Справа № 1807/3497/12
Провадження № 1/577/7/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2013 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Аршук Т.М.

при секретарі Іваненко Н.В.

з участю прокурора Волосюк Ю.Б.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, спеціальність правознавство, одруженого, має на утриманны малолітню дитину, не працюючого , мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого , -

в скоєні злочинів, передбачених ст.ст.365 ч. 2, 368 ч. 2 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця Абхазії, сел. Хумушкурі, громадянинаУкраїни, вірмена, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, працюючого продавцем-консультантом магазину «Хозтовари», мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого,-

в скоєні злочинів, передбачених ст.ст.365 ч. 2, 368 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Підсудний ОСОБА_4 наказом начальника Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області № 76 о/с від 11.09.2008 року призначений на посаду старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Ленінського РВ Харківського МУ ГУМВС України в Харківській області.

Підсудний ОСОБА_5 наказом начальника Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області № 53 о/с від 30.09.2010 року призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Ленінського РВ Харківського МУ ГУМВС України в Харківській області.

05 жовтня 2010 року заступником начальника СВ Ленінського РВ ОСОБА_6 в рамках кримінальної справи №64100470 в порядку ст.114 КПК України ( 1960 р.) начальнику Ленінського РВ ОСОБА_7 спрямовано окреме доручення, а також план-завдання щодо проведення оперативно-розшукових заходів, направлених на встановлення особи, яка вчинила злочин відносно ОСОБА_8, встановлення місцезнаходження викраденого майна, встановлення осіб і місцезнаходження абонентів за №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, 8, які користуються послугами мобільного звязку на території м. Конотоп та забезпечення явки цих осіб до Ленінського РВ для проведення слідчих дій.

Розпорядженням начальника Ленінського РВ від 05 жовтня 2010 року членів слідчо-оперативної групи по кримінальній справі №64100470 старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Харківського МУ капітана міліції ОСОБА_4, оперуповноваженого сектору карного розшуку Харківського МУ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 та особи , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , на виконання окремого доручення та плану-завдання слідчого Ленінського РВ Вдовидченка О.І. відряджено до м. Конотопа, Сумської області.

05 жовтня 2010 року ОСОБА_5, ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в цивільному одязі на автомобілі НОМЕР_4, власником якого на підставі свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії АХС №047526 являється тесть ОСОБА_4- ОСОБА_9 прибули в м.Конотоп.

Прибувши до м.Конотоп, ОСОБА_5, ОСОБА_4та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , в порушення вимог п.6.11 „Інструкції з організації відряджень у структурі МВС України, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2004 року №1666 та п.6.11 „Порядку направлення працівників органів та підрозділів ГУМВС України в Харківській області у службові відрядження, затвердженої наказом ГУМВС в Харківській області від 01.06.2010 року №352, у ОСОБА_10 (з обслуговування м.Конотоп та Конотопського району) не зареєструвалися та керівництву ОСОБА_10 про проведення заходів з встановлення особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, не повідомили.

Натомість, всупереч наведеному, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, прибувши до місця проживання ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7, діючи спільно та умисно, перевищуючи свої службові повноваження, в порушення вимог ст.106 КПК України, не впевнившись у причетності ОСОБА_11 до вчинення злочину стосовно неповнолітньої ОСОБА_8, не прийнявши пояснень з цього приводу від ОСОБА_11 і його батьків та , не маючи достатніх на те підстав, затримали ОСОБА_11 Останній, не знаючи, з якої причини його затримують, схопився руками за одвірок хвіртки та став кликати на допомогу свою матір ОСОБА_3 та сестру ОСОБА_12

Перевищуючи службові повноваження, діючи всупереч інтересам служби та підриваючи авторитет органів влади, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , спільно та умисно, застосовуючи фізичну силу, стали відривати ОСОБА_11 від хвіртки. У звязку з тим, що ОСОБА_11 не відпускав рук від одвірка хвіртки та тримався за нього,особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, намагаючись змусити ОСОБА_11 звільнити руки, закрив хвіртку, в результаті чого защемив руки останнього, завдавши ОСОБА_11 фізичного болю та змусивши таким чином останнього їх розщемити. Після цього ОСОБА_11 схопився руками за стовп електроопори, який знаходиться біля його двору. ОСОБА_5, діючи спільно з ОСОБА_4 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження., перевищуючи службові повноваження, всупереч інтересам служби, вдарив ОСОБА_11 декілька разів рукою по тілу, накинув на його руку спецзасіб наручники та став разом з ОСОБА_4 відривати ОСОБА_11 від стовпа, намагаючись примусити останнього сісти до салону автомобіля. Із застосуванням фізичної сили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відірвали ОСОБА_11 від стовпа та потягнули до автомобіля, де ОСОБА_5, погрожуючи ОСОБА_11 пістолетом, змусив останнього сісти до салону автомобіля.

ОСОБА_4, перевищуючи службові повноваження, всупереч інтересам служби та підриваючи авторитет органів влади, штовхнув матір ОСОБА_11- ОСОБА_3, коли остання намагалася зясувати, по якій причині затримують її сина. Після того як ОСОБА_3 впала біля свого двору, ОСОБА_4 вдарив її декілька разів ногами по тілу.

Після цього, ОСОБА_4 на деякий час залишився біля двору з ОСОБА_3, а ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ,повезли ОСОБА_11 в напрямку вул. Руденка в м. Конотопі, де стали чекати ОСОБА_4 Перебуваючи в салоні автомобіля разом з ОСОБА_5 і особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та чекаючи повернення ОСОБА_4, ОСОБА_11 запропонував останнім гроші в обмін на його звільнення та повернення додому. В цей час до салону автомобіля сів ОСОБА_4, якому ОСОБА_5 довів пропозицію ОСОБА_11 дати гроші. Порадившись між собою та дійшовши згоди на одержання грошей , ОСОБА_4 довів до ОСОБА_11 суму в розмірі 10 тисяч доларів США ( по офіційному курсу НБУ України станом на 05 жовтня 2010 року становить 79099,00 грн.).

ОСОБА_11, не маючи при собі коштів і засобів звязку та дізнавшись від ОСОБА_4, що його підозрюють у вчиненні грабежу відносно ОСОБА_8 і він буде доставлений до м. Харкова, попросив надати йому можливість зателефонувати додому.

ОСОБА_11 в телефонній розмові з матірю ОСОБА_3, яку він вів з мобільного телефону з сім-карткою за № НОМЕР_5, який йому був наданий ОСОБА_4, на мобільний телефон рідної сестри ОСОБА_12 з сім-карткою за № НОМЕР_6, повідомив матір про необхідність передати ОСОБА_5, ОСОБА_4 та особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , гроші в розмірі 10 тисяч доларів США для повернення його додому та виконати їх вимоги.

ОСОБА_3, реально усвідомлючи заявлені вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_4 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, щодо передачі грошей та можливість настання тяжких наслідків для свого сина ОСОБА_11 у разі їх невиконання, в телефонній розмові надала згоду на передачу ОСОБА_5, ОСОБА_4 та особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, грошей в розмірі 10 тисяч доларів США, що по офіційному курсу долара США станом на 05 жовтня 2010 року становить 79099,00 грн.

Незважаючи на отриману згоду ОСОБА_3 передати гроші , ОСОБА_5, ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , продовжуючи свої злочинні дії, під час слідування до м. Суми погрожували ОСОБА_11 та його рідним фізичною розправою, завдавали йому в той час, коли він перебував в наручниках, ударів руками в різні частини тіла, а також завозили в лісосмугу неподалік від с. Красне, Конотопського району, де ОСОБА_5, за мовчазної згоди ОСОБА_4 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, приставляв ОСОБА_11 пістолет до голови.

ОСОБА_3 власних коштів мала лише 2950,00 Євро, яких було недостатньо для задоволення злочинних вимог підсудних та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у звязку з чим вона звернулася за допомогою до своїх знайомих ОСОБА_13 , яка надала 2600,00 Євро та ОСОБА_14 , яка надала 1400,00 Євро .

ОСОБА_3, усвідомлюючи, що дії підсудних та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , є незаконними, повідомила про даний факт до ОСОБА_10 ( з обслуговування м.Конотоп та Конотопського району) УМВС України в Сумській області та працівникам міліції ОСОБА_10, які прибули до неї додому за її заявою.

Після цього, під час телефонних розмов по мобільному звязку ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_5, ОСОБА_4 та особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , що у неї мається необхідна для них сума грошей в розмірі 6950,00 Євро, яка еквівалентна 10 тисячам доларам США та готова передати їх .

ОСОБА_5, ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, по мобільному телефону стали вимагати від ОСОБА_3 прибути до м.Суми, на що остання, усвідомлюючи, що у разі відмови її сина не повернуть додому, надала згоду.

З метою викриття злочинних дій ОСОБА_5, ОСОБА_4 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, серед грошей в сумі 6950,00 Євро, що становить 75407,40 грн., на купюрах номіналом 100 Євро за №№ р1, s 9, х 5, х 6, s 9, s 8, s НОМЕР_7, s 6, s 7 та s 7, які ОСОБА_3 повинна була передати підсудним та особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, працівниками міліції ОСОБА_10 в будинку за місцем проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8, з допомогою люмінуючої речовини у вигляді олівця зроблено напис „вимагання та складено протокол про помітку цих грошей.

Після цього, близько 23 години ОСОБА_3 на вимогу підсудних та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у супроводі працівників міліції ОСОБА_10 прибула в м.Суми для передачі грошей.

Під час телефонних розмов по мобільному звязку підсудні та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вказали ОСОБА_3, щоб вона прибула для передачі грошей на вул. Харківську в район автозаправочної станції „Гефест.

Домовившись між собою, ОСОБА_4 залишив особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження з ОСОБА_11 в лісосмузі на виїзді з м. Суми, а сам разом з ОСОБА_5 прибув в район АЗС „Гефест на вул. Харківську в м. Суми для одержання грошей від ОСОБА_3

При зустрічі, яка відбулася на вул. Харківській в м. Суми біля АЗС „Гефест, ОСОБА_3 передала ОСОБА_4 гроші в розмірі 6950 Євро , які він поклав до своєї сумки.

