часу утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 - в сумі 49 022 гривень 83 копійки.
Відповідно, у період з 01.10.2009 р. по 01.01.2016 р., ОСОБА_4 злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання доньки, внаслідок чого за вказаний проміжок часу утворилась заборгованість на загальну суму 49 022 гривень 83 копійки, що сукупно перевищує суму виплат за шість місяців відповідних платежів.
В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення. Показав, що дійсно згідно рішення Котовського міськрайонного суду, Одеської області від 20.06.2008 року зобов`язаний платити аліменти на утримання своєї доньки. Однак з часу звільнення з роботи у Котовському вагонному депо з 01.10.2009 р. до теперішнього часу ніяких грошових коштів на утримання доньки не надав, продукти харчування та одяг не купував.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що рішенням Котовського міськрайонного суду, Одеської області від 20.06.2008 року стягнуто з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання доньки, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01.10.2009 року. Однак ОСОБА_4 аліменти не сплачував, продуктами харчування та одягом дитину не забезпечував, в результаті чого утворилась заборгованість в загальній сумі 49 022 гривень 83 копійки.
Покази ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
В зв`язку з повним визнанням ОСОБА_4 своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Оцінивши в сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку про повне підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні зазначених судом діянь, і суд його умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України як - злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_4 - позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставини, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд в діях останнього не вбачає.
Виходячи із загальних принципів призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 , а також думки потерпілої, прокурора щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде відповідати вчиненим обвинуваченим й достатнім для його виправлення.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він на протязі 1 (одного) року іспитового терміну не скоїть нового злочину.
Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_8