Після одержання грошей ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції ОСОБА_10

ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, втекли з місця вчинення злочину.

06 жовтня 2010 року під час огляду місця події в сумці ОСОБА_4 виявлено та вилучено гроші в розмірі 6950 Євро , які йому до цього передала ОСОБА_3

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №741 від 27 жовтня 2010 року на час обстеження у ОСОБА_11 мали місце садна правого передпліччя, синець лівої кісті, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №742 від 27 жовтня 2010 року на час обстеження у ОСОБА_3 мали місце синці лівого стегна, синець в проекції лівого крила півздовшної кістки, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судової експертизи звукозапису №10169/10-17 від 14 грудня 2010 року ОСОБА_3 приймала участь у розмовах, що зафіксовані в досліджувальних фонограмах №№ 1,2, які зафіксовані в наданому на дослідження мобільному телефоні „NOKIA модель 7230, IMEI 14313, власником якого являється донька ОСОБА_3- ОСОБА_12

Згідно висновку експертизи речовин, матеріалів та виробів №2097 від 29 листопада 2010 року на 10 грошових купюрах номіналом 100 Євро за №№ р1, s9, х5, х6, s9, s8, s, s6, s7 та s7, вилучених при затриманні у ОСОБА_4, напис „вимагання зроблений люмінуючою речовиною у вигляді олівця, якою працівники міліції ОСОБА_10 05 жовтня 2010 року помітили вищевказані 10 купюр номіналом 100 Євро в будинку ОСОБА_3

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винним себе визнав частково і пояснив, що 03 вересня 2010 року він отримав на виконання матеріал ЖРЗПЗ по факту вчинення грабежу з застосуванням насилля невстановленою особою, який мав місце 03 вересня 2010 року близько 15 години 30 хвилин на лодочній станції поблизу вулиці Котлова в м.Харкові відносно дівчини. З матеріалів стало відомо, що невідомий, перебуваючи на лодочній станції поблизу вул. Котлова, застосувавши до дівчини насилля, відкрито заволодів її сережками, грошима в сумі 30 грн., двома золотими браслетами та мобільним телефоном „NOKIA, після чого з місця злочину втік. По даному факту Ленінським РВ була порушена кримінальна справа за ст.186 ч.2 КК України. З метою розкриття даного злочину була заведена ОРС, в рамках якої, а також за дорученням слідчого проводилися оперативно-розшукові заходи для встановлення та затримання особи, яка вчинила даний злочин. В ході проведення даних заходів був встановлений ОСОБА_11, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_9. По факту встановлення особи було доведено до слідчого та керівництву райвідділу. Було прийнято рішення керівництвом та слідчим щодо доставлення ОСОБА_11 в Ленінський РВ для проведення слідчих дій. Були отримані наступні документи: окреме доручення слідчого, план-завдання та документи на відрядження 05 жовтня 2010 року він разом з оперуповноваженим СКР Ленінського РВ ОСОБА_15 та оперуповноваженим СКР Ленінського РВ ОСОБА_5 на автомобілі ВАЗ -21099, що належить ОСОБА_9, прибули в м.Конотоп. По приїзду в м.Конотоп вони заїхали в паспортний стіл, де отримали копію Ф-1 на ОСОБА_11, після чого поїхали до місця реєстрації ОСОБА_11 Близько 14 години вони прибули до будинку, постукали і до них вийшов на вулицю ОСОБА_11 ОСОБА_5 представився йому і показав службове посвідчення та сказав ОСОБА_11, що йому необхідно прослідувати з ними , на що ОСОБА_11 сказав, що зрозумів, за що. Зразу ж вийшла мати ОСОБА_11 і стала кричати та конфліктувати. Він їй представився і показав службове посвідчення та пояснив, що її син підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, на що вона сказала, що у неї є в міліції та прокуратурі є знайомі і що їм просто так все це не минеться. Після цього ОСОБА_11 сів в автомобіль і вони поїхали в сторону м.Харкова. В машині ОСОБА_11 зізнався у вчиненні злочину та в деталях розповів, куди здав викрадене, а саме - золоті вироби здав під свій паспорт в ломбард біля метро „Наукова. В подальшому при слідуванні, коли виїхали за м.Конотоп, він помітив, що за ними їдуть два автомобілі „Форд та „ВАЗ. Він припустив, що переслідування спровоковано матірю ОСОБА_3, яка направила за ними його дружків. Він побоювався, що дружки будуть намагатися відбити ОСОБА_11 Він керував автомобілем і дуже не прислухався до розмов, які відбувалися позаду. Памятає, що хлопці давали ОСОБА_11 телефон і він телефонував до своєї матері відносно теплого одягу та документів. В м. Конотоп вони повертатися не збиралися і ОСОБА_11 попросив матір привезти речі та паспорт в м.Суми . Уривками він чув про можливість найму адвоката в м.Харкові та про вартість його послуг . Він керував автомобілем, слідкував за дорогою та за автомобілями, які їхали за ними. По телефону він ні з ким особисто не розмовляв та не чув, щоб хтось у когось вимагав гроші. Хлопці сказали, що мати ОСОБА_11 готова підвезти документи та речі в м.Суми. Вони намагалися відірватися в м.Суми від переслідування автомобілів, але у них нічого не виходило. Про дану ситуацію вони доповіли керівництву. Так як засвітло вони не встигали доїхати до м.Харкова, то не ризикнули виїхати на трасу, побоюючись, що ОСОБА_11 у них відберуть силою. ОСОБА_16 призначила зустріч за мостом дороги, яка знаходиться в м.Суми та веде до м.Харкова. Залишивши ОСОБА_15 із затриманим , він та ОСОБА_5 пішли на зустріч з матірю ОСОБА_11 до місця, на яке вона вказала, так як продовжували боятися силового захоплення ОСОБА_11 Коли він та ОСОБА_17 стояли біля дороги, то підїхав автомобіль ВАЗ-2110 , з машини вибігли люди в цивільному , у одного з них був автомат, їх було близько трьох чоловік , скільки, точно не памятає, але не менше. Один з них, без пояснень, наніс йому удар рукою, кулаком в обличчя, одночасно з цим інший вдарив його прикладом автомата в праву частину голови і стали валити його на землю. В цей час той хлопець, який його ударив першим, став засовувати до його барсетки, яка висіла у нього через плече, якийсь згорток. При спробі застебнути молнію на барсетці, він її зламав. Після цього його повалили на землю, заламали руки назад, наступили ногою на обличчя, із-за чого він уткнувся обличчям в землю. В цей час йому одягнули наручники і він відчув, що йому чимось намазують руки. Коли він лежав на землі, то просив неодноразово дозволу піднятися, але йому навмисно наступали на ноги, завдаючи фізичного болю. Також в процесі, коли його валили на землю, він чув декілька одиноких пострілів і чув голос ОСОБА_5, який прохав не стріляти. Коли він лежав на животі, до нього підходили різні люди, які йому не представлялися, але з розмов зрозумів, що вони працівники міліції. Приблизно через три години підїхала ще одна група на чолі зі слідчим , яка стала здійснювати огляд місця події. Коли слідчий його оглядав, то дістав із сумки пакет та запитав, звідки він у нього, на що він слідчому відповів, що даний пакет йому підкинутий однією з осіб, яка його затримувала, на що слідчий пояснив, що його відповідь в протокол заносити не буде, оскільки все , що пояснюється, фіксується з допомогою відеозйомки. Тоді він попросив, щоб слідчий відобразив в протоколі про те, що молнія на барсетці була зламана в момент, коли засовували пакет. Слідчий сказав, що відобразить, але він не знає, чи був відображений в протоколі даний факт. ОСОБА_3 він на місці його затримання не бачив взагалі. По телефону з ОСОБА_3 він не розмовляв. Протокол затримання був складений не в момент його затримання, а 06 жовтня 2010 року о 9 годині 30 хвилин в прокуратурі м.Конотопа. Визнає себе винним в скоєнні злочину , передбаченого ст. 365 ч.2 КК України , в скоєнні злочину , передбаченого ст. 368 ч. 2 КК України винним себе не визнає , оскільки гроші він не вимагав і не брав.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 винним себе визнав частково і пояснив, що приблизно з кінця вересня 2010 року його було призначено на посаду оперуповноваженого СКР Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, де він працював у групі по розкриттю розбоїв та грабежів. Там він почав працювати з оперуповноваженими СКР ОСОБА_4 та ОСОБА_15 На початку жовтня 2010 року їх відправили у відрядження до м. Конотопа Сумської області на підставі наказу. Була порушена кримінальна справа по факту грабежу вчиненого відносно дівчини. На підставі оперативної інформації особа , яка вчинила даний злочин проживала в ІНФОРМАЦІЯ_10. Вони виїхали в відрядження всі разом на автомобілі ВАЗ 21099, даний автомобіль належав ОСОБА_4 Вони приїхали в місто Конотоп в світлий час доби. Старшим групи був призначений ОСОБА_4 Чи відмічалися вони в ОСОБА_10 не памятає. Вони приїхали на місце проживання ОСОБА_11, який по оперативній інформації вчинив напад на дівчину. Прибувши на місце він памятає, що ОСОБА_11 сів у автомобіль і вони поїхали у напрямку м. Суми. Чи дзвонили вони будь-яким родичам ОСОБА_11 він не памятає. Участі у будь-яких телефонних розмовах не приймав. Приїхавши у м. Суми вони зупинилися щоб заправитися, з розмов він зрозумів, що хтось повинен привести якісь речі. Після чого вони стояли неподалік від заправки, ОСОБА_4 пішов до проїзної частини, а він зупинився чекати на клумбі. Він побачив як підїжджала якась машина, яка саме не памятає, з неї вийшло 3-4 молодих людей чоловічої статі та почали бити ОСОБА_6, в цей момент під»їхав ще один автомобіль, з якого вийшли ще якісь озброєні люди з автоматами. Він злякався і втік, після чого оповістив про дану подію своєму керівництву і йому сказали їхати до м. Харків. Де знаходився ОСОБА_15 в цей момент з ОСОБА_11 він не знає. В м. Харків він добирався попутним і громадським транспортом. Приїхавши в м. Харків він дуже сильно захворів і лежав вдома лікувався, на роботу не виходив. Щодо подій які відбувалися у м. Суми він давав пояснення співробітникам ВВБ ГУБОЗ у Харківській області.

Крім повного визнання підсудними своєї вини в скоєні злочину , передбаченого ст. 365 ч.2 КК України і невизнання своєї вини в скоєнні злочину, передбаченого ст. 368 ч.2 КК України їх вина, кожного окремо, в повному обсязі пред»явленого обвинувачення доводиться слідуючими доказами:

показаннями потерпілої ОСОБА_3, яка підтвердида, що 05 жовтня 2010 року приблизно о 14 годині 35 хвилин, коли вона разом із сином ОСОБА_11 працювала на городі, то почула, як спрацював звуковий сигнал, встановлений на хвіртці. У звязку з цим син пішов подивитися, хто там прийшов, можливо контролер по електроенергії. Через деякий час, коли син пішов , вона почула його крик: „ОСОБА_10!. Коли вона вибігла на вулицю, то побачила, що біля двору ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 тримають сина ОСОБА_18, у якого руки були завернуті назад, але чи був він у наручниках чи його просто тримали, вона не бачила. Син ОСОБА_18 кричав їй, щоб вона кликала сусідів. ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 намагалися з застосуванням фізичної сили затягти її сина до салону автомобіля ВАЗ-2109 темно-синього кольору. При цьому вони підганяли один одного і вимагали один від одного діяти швидко. З хати на вулицю вибігла її донька ОСОБА_12І, яка до цього перебувала в будинку разом з малолітньою дитиною. Коли ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 тримали її сина ОСОБА_18 і останній знаходився біля стовпа електроопори, вона просила ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 пояснити, що сталося, пропонувала зайти до хати та розібратися, але останні не зважали на це, а тільки вимагали від неї відійти та не заважати. Хтось з трьох осіб, які затримали її сина ОСОБА_18, показав якесь посвідчення у вигляді корочок, яке розгорталося, але вона нічого там не запамятала. ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 заштовхали її сина ОСОБА_18 на заднє сидіння машини, при цьому били її сина по голові. Вона намагалася якимось чином упередити протиправні дії відносно її сина з боку ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5, у звязку з чим обхопила руками свого сина за тулуб ззаду, однак її хтось з цих трьох хлопців, застосувавши силу, відірвав від сина і кинув на землю, в результаті чого вона впала спиною на землю. Коли вона впала на землю, її хтось із трьох хлопців вдарив ногою 2-3 рази по лівій нозі і по тулубу зліва, в результаті чого вона відчула фізичний біль. Хто її кинув на землю та вдарив декілька разів, вона точно сказати не може, так як була суматоха і вона перебувала в стані сильного нервового збудження та не могла контролювати дії кожного з трьох хлопців. В той момент, коли її хтось із трьох хлопців відтягував від сина ОСОБА_18, вона побачила в руці у ОСОБА_5, який з лиця схожий на вірмена, пістолет, поверхня якого мала чорний колір. Вона почула, як ОСОБА_5 сказав, що буде стріляти. В цей момент її кинули на землю і вона не бачила, яким чином ОСОБА_5 розпорядився пістолетом.

Після цього ОСОБА_15 та ОСОБА_5 повезли її сина в автомобілі ВАЗ-2109 за ріг вулиці і біля неї залишився ОСОБА_4, у якого через плече була сумка на ремені. Вона ухопилася за ремінь сумки та почала у ОСОБА_4 питати, хто вони такі і чому забирають її сина ОСОБА_18, але ОСОБА_4 вирвався від неї і побіг в напрямку машини, в якій повезли її сина. Вона намагалася наздогнати ОСОБА_4, але не змогла. Її донька ОСОБА_12 записала номер машини, на якій повезли її сина, а саме 10-41 КС на червоному фоні. Після цього вона зайшла до хати і зі свого мобільного телефону зателефонувала до міліції на „102 та повідомила про все, що сталося. Це було о 14 годині 45 хвилин. Приблизно через 10-15 хвилин після того як вона зателефонувала до міліції, на мобільний телефон її доньки ОСОБА_12 надійшов дзвінок. Коли вона взяла трубку, то почула в телефоні голос свого сина ОСОБА_18, який їй сказав: ОСОБА_10, це я, слухай, треба 10 тисяч доларів, як можна швидше. Після того як вона переговорила з сином ОСОБА_18 , почула в трубці чоловічий голос, який сказав: „ Передзвоніть на „102 і відмініть свій виклик, скажіть, що Ви пожартували, скажіть, що приїздили товариші. Коли вона від сина ОСОБА_18 почула, що потрібні гроші, вона зрозуміла, що сина відпустять після того як вона віддасть суму грошей, яку їй вказав її син ОСОБА_18.

Далі на мобільний телефон її доньки зателефонували з мобільного телефону за номером НОМЕР_5 і син ОСОБА_18 сказав їй, що потрібно зібрати гроші в сумі 10 тисяч доларів США та віддати ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 і тоді його повернуть додому. Також з нею розмовляв хтось з трьох хлопців, які затримали її сина ОСОБА_18, який сказав, що треба зробити так, як каже її син і якомога швидше Вона намагалася запитати, що сталося і вияснити, за що треба платити гроші, але їй сказали, швидше збирати гроші і тоді зателефонувати на мобільний телефон за номером НОМЕР_5. Вона розуміла та усвідомлювала для себе, що ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 треба передати хабар, тобто незаконну винагороду за те, щоб вони його відпустили та повернули додому. Вона також розуміла для себе, що у разі відмови в передачі грошей ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 не відпустять її сина та не повернуть його додому.

Так як потрібної суми у неї не було в наявності, за допомогою вона звернулася до ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які зібрали гроші в сумі 6 тисяч 950 Євро.

До 18 години у неї вже були гроші в сумі 6 тисяч 950 Євро. У цей час поряд з нею вже були працівники міліції ОСОБА_10, за порадою яких вона записала дві телефонні розмови з кимось із трьох хлопців на диктофон мобільного телефону її доньки ОСОБА_12 Вона надала згоду працівникам міліції ОСОБА_10 помітити спеціальним олівцем 10 купюр Євро та передати гроші в м. Суми ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 з метою викриття їх злочинної діяльності. . Вона розуміла та усвідомлювала для себе, що ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 передає гроші , тобто незаконну винагороду за те, щоб вони відпустили її сина ОСОБА_18 та повернули додому.

Після того як працівники міліції помітили спеціальним олівцем 10 купюр, то самі поклали їх до загальної суми грошей. Після цього вона сама проводила пакування грошей, загорнувши їх в газету, а потім поклала згорток до целофанового пакету білого кольору. До 18 години їй ще 3-4 рази телефонував хтось із трьох хлопців , які вимагали , щоб вона швидше збирала гроші. Під час однієї з розмов син ОСОБА_18 також просив швидше збирати гроші, бо його повезуть до м.Харкова. Біля 18 години вона зателефонувала на мобільний телефон за номером НОМЕР_5 і сказала, що гроші вже є. ОСОБА_19 ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5.Л. сказали їй їхати до м.Суми і везти гроші. Вона сказала, що не має автомобіля, після чого їй сказали, щоб вона їхала на таксі. Працівники міліції ОСОБА_10 знайшли автомобіль сірого кольору, на дах якого поставили ліхтар „таксі, її посадили спереду, а позаду сіли троє працівників міліції. Вона сказала по телефону, що приїде з зятем та таксистом. Крім цього, за ними їхав ще автомобіль з працівниками міліції ОСОБА_10 По дорозі їй ще декілька разів передзвонювали з мобільного телефону з номеру НОМЕР_5 та питали, де вона знаходиться. По приїзду в м.Суми їй зетелефонували та сказали їхати на вул. Харківську, а потім попросили дати телефон таксисту, якому розповіли , куди треба їхати. Після цього вони поїхали по вул. Харківській майже через все місто, потім зупинилися на автозаправочній станції. До автомобіля відразу підійшов ОСОБА_4 Приблизно за 6-8 метрів від автомобілі вона побачила ОСОБА_5, який стояв на пішохідній доріжці Вона вийшла з автомобіля разом з працівником міліції, який представився ОСОБА_4В її зятем. Після цього ОСОБА_4 запитав, де гроші, а вона у свою чергу спитала у ОСОБА_4, де її син. ОСОБА_4 сказав, щоб вона віддала гроші і тоді буде син. Вона віддала гроші ОСОБА_4, які були у невеликому пакеті, який ОСОБА_4 взяв і поклав до свої сумки. В цей час працівник міліції, який назвався її зятем, ухопив ОСОБА_4 Після цього зявилися ще працівники міліції, які поклали ОСОБА_4 на землю. ОСОБА_5, коли побачив працівників міліції, наставив в їх бік пістолет і став кричати, що буде стріляти. Після цього ОСОБА_5 вистрілив з пістолета кілька разів і став тікати. За ним погналися працівники міліції, але не наздогнали. Після усього цього працівники міліції віднайшли автомобіль, на якому з-під двору повезли її сина ОСОБА_11.

Дослідженими в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_11, який пояснив, що 05 жовтня 2010 року він знаходився вдома та допомагав матері по господарству. Близько 14 години він та мати почули, що хтось відкрив хвіртку до двору. Мати попросила його сходити подивится, хто прийшов, можливо перевірити показники лічильника по світлу. Біля двору він побачив ОСОБА_5 Він вийшов на вулицю, закрив за собою хвіртку і тримався за її ручку . ОСОБА_5 став розпитувати у нього, чи не займається він по будівництву. Тут же на вулиці він побачив автомобіль ВАЗ-2109 темно-сірого кольроу, від якого до них підійшов ОСОБА_15 В той час, як підійшов ОСОБА_15, обидва сказали йому, щоб він їхав з ними. Коли він відмовився їхати з ОСОБА_15 та ОСОБА_5 та запитав, хто вони такі і що хочуть від нього, ОСОБА_5 дістав наручники , схопив його за праву руку і зразу ж застуебнув їх у нього на руці. Лівою рукою він відкрив хвіртку і почав кричати та кликати свою матір на допомогу. ОСОБА_15 та ОСОБА_5 не сказали йому, хто вони такі, із-за чого і по якій причині прибули до нього. В той час, коли він почав кричати, до двору під»їхала машина , за кермом якої сидів ОСОБА_4 Коли останній вийшов з машини, то разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_5 почали ламати його і садовити до машини. Він кричав, вибігли мати ОСОБА_3П.і сестра ОСОБА_12, підбіг також сусід ОСОБА_20. Він схопився за один одвірок, але ОСОБА_4, ОСОБА_15В та ОСОБА_5 відірвали його від цього одвірка, після чого він схопився за той одвірок, де маються петлі. ОСОБА_15 придавив його руку хвірткою. Від болю він закричав і відпустив руку. ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 не давали йому ні за що схопитися, але він зумів схопився все-таки за стовпа. Всі присутні почали розпитувати у ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5, хто вони такі , у зв»язку з чим хтось із трьох хлопців показав сусіду ОСОБА_20 якесь посвідчення, але він не побачив, що то було. Хто показував посвідчення, він не побачив, так як в цей час тримався за стовпа. ОСОБА_5 в той час, коли він тримався за стовпа, дістав пістолета, направив його на нього і сказав, щоб він сідав до машини, а то зараз всіх постріляє. Коли ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 його ламали, то він чув, як його били по тілу, але хто бив, він не бачив. Вони його затягнули в машину під пістолетом. Після цього ОСОБА_15 сів за кермо автомобіля. Його всадили на заднє сидіння і він був пристебнутий наручниками до ОСОБА_5 Кому ще ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 наносили тілесні ушкодження, він не бачив. ОСОБА_4 залишився біля двору з матірю. Сестра та мати кричали, вони були в шоковому стані. Він кричав, питав у ОСОБА_15 та ОСОБА_5, чого вони від нього хочуть. Він не розумів, хто вони такі та що їм треба від нього. Буквально зразу, як тільки-но почали їхати, він звернувся до ОСОБА_5 та ОСОБА_15 та запропонував їм гроші, щоб вони його відпустили .Коли доїхали до кладовища, то зупинилися та стали чекати ОСОБА_4 Через 3-5 хвилин підбіг ОСОБА_4 і сів за кермо, а ОСОБА_15, поряд з ним. Він знову звернувся до ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 та запропонував їм гроші, щоб вони його відпустили. Вони довго не думали і сказали:Хорошо, 10 тисяч доларів США. Про суму грошей першим сказав ОСОБА_4, який керував автомобілем. Коли йому назвали суму в 10 тисяч доларів США, то він сказав ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5, що гроші найдуть, тільки щоб вони його відпустили, коли гроші їм віддадуть. Вони погодилися, але не зупинялися і все одно їхали на Суми. Він погодився на запропоновану суму в 10 тисяч доларів і попросив зателефонувати. Так як на його руках були застебнуті наручники і він сам не міг телефонувати, хлопці самі набрали номер телефону і включили телефон на гучномовець. На другому кінці відповіла його сестра ОСОБА_12. Він попросив сестру дати трубку матері. В розмові він сказав матері , щоб вона зателефонувала на 102 і сказала там, що це жарт, що це пожартували його друзі і не треба, щоб приїздила міліція. Мати сказала йому, що зателефонує. Через 5 хвилин, коли хлопці знову зателефонували , то мати відповіла, що телефонувала в міліцію і відмінила виклик. ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 попередили його, щоб він казав тільки про гроші, щоб його відпустили. Матері він сказав: ОСОБА_10, треба 10 тисяч доларів, щоб мене відпустили. Мати погодилася, після чого хлопці відключили телефон. Він усвідомлював та розумів, що його можуть відпустити тільки за умови, що ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 мати передасть гроші. Він зрозумів, що у разі відмови передати гроші, його не відпустять і можуть повезти до м.Харкова .

Він знову почав розпитувати у ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5, хто вони такі і за що вони його взяли. Вони почали нагадувати йому про якусь ситуацію в м. Харкові. Вони почали питати у нього, чи буває він в м. Харкові, чи знає там річку, розповідати йому, що біля цієї річки він забрав телефон і золото. У відповідь він сказав, що цього не робив. Вони його розпитували, коли він бував в Харкові і що там робив. Оскільки він дійсно був у м. Харків на початку вересня, то про це розповів хлопцям, де він був тоді і що робив. ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 мабуть і зрозуміли, що це не він скоїв злочин, але вони вже до цього домовилися за гроші. Вони йому сказали: Це зробив ти, вдруг чого не вийде з грошима, поїдемо до м. Харків, ти береш все на себе. Він сказав хлопцям, що цього не робив та не буде брати на себе та пояснив що , телефон, який там був, знайшов. Його почали бити.

По дорозі до м. Суми його завезли в лісосмугу, поставили до дерева, направили пістолет і сказали:Це ти зробив. Пістолет на нього направляв ОСОБА_5 Він погодився взяти той злочин, про який йому розповідали ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5, на себе. Йому нікуди було дітися, так як йому погрожували пістолетом, сімєю, казали, що через рік-два, як не вони, то хтось, прийде і виріже його сімю. З лісосмуги вони поїхали до м. Суми. Десь перед м.Суми чи безпосередньо в м. Суми ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_17 знову телефонували до нього додому і питали, чи зібрала мати гроші. Перший раз мати сказала, що збирає гроші. Тоді хлопці відключили телефон і сказали йому: ОСОБА_10 тобі ясно сказали, скільки треба грошей і нас не інтересує, чи зібрали їх вже і скільки їх є. На вїзді в м. Суми машину зупинили працівники ДАІ. ОСОБА_4 сказав, що зараз покаже працівникам ДАІ посвідчення. Вийшовши з машини, ОСОБА_4 показав даїшнику якесь посвідчення, про що сказав ОСОБА_15 та ОСОБА_5, коли сів до машини. В м.Суми йому дали ще раз поговорити з матірю по телефону і вона йому сказала, що зібрала гроші, тільки в Євро. Після цього хлопці йому телефону не давали і говорили по телефону на вулиці без нього. Вони питали у нього, чи є кому привезти гроші в м. Суми. Він їм сказав, що може привезти зять, тобто чоловік його сестри, на що ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_17 дали свою згоду. Потім хлопці вийшли з машини і щось говорили по телефону, а коли сіли до машини, то сказали, що зять не може, так як він на роботі. Після цього ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 почали питати , чи є у нього друзі, знайомі, хто може привезти гроші і чи знає він їх телефон. Він назвав свого друга ОСОБА_21 і сказав його номер мобільного, так як памятав його номер телефону НОМЕР_2 і з їх дозволу зателефонував ОСОБА_21 і попросив останнього нагадати телефон Редько Радіслава, у якого є автомобіль „девятка. Він розраховував, що Редько допоможе і зможе привезти гроші. ОСОБА_21 сказав йому телефон Редько Радіслава, а ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 його записали. ОСОБА_21 у телефонній розмові сказав йому, що Редько поряд і він може дати йому трубку. Коли трубку взяв Редько, то він запитав, чи на ходу машина . Він попросив Редько Радіслава забрати його матір та звозити її на Суми. Редько йому сказав, що поговорить зі своїми батьками. Приблизно через 5 хвилин, коли зателефонували знову Редько Радіславу, то останній пояснив, що вже пив з батьком пиво, але вони шукають машину. Потім ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 виїхали на вул. Харківську, поїхали на виїзд із м.Суми, а потім знову повернулися назад в м.Суми. Потім вони стояли на вул.Харківській, телефонували матері та питали у неї, їдуть чи ні. З їх слів він зрозумів, що мати їм сказала, що вона вже буде виїзжати, так як зять з роботи відпросився і буде їхати. Тоді хлопці знову телефонували і мати казала, що вже закриває хвіртку і хату. Через деякий час телефонували до матері в машині і він з розмов зрозумів, що у зятя з машиною не вийшло і тому їдуть на таксі. Розмови по телефону вели в основному ОСОБА_4 та ОСОБА_15 ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 розповіли йому, як приблизно буде відбуватися передача грошей. Вони йому казали, що його висадять, заберуть матір, привезуть до нього, залишать її біля нього, а самі поїдуть.

Перебуваючи вже в м. Суми, коли ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 телефонували матері і розказували їй, куди треба їхати, то сказали матері, щоб вона передала трубку таксисту, якому казали, що треба їхати на вул. Харківську, де є салон для машин.

Його на виїзді з м.Суми, де стоїть Хрест, висадили з ОСОБА_15 та пристебнули наручниками його руку до руки ОСОБА_15 В.В. На вулиці вже було темно, десь з 22 до 23 години, нікого навколо не було. Він та ОСОБА_15 зайшли за лісосмугу і чекали там. Приблизно через 10-15 хвилин ОСОБА_15 зателефонував ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та запитав по телефону чи приїхали вже, але ОСОБА_4 чи ОСОБА_17 відповіли, що нікого ще не має. Тоді ОСОБА_15 дістав інший мобільний телефон, з якого йому давали телефонувати до матері. З цього телефону ОСОБА_15 зателефонував його матері і запитав, де вони є. Коли мати відповіла ОСОБА_15, що вже підїзжають, останній на ліве вухо став розмовляти з його матірю, а на праве з іншого мобільного-з ОСОБА_4 чи ОСОБА_5 В розмові з матірю ОСОБА_15 сказав, що їх не видно і вони їх не бачать. Через деякий ОСОБА_15 знову зателефонував і він зрозумів, що щось трапилося, так як той став тікати та тягнути його за собою. Він та ОСОБА_15 вийшли на трасу і пробігли метрів 200, потім спустилися з траси і побігли вздовж лісосмуги по полю, але куди, він не знав. Він бачив, що їздять машини, світять фарами, шукають. Кричати йому не було сенсу, так як були вже далеко і його ніхто не почув би. Коли вони спустилися з траси, ОСОБА_15 щось робив з в телефоном, можливо викинув його. Після цього він більше у ОСОБА_15 цього телефону не бачив. Потім ОСОБА_15 звязувався, мабуть, з ОСОБА_4 чи ОСОБА_5, так як він чув на другому кінці, як один з них говорив, що вже на вокзалі і буде брати таксі до Харкова. ОСОБА_15 телефонував до Харкова, назвав себе старшим опером і з цього він зрозумів, що ОСОБА_15 працівник міліції. ОСОБА_15 сказали найти найближчий населений пункт. Він та ОСОБА_15 вийшли на залізницю, побачили вогні і пішли до переїзду. Метрів за 300 до переїзду ОСОБА_15 пристебнув його наручниками до стовпа, а сам пішов в напрямку переїзду. Було вже 2-3 години ночі. Коли ОСОБА_15 повернувся назад, то сказав, що вони за 12 км від м.Суми. ОСОБА_15 телефонував до Харкова і там йому сказали, що вже їдуть. Через деякий час прибув автомобіль, як на нього, „Міцубісі спортивного варіанту. З машини вийшли два чоловіки. Його посадили до машини та поїхали до Харкова. Близько 6 години його привезли до Ленінського РВ м. Харкова ( т.2 а.с. 2-13).

Свідченнями свідка ОСОБА_13М, яка пояснила , що їй відомо про події, які відбулись 05 жовтня 2010 року за адресою вул. Механічна, 54 в м.Конотоп, де проживає сімя ОСОБА_3, але особисто свідком цих подій вона не була. 05 жовтня 2010 року вона їздила зі знайомим по гриби в с. Гути, Конотопського району. Приблизно о 15.00 годині дня їй зателефонувала ОСОБА_3 та повідомила, що її сина ОСОБА_18 забрали невідомі люди і попросила, щоб вона скоріше поверталась додому, так як їй необхідна була допомога, а саме їй потрібні були гроші. Коли вона повернулась з с. Гути до м. Конотопа, то одразу прийшла до ОСОБА_3, де вже зібралось багато людей, в тому числі і співробітники ОСОБА_10 міліції. Вона побачила ОСОБА_3, яка перебувала у шоковому стані, плакала та постійно говорила про сина, казала, що їй необхідні 10000 доларів, щоб повернути його додому, що невідомі викрали його серед білого дня. Вона мала в себе вдома грошові кошти в сумі 2600 Євро, які у подальшому передала ОСОБА_12- доньці ОСОБА_3 в якості викупу за ОСОБА_11

Після цього вона пішла до ОСОБА_14 , щоб спитати, чи не має вона грошей, щоб додати, бо сума, яка була зібрана разом з її грошими, становила 5550 Євро, а цього, як зрозуміло, було недостатньо. Коли вона прийшла до ОСОБА_14 та повідомила останній, що з ОСОБА_11 сталась біда і що ОСОБА_3 потрібні гроші, ОСОБА_14 взяла в себе вдома кошти в сумі 1400 Євро і вони разом принесли вказану суму до ОСОБА_3 Таким чином, разом вони зібрали грошові кошти в сумі 6950 Євро.

Свідченнями свідка ОСОБА_14, яка підтвердила , що 05 жовтня 2010 року приблизно о 17.00 годині до неї додому прийшла її знайома ОСОБА_13 та повідомила, що у ОСОБА_3 трапилась біда, невідомі люди забрали ОСОБА_11 на автомобілі та вимагають гроші в сумі 10000 доларів, щоб повернути його додому. Крім того, вона сказала, що на даний час ОСОБА_11 вже зібрали 2950 Євро, вона передала своїх 2600 Євро, разом 5550 Євро, але цього все одно не вистачає, а тому попрохала її надати свої гроші. Почувши вказане, вона знайшла в себе вдома 1400 Євро та разом з ОСОБА_13 віднесла їх до ОСОБА_11 додому, де передала їх ОСОБА_3

ОСОБА_3 в цей час перебувала у шоковому стані, перелякана, весь час плакала та говорила про свого сина ОСОБА_18.

Свідченнями свідка ОСОБА_20, який пояснив, що 05 жовтня 2010 року з ранку у себе у дворі рубав дрова. Близько 14 години його увагу привернув легковий автомбіль ВАЗ-2109 темно-сірого кольору, який під»їхав до його двору і зупинився. З машини вийшов ОСОБА_5 Коли він вийшов до ОСОБА_5 на вулицю та запитав, чи не до нього вони прибули, останній йому відповів, що він їм не потрібний. Після цього ОСОБА_5 розвернувся і пішов у бік двору ОСОБА_3. Машина поїхала слідом за ним. Після цього він знову зайшов у двір і почав далі рубати дрова. Буквально зразу він почув, як щось кричав дуже голосно ОСОБА_11. Слідом за криком ОСОБА_11 він почув , як кричала дуже голосно його мати ОСОБА_3. Він вийшов на вулицю, де побачив, що ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_17 намагаються із застосуванням фізичної сили витягнути ОСОБА_11 із двору. Останній опирався, хапався руками за хвіртку. По всьому було видно, що троє хлопців насильно намагаються витягнути ОСОБА_11 із двору. У зв»язку з цим він вирішив, як сусід, з»ясувати для себе, хто ці троє молодиків і чого вони хочуть від ОСОБА_11. Він швиденько підійшов до двору ОСОБА_11, куди вже вибігли ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_12. Коли він підійшов до місця події, то ОСОБА_11 в цей час обхопив руками стовпа електропори, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 намагалися відірвати ОСОБА_11 від цього стовпа. ОСОБА_16 ОСОБА_22 намагалася не допускати прибувших ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 до свого сина, істерично кричала при цьому. По поведінці ОСОБА_3 він зрозумів, що остання не знає, хто ці хлопці і чого вони прибули до них. Коли він звернувся до ОСОБА_11 та запитав у нього, що сталося, ОСОБА_11 тільки сказав йому : «Я не знаю, викликай міліцію». В цей час ОСОБА_5, схожий на вірмена, став кричати, що вони самі з міліції. У відповідь він заперечив ОСОБА_5 і сказав, що міліція себе так не веде і став вимагати показати документи. На його вимогу ОСОБА_15 пішов до машини, яка стояла поряд, а потім, підійшовши до нього , показав якийсь документ, схожий на посвідчення , в якому малося фото його власника. ОСОБА_15 дуже щвидко йому показав посвідчення і зразу заховав до кишені. Незважаючи на те, що ОСОБА_15 йому показав якийсь документ, схожий на посвідчення, він для себе не був впевнений, що ОСОБА_15, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є працівниками міліції. До зустрічі з вказаними трьома хлопцями, він не бачив міліцейського посвідчення і не знає, як воно виглядає. В той час, коли ОСОБА_15 показував йому посвідчення , ОСОБА_4, який мав на собі невеличку сумку із тканини чорного кольору, а також ОСОБА_5 відривали із застосуванням фізичної сили ОСОБА_11 від елекричного стовпа. Коли мати ОСОБА_11 - ОСОБА_3 намагалася упередити дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та схопила ОСОБА_4 за одяг, останній, застосувавши силу, відштовхнув її від себе. В цей час ОСОБА_5 одягнув ОСОБА_11 на одну руку наручники, після чого вдарив ОСОБА_11 Олексанра лицем об своє коліно, а потім декілька разів кулаком по потилиці. Після цього ОСОБА_5 насильно посадив ОСОБА_11 до салону машини. Мати ОСОБА_11 та його сестра продовжували кричати, намагаючись з»ясувати, чого і по якій причині хлопці забирають ОСОБА_11. В той час, коли ОСОБА_5 сідав в салон машини, то чомусь витягнув із-за пазухи курки пістолет «Макарова». Коли ОСОБА_11 посадили в салон машини, то за кермо сів ОСОБА_15 Після цього машина поїхала в бік кладовища, а ОСОБА_4 залишився з матір»ю ОСОБА_11, яка продовжувала кричати і просила ОСОБА_4 пояснити, чому і по якій причині вони забирають її сина. Він не став більше знаходитися біля двору ОСОБА_11 по тій причині, оскільки зрозумів для себе, що ОСОБА_23 побігла викликати міліцію, так як її не стало біля двору. Він зайшов до свого двору, у зв»язку з чим вже не бачив, що відбувалося в подальшому.

Свідченнями свідка ОСОБА_24, який пояснив, що 05 жовтня 2010 року близько 15 години 15 хвилин йому на мобільний зателефонувала дружина ОСОБА_23. По її голосу він зразу зрозумів, що щось сталося, оскільки вона через сльози повідомила , що тільки що додому прибули якісь троє невідомих хлопців, які з застосуванням фізичної сили посадили її брата ОСОБА_11 до машини та повезли в невідомому напрямку. Дружина повідомила , що машина була з червоними номерами, а також сказала, що у одного із хлопців був пістолет. Коли він запитав, чи телефонували вони до міліції, то дружина сказала, що туди зателефонувала її мати ОСОБА_3. Після цього він поїхав додому, куди прибув близько 17 години. Біля двору та в будинку побачив працівників міліції, які оглядали місце події. Теща та дружина були налякані та плакали , від ОСОБА_3 почув про те, що троє невідомих вимагають 10 тисяч доларів США за повернення її сина ОСОБА_18. Від тещі він почув також, що невідомі телефонували вже декілька разів на мобільний телефон його дружини ОСОБА_12 і в ході телефонних розмов назвали суму викупу. Дружина йому сказала, що мати погодилася на умови невідомих і зараз треба знайти суму грошей, яку вимагають невідомі хлопці. ОСОБА_3 сказала йому, що вона вже відносно грошей була у його батьків, а також зверталася за допомогою до ОСОБА_13. У нього та дружини були в наявності 2950 Євро, які вони віддали ОСОБА_3 . Потім через деякий час гроші принесла його мати ОСОБА_14 в сумі 1400 Євро, а також ОСОБА_13 в сумі приблизно 2600 Євро. Гроші заносили тещі до спальні та віддавали їй там ці гроші. Він бачив, як теща на прохання працівників міліції надала принесені їй гроші працівникам міліції, які з допомогою якогось олівця робили на купюрах якісь написи. При цьому були присутніми двоє понятих, якими були чоловіки. Потім працівники міліції склали протокол про помітку грошей. Після цього ОСОБА_3 особисто сама загорнула всі гроші в кусок газети, а потім поклала цей згорток до целофанового пакету. При цьому працівники міліції участі в пакуванні грошей не приймали, оскільки цією справою займалася сугубо ОСОБА_3 у своїй спальній кімнаті. В процесі відшукання грошей, їх пакуванні та складанні протоколу помітки грошей періодично на мобільний телефон його дружини телефонували невідомі, з якими ОСОБА_3 вела розмови. Він чув як ОСОБА_3 говорила, що невідомі запитують, чи знайшла вона гроші і вимагають везти їх до м. Суми. Приблизно до 21 години працівники міліції перебували у них вдома За цей час невідомі періодично телефонували на мобільний телефон його дружини та виясняли щодо наявності грошей. Потім, близько 21 години, в.о. начальника міліції ОСОБА_25 сказав ОСОБА_3 , що треба їхати до м.Суми і там передати гроші невідомим , як того вимагають хлопці, які викрали ОСОБА_11. Теща погодилася на пропозицію ОСОБА_25, у звязку з чим близько 21 години вона поїхала з дому. Буквально перед виїздом невідомі знову зателефонували на мобільний телефон його дружини, який знаходився весь час у ОСОБА_3, яка в розмові сказала, що таксі вже приїхало , вона закриває господарство і буде їхати в м. Суми. Після цього теща та міліція поїхали з дому. Приблизно через 3 години після цього теща зателефонувала на його мобільний телефон та сказала, що міліція одного з вимагачів затримала в м.Суми з грошима, які вона йому передала, але свого сина ОСОБА_18 вона не бачила.

Свідченнями свідка ОСОБА_12, яка підтвердила , що 05 жовтня 2010 року вона весь час перебувала вдома, так як має дитину віком 9 місяців. Приблизно о 14 годині 30 хвилин вона почула, як по вулиці неподалік від її двору проїхав автомобіль. Через декілька хвилин вона почула, як хвіртка до їхнього господарства відчинилась і хтось погукав господарів. Вона виглянула у вікно і побачила, що до їхнього двору зайшов ОСОБА_5 Після цього до ОСОБА_5 вийшов її брат ОСОБА_11. Потім до них підійшов ОСОБА_15 та підїхав автомобіль «ВАЗ 21099» темно сірого кольору, з якого вийшов ОСОБА_4 Жодного з цих осіб вона до цього не знала.

В цей час її брат ОСОБА_11 голосно крикнув : «Мама» ,- та почав кликати на допомогу, після чого вона вибігла з будинку на вулицю і побачила, що брат тримався за стовп електричної опори, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 намагаються, застосовуючи фізичну силу, примусово посадити її брата ОСОБА_11 до автомобіля НОМЕР_8 на червоному фоні. ОСОБА_4 відштовхнув її матір, яка вже на той час знаходилась на вулиці та намагалась перешкодити ОСОБА_4, та ОСОБА_5 забрати брата ОСОБА_11. ОСОБА_15 стояв біля неї і не давав їй можливості вийти з двору. Вона бачила як мама впала назад за електроопрою. ОСОБА_5 дістав зі свого одягу пістолет і наставив його на її брата ОСОБА_11 та вимагав не чинити їм опір, при цьому він погрожував , що зараз всіх перестріляє. Опанесець та ОСОБА_5 , застосовуючи фізичну силу затягли її брата в машину і машина поїхала , а ОСОБА_4 залишився.

Вона намагалась спитати , що трапилось, але у відповідь ОСОБА_15 сказав їй, щоб вона зайшла у двір.

ОСОБА_4 залишився біля двору з матірю, а автомобіль з братом ОСОБА_11 та ОСОБА_15 і ОСОБА_5 відїхав від двору метрів за 200. Коли мати спитала у ОСОБА_4, що трапилось, то він відповів матері, що ОСОБА_11 зараз повернуть.

Приблизно через 30 хвилин з номеру НОМЕР_5 зателефонував її брат ОСОБА_11 та сказав, щоб вони відмінили виклик міліції, при цьому він сказав, що необхідні гроші за його повернення. Після цього, з вказаного номеру телефону періодично здійснювались дзвінки на її мобільний телефон, але розмову з незнайомими особами вела мати і вона лише з її слів розуміла, про що вони розмовляють. Після одної такої розмови, мати сказала, що незнайомцям необхідно передати грошові кошти в сумі 10000 доларів США, щоб вони ОСОБА_11 відпустили, після чого мати пішла до ОСОБА_13 та ОСОБА_14 позичати гроші. Вона у переговорах з ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 участі не брала, переговори вела її мати, а вона знаходилась поруч.

Коли були зібрали гроші в сумі 6950 Євро, мати зателефонувала ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 та повідомила, що гроші вже зібрані і може передати їх. Дану розмову вони записали на диктофон її мобільного телефону „Нокіа. На це ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_17 повідомили, що вони будуть чекати у м. Суми і саме там мати повинна була передати їм гроші . Коли вирішилось питання з транспортом, мати разом з працівниками міліції, взявши її мобільний телефон, поїхала на зустріч з ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 для того, щоб передати останнім гроші.

Свідченнями свідка ОСОБА_26, яка підтвердила , що 05 жовтня 2010 року зранку вона перебувала у відрядженні в м.Суми, звідки повернулася до місця роботи близько 15 години. По приїзду вона пробула на робочому місці приблизно 40 хвилин, після чого поїхала додому, прийом не здійснювала.

Через тиждень до неї зателефонував т. в. о. начальника ОСОБА_10 ОСОБА_25, який її запитав, чи надавав хтось з працівників СГІРФО копію форми №1 на ОСОБА_11 харківським міліціонерам, які були в м. Конотоп 05.10 2010 року. Вона провела бесіду з кожним працівником СГІРФО щодо можливої видачі форми №1 на ОСОБА_11 харківським міліціонерам. Кожен працівник СГІРФО їй повідомив, що форми №1 на ОСОБА_11 працівникам харківської міліції 05.10 2010 року не видавав. Також в СГІРФО ніяких документів, які б підтверджували видачу даної форми, не було.

Свідченнями свідка ОСОБА_27, яка підтвердила , що в жовтні 2010 року вона знаходилася у себе в дворі і почула як під»їхала на швидкості машина і зупинилася , а потім почула як крикнула ОСОБА_3 : « Допоможіть!»,- потім почали кричати щоб викликали міліцію, туди підійшов Расюк і йому показали документ і він їй сказав , що не потрібно викликати міліцію, оскільки це міліціонери. Вона пішла в двір, а через деякий час знову почула крик і побачила як ОСОБА_11 двое чоловіків запихнули в машину , а ОСОБА_3 залишилась з молодим хлопцем про щось розмовляла , через деякий час хлопець пішов , а ОСОБА_3 пішла слідом за ним. Потім вийшла донька ОСОБА_3- ОСОБА_12 і ОСОБА_3 сказала щоб та викликала міліцію. Вона бачила як тягнули ОСОБА_11 до машини , ОСОБА_3 тримала сина, потім бачила як ОСОБА_11 нагнули голову і запихнули в машину. ОСОБА_3 скаржилася , що в неї боліла рука бо її вдарили. Троє чоловіків були не в форменному одязі. Вона до двору ОСОБА_3 не підходила , але чула страшний крик.

Свідченнями свідка ОСОБА_28, який пояснив, що 05 жовтня 2010 року близько 11 години, коли він перебував в особистих справах в ОСОБА_10 МРЕВ , на його мобільний телефон, номер якого 097-157-28-53, надійшов телефонний дзвінок. Незнайомий йому чоловік сказав, що він працівник міліції, пояснивши, що вони розшукують одну людину, яка пропала та попросив його про зустріч, щоб показати фото зниклої людини для впізнання. Приблизно через 20 хвилин йому знову зателефонував незнайомий, представившись працівником міліції на імя ОСОБА_15 і сказав, що вони зараз знаходяться біля „Главпочтамту в м.Конотопі і хотіли б з ним зустрітись. Коли він повідомив ОСОБА_15, що перебуває в ОСОБА_10 МРЕВ, той йому сказав, що вони зараз підїдуть. Приблизно через 10 хвилин, коли він стояв на східцях біля будівлі МРЕВ, то побачив, як навпроти будівлі_МРЕВ зупинився автомобіль ВАЗ-2109 або ВАЗ 21099, кольору якого він не запамятав. З машини вийшов ОСОБА_4, який підійшовши до нього, привітався та показав посвідчення працівника міліції. Разом з ОСОБА_4 до нього підійшли ОСОБА_15 та ще один хлопець, який з лиця був схожий на особу кавказької національності. Йому показали , розгорнувши записник, фото якогось чоловіка в окулярах, вік якого становив близько 50 років, запитавши при цьому, чи не знає він цю людину. При цьому хлопці йому пояснили, що людина, яка зображена на фото, звязана з будівництвом та почав у нього питати, чи не займається він будівництвом, на що він йому відповів, що будівництвом не займається Після цього ОСОБА_4 попросив у нього мобільний телефон, пояснивши, що в його мобільному телефоні можуть бути номери, які співпадають з тими, які записані у ОСОБА_4 в записнику. При цьому він побачив, що у записнику ОСОБА_4 маються близько 6-и номерів мобільного звязку. Коли він дав ОСОБА_4, мобільний телефон, останній почав в його мобільному телефоні набирати кожен з номерів мобільного звязку, який був записаний у ОСОБА_4 в записнику. Коли в його мобільному телефоні висвітився номер мобільного телефону рідного дядька ОСОБА_29, ОСОБА_4 призупинив набирати інші номери телефонів мобільного звязку, які були записані у останнього в записнику. ОСОБА_4 запитав у нього, коли висвітився номер рідного дядька, ким доводиться йому ця людина. Коли він сказав ОСОБА_4, що це його рідний дядько, ОСОБА_4 почав у нього запитувати, чи не звязаний випадково дядько з будівництвом. Він повідомив ОСОБА_4, що дядька на даний час в м.Конотопі не має, також сказав, що дядько має двох дорослих дітей , а також сказав, що він проживає по вул.Механічна , але номеру двору не вказував, оскільки не знав.

Свідченнями свідка ОСОБА_30, який пояснив, що у ніч з 05 жовтня 2010 року на 06 жовтня 2010 року, коли він перебував у себе вдома, йому на мобільний телефон повідомили про те, що на території Зарічного району м.Суми, а саме на вул. Харківська, затримали працівника міліції у момент отримання хабара, у звязку з чим він повинен виїхати на місце затримання для проведення огляду місця події. Прибувши на вул. Харківську в м.Суми, він побачив, що поблизу будинку №58 навпроти АЗС „Гефест на обочині сидить чоловік на вигляд 30-35 років, одягнутий у сірий спортивний костюм. Він зясував у оперативних працівників міліції, хто є старшим групи. У відповідь до нього підійшов чоловік, який назвався начальником СКР ОСОБА_10 та повідомив йому, що працівниками міліції затриманий в момент одержання хабара працівник міліції з м.Харкова та вказав на чоловіка, який сидів на обочині дорогиёяк на затриманого. У затриманого він запитав імя, на що останній повідомив, що його звуть ОСОБА_4 та назавав прізвище, якого він не запамятав. Приблизно о 01.20-01.30 годин на місце події прибула експерт-криміналіст НДЕКЦ ГУМВС в Сумській області ОСОБА_19, після чого він розпочав огляд місця події. Експерту він доручив знімати на відео всі його дії. Під час огляду особи, запрошені в якості понятих, увесь час знаходилися поряд з ним та бачили усі його дії. У ході огляду у передньому відділенні сумочки із тканини, яку мав при собі затриманий, він виявив поліетиленовий пакет з паперовим згортком всередині, в якому знаходилися грошові кошти на загальну суму 6950 Євро купюрами по 50,100,200 та 500 Євро. Усі купюри відразу на місці були оглянуті та в протоколі огляду записані всі їх номери. У ході огляду місця події у кишені затриманого він виявив комплект ключів від автомобіля ВАЗ, а у сумці- документи на автомобіль ВАЗ-21099. На його запитання затриманий пояснив, що автомобіль належить йому, але при цьому затриманий не говорив, що автомобіль знаходиться десь поряд. Після закінчення огляду безепосередньо на місці події він прийняв рішення про призупинення слідчої дії для здійснення змивів з рук затриманого. Оскільки погодні умови не дозволяли провести такі змиви безпосередньо на місці, він за погодженням з експертом вирішив виконати ці змиви у приміщенні НДКЕЦ ГУМВС. У цей момент хтось з працівників міліції запропонував оглянути навколишні двори для пошуку автомобіля, ключі від якого були виявлені у затриманого. Він на це погодився і через деякий час йому повідомили, що автомобіль виявили неподалік на вул.Харківська. Прибувши до місця знаходження автомобіля, експерт зробила кілька фотографій автомобіля та місця, де він був виявлений. Після цього всі учасники слідчої дій прибули до НДЕКЦ ГУМВС, де з рук затриманого були зроблені змиви спиртом на марлеві тампони. Усі вилучені під час огляду речі були сфотографовані і упаковані в паперові та поліетиленові пакети. В ході огляду жодних зауважень від учасників слідчої дії не надходило.

Свідченнями свідка ОСОБА_31 , який підтвердив , що 05 жовтня 2010 року він виконував обов»язки начальника чергової частини. В цей день по телефонному повідомленню він оформив рапорт, по телефону говорила жінка , яка була дуже схвильована , що він зміг розібрати з її слів , те й записав і направив оперативну групу розібратися , що там сталося.За наказом ОСОБА_25 ним видавалася зброя та бронежилети.

Свідок ОСОБА_32 пояснила , що вона працювала паспортистом в паспортному столі , події початку жовтня 2010 року не пам»ятає . В її обов»язки входило оформлення прописки , виписки , списки виборців, а форму №1 вона не мала права видавати і не видавала. Форму 1 видавали в іншому кабінеті , цим займалася Хомич, оскільки вона паспортист , у неї архівне приміщення. Вона ж не свої обов»язки не виконувала і не могла видати форму 1 , навіть якби і представилися працівником міліції , для цього є начальник.

Свідченнями свідка ОСОБА_33, який пояснив, що згідно постової відомості розстановки нарядів дорожньо-патрульної служби від 05 жовтня 2010 року він ніс службу по маршруту Суми - Білопілля - Буринь разом з інспектором ДПС прапорщиком міліції ОСОБА_34 Їх наряд знаходився зразу біля залізничного переїзду на вїзді у м. Суми.

05 жовтня 2010 року , часу він вже не пам»ятає, він помітив, що по трасі Суми - Конотоп рухається маршрутне таксі «Газель», а за нею автомобіль - ВАЗ 21099 сірого кольору, характер руху якого викликав у нього підозру, так як автомобіль ВАЗ-21099 ховався за автомобіль «Газель», щоб уникнути зупинки працівниками ДАІ. Водій автомобіля ВАЗ-21099, маючи вільну зустрічну смугу, обгону маршрутного таксі не здійснював і рухався повільно за автомобілем «Газель». Він вирішив перевірити даний автомобіль, зокрема пересвідчитись, чи не перебуває водій у стані алкогольного спяніння. Коли автомобіль ВАЗ 21099 підїхав до місця, де він та Куприк несли службу, він подав сигнал про зупинку жезлом водію даного автомобіля, після чого останній зупинився на відстані приблизно 8 м від нього. Автомобіль був сірого кольору з тонованими вікнами, а тому сказати, хто перебував у вказаному автомобілі, крім водія, не може.

Після зупинки з автомобіля вийшов ОСОБА_4, який підійшов до нього та відрекомендувався оперуповноваженим харківського карного розшуку, предявивши своє посвідчення, та повідомив, що перебуває на оперативному завданні на території Сумської області і вибачився, якщо порушив ПДД. При цьому ОСОБА_4 попрохав не затримувати його, пояснивши, що дуже поспішає. При цьому ОСОБА_4 не висловлювався відносно якихось проблем та не прохав про допомогу. Про те, що автомобіль ОСОБА_4упродовж руху переслідували невідомі на автомобілях останній не повідомляв і затримати такі автомобілі не прохав. Крім того, що він перебуває на оперативному завданні, ОСОБА_4 нічого більше йому не повідомляв. При цьому за автомобілем ВАЗ 21099, на якому пересувався працівник харківського карного розшуку ОСОБА_4, ніякі інші автомобілі не рухались.

Свідченнями свідка ОСОБА_34, який пояснив, що згідно постової відомості розстановки нарядів дорожньо-патрульної служби від 05 жовтня 2010 року він ніс службу по маршруту Суми - Білопілля - Буринь разом з інспектором ДПС молодшим сержантом міліції ОСОБА_33 Старшим наряду був він. Їх наряд знаходився одразу біля залізничного переїзду на вїзді у м. Суми.

05 жовтня 2010 року факту зупинення ОСОБА_33 автомобіля ВАЗ 21099, водієм якого був працівник харківського карного розшуку, він не запамятав, так як в цей час, напевно, він перевіряв якийсь інший автомобіль і навіть не звернув увагу на те, кого зупиняв ОСОБА_33

Свідченнями свідка ОСОБА_35, який пояснив, що повністю підтримує свої показання , які він давав під час досудового слідства та підтвердив , що в 2010 році він працював начальником сектору охорони громадського порядку , був керівником слідчої групи. 05 жовтня 2010 року він отримав інформацію від ОСОБА_25 про скоєння злочину і виїхав на своєму автомобілі до будинку потерпілої по вул. Механічній в м. Конотоп .

ОСОБА_25 в телефонному режимі повідомив, що доведеться їхати передавати гроші до м. Суми, а також те, що вони будуть супроводжувати ОСОБА_3 в м. Суми. Була інформація, що у потерпілої викрали сина , вимагали гроші і вона буде їхати на «таксі» , тому на автомобіль поставили шашечки « таксі». Також йому стало відомо, що вимагачі періодично телефонували ОСОБА_3 на мобільний телефон та питали чи зібрала вона гроші і коли вона з ними виїде до м. Суми для їх передачі. За вказівкою ОСОБА_25 були сформовані два екіпажі, один з яких розмістився в автомобілі ВАЗ-2110, а інший - в автомобілі „Шкода-Октавія. Особисто він сів в автомобіль ВАЗ-2110 та виконував роль таксиста. Окрім нього та ОСОБА_36, спереду в машину сіла ОСОБА_3, а ззаду - працівники міліції ОСОБА_37 та ОСОБА_38. При цьому у нього та ОСОБА_38 малася зброя у вигляді автоматів „Калашникова. ОСОБА_38 та він були одягнені в міліцейську форму. У другому автомобілі знаходився за кермом ОСОБА_25, працівники міліції ОСОБА_39, ОСОБА_40 та ОСОБА_41. Для звязку вони взяли з собою дві радіостанції. Окрім цього, бронежилети отримали ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39 та ОСОБА_41. За винятком ОСОБА_38 та його, ніхто із інших працівників міліції, які знаходилися в двох екіпажах, табельної та вогнепальної зброї не отримували та не мали її при собі. Під час слідуванні невідомі неодноразово телефонували на мобільний телефон, який знаходився у ОСОБА_3, вимагаючи від неї називати населений пункт, який вони проїхали, а також кожен раз підганяли їх їхати швидше. Прибувши до автовокзалу в м. Суми, вони зупинилися і в цей час знову до ОСОБА_3 зателефонував невідомий, який їй став розяснювати, куди і в якому напрямку потрібно їхати. Оскільки ОСОБА_3 не орієнтувалася в м. Суми, про що сказала невідомому, останній попросив надати телефон таксисту, роль якого виконував він. Невідомий став розяснювати йому, що потрібно їхати на вул. Харківську до автозаправочної станції „Гефест, біля якої знаходиться автосалон «Шкода». Не доїзжаючи до заправки, яка знаходилася зліва по ходу їхнього пересування, він помітив справа по ходу їхнього руху навпроти заправки двох молодих хлопців, які одиноко стояли на пішохідному тротуарі. Окрім цих двох хлопців, які були вдягнені в спортивний одяг , інших людей біля них не було. Територія, яка прилягала до заправки та навпроти неї, освітлювалася з допомогою ліхтарів. Проїхавши повз хлопців, він збирався здійснити поворот наліво в сторону заправки, але в цей час він почув свист з боку цих двох молодих людей, в результаті чого зупинив машину фактично навпроти заїзду на автозаправку з правої сторони по ходу руху. Коли машина зупинилася, він побачив, що обидва хлопці рухаються в бік автомобіля, за кермом якого він перебував. В той момент, коли хлопець високого зросту зійшов з пішохідного тротуару на газон, а інший, який був невисокого зросту, залишився на тротуарі . ОСОБА_36 сказав ОСОБА_3, при якій знаходилися гроші, щоб вона виходила з машини назустріч хлопцю. Першою вийшла з машини ОСОБА_3 і пішла хлопцю назустріч, який також наближався до неї. За нею вийшов ОСОБА_36 чи зразу чи згодом , він вже не пам»ятає. ОСОБА_3 та невідомий хлопець високого зросту зустрілися на газоні на відстані приблизно за 3 метри від автомобіля, між ними відбулася розмова. Після цього ОСОБА_3 дістала із-під одягу пакет, в якому знаходилися гроші та передала його високому хлопцю. Він прийняв пакет з грошима до своїх рук і почав їх класти до чоловічої сумочки, яка висіла у нього через плече зліва направо. Прийнявши пакет, невідомий чоловік поклав його до сумочки і після цього зробив крок назад від ОСОБА_3. Зрозумівши, що хлопець збирається тікати, ОСОБА_36 вийшов з автомобіля і зробив крок назустріч невідомому хлопцю. В цей час хлопець невисокого зросту продовжував стояти на пішохідному тротуарі на відстані приблизно 8 - ми метрів від місця передачі грошей і стежив за тим , що відбувалося. ОСОБА_36 швидко приблизився до невідомого хлопця, застосував до останнього фізичну силу та поклав невідомого хлопця на газон. Хлопець невисокого зросту, який знаходився на тротуарі, почав стріляти в напрямку працівників міліції ОСОБА_10 З якої зброї стріляв хлопець невисокого зросту, він не бачив, але по пострілам зрозумів, що це був пістолет або револьвер. Цей хлопець в напрямку працівників міліції ОСОБА_10 зробив два постріли, після чого почав тікати по тротуару в сторону виїзду з м. Суми у напрямку м. Харкова. Вони погналися за ним , але не впіймали.

Свідченнями свідка ОСОБА_38, який пояснив, що 05 жовтня 2010 року він був задіяний в слідчо-оперативній групі ОСОБА_10Згідно розстановки нарядів він був старшим оперативної групи ОСОБА_10 Приблизно о 15-16 годині в.о. начальника ОСОБА_10 ОСОБА_25 повідомив, що по вул.Механічній,54 в м.Конотоп троє невідомих із застосуванням фізичної сили викрали ОСОБА_11, якого на автомобілі повезли у невідомому напрямку. Від ОСОБА_25 він також дізнався, що на „102 вже надійшло повідомлення від матері ОСОБА_11 про викрадення останнього. Безпосередньо на місці події йому додатково стало відомо, що троє невідомих чоловіків на вигляд 30 років, в одного з яких був пістолет, із застосуванням фізичної сили , посадили ОСОБА_11 до автомобіля ВАЗ 21099 темного кольору, на якому були прикріплені номерні знаки червоного кольору та повезли останнього в невідомому напрямку. Пробувши на місці події приблизно 20-30 хвилин, він поїхав разом з водієм автомобіля чергової частини до відділу міліції. Через деякий час черговий по відділу довів до нього розпорядження ОСОБА_25 отримати автоматичну зброю та бронежилети і виїхати в м. Суми. За вказівкою ОСОБА_25 були сформовані два екіпажі, один з яких розмістився в автомобілі ВАЗ-2110, а інший - в автомобілі „Шкода-Октавія. Особисто він сів в автомобіль ВАЗ-2110 на заднє сидіння. За кермо автомобіля ВАЗ-2110 сів працівник міліції ОСОБА_35, який виконував роль таксиста. Окрім цього, на автомобіль зверху була поставлена шашка „таксі. Також, окрім нього та ОСОБА_35, спереду в машину сіла ОСОБА_3, а ззаду поряд з ним працівники міліції ОСОБА_37 та ОСОБА_36. Автоматична зброя була тільки у нього та ОСОБА_35. Він був одягнений в міліцейську форму. У другому автомобілі знаходився за кермом ОСОБА_25 та працівники міліції . При слідуванні невідомі неодноразово телефонували на мобільний телефон, який знаходився у ОСОБА_3, вимагаючи від неї називати населений пункт, який проїхали, а також кожен раз підганяли їх їхати швидше. Не доїзжаючи до заправки, яка знаходилася зліва по ходу їхнього пересування, він, а також всі, хто знаходився в машині, помітили справа по ходу їхнього руху навпроти заправки двох молодих хлопців, які одиноко стояли на пішохідному тротуарі. Окрім цих двох хлопців, які були вдягнені в спортивний одяг і по прикметах потерпілої підходили під вимагачів, інших людей біля них не було. Один з цих хлопців був зростом приблизно 180 см, а другий - близько 165 см. По всьому було видно, що хлопці приглядаються до номерів машин, які проїздили повз них. Територія, яка прилягала до заправки та навпроти неї, освітлювалася з допомогою ліхтарів. Зрозумівши, що ці особи і є вимагачами, ОСОБА_36 порекомендував ОСОБА_35 трохи проїхати далі та завернути на заправку. ОСОБА_35, який керував машиною, проїхавши повз хлопців, збирався здійснити поворот наліво в сторону заправки, але в цей час він почув свист з боку цих двох молодих людей, в результаті чого ОСОБА_35 зупинив машину фактично навпроти заїзду на автозаправку з правої сторони по ходу руху. Коли машина зупинилася, він побачив, що обидва хлопці рухаються в бік їхнього автомобіля, про що ОСОБА_36 по рації доповів ОСОБА_25. В той момент, коли хлопець високого зросту зійшов з пішохідного тротуару на газон, а інший, який був невисокого зросту, залишився на тротуарі, ОСОБА_36 сказав ОСОБА_3, при якій знаходилися гроші в сумі 6950 Євро, щоб вона виходила з машини назустріч невідомому хлопцю. ОСОБА_3 вийшла з машини і пішла хлопцю назустріч, який також наближався до неї. За собою ОСОБА_3 передніх дверей машини не закривала. ОСОБА_36 також в свою чергу привідкрив задню праву дверку автомобіля, щоб мати змогу чути зміст розмови та в разі потреби зреагувати та затримати невідомого. ОСОБА_3 та невідомий хлопець високого зросту зустрілися на газоні на відстані приблизно за 3 метри від автомобіля, у звязку з чим йому добре було чутно зміст їх розмови та видно, які дії вони здійснювали. Коли невідомий хлопець та ОСОБА_3 зійшлися, то остання запитала у хлопця: „Де мій син?,- у відповідь на що невідомий також запитав у ОСОБА_3: „Де гроші? ОСОБА_3 знову повторила своє запитання: „Де мій син?,- на що невідомий відповів :Будуть гроші, буде й син! Після цього ОСОБА_3 дістала з-під одягу пакет, в якому знаходилися гроші та передала його невідомому хлопцю. Невідомий прийняв пакет з грошима до своїх рук і почав їх класти до чоловічої сумочки, яка висіла у нього через плече зліва направо. Прийнявши пакет, невідомий чоловік поклав його до сумочки і після цього зробив крок назад від ОСОБА_3. Він зрозумів, що невідомий збирається тікати. В цей момент ОСОБА_36 вийшов з автомобіля і зробив крок назустріч хлопцю. В цей час хлопець невисокого зросту продовжував стояти на пішохідному тротуарі і стежив за тим , що відбувалося. Потерпіла сказала ОСОБА_33 :Віддайте сина , але він не відповів та зробив два кроки в бік тротуару. По його поведінці він зрозумів, що хлопець збирається тікати, в звязку з чим ОСОБА_36 став затримувати невідомого чоловіка, у якого вже знаходився пакет з грошима, які йому передала ОСОБА_3. ОСОБА_36 швидко приблизився до невідомого хлопця, до якого застосував фізичну силу та поклав останнього на газон , а він йому допомагав. Хлопець невисокого зросту, який знаходився на тротуарі, почав стріляти в їхньому напрямку. З якої зброї стріляв хлопець невисокого зросту, він не бачив, але по пострілам зрозумів, що це був пістолет або револьвер. Хлопець невисокого зросту в їх напрямку зробив 3-4 постріли, він особисто бачив вогонь , в гору він не стріляв, після чого почав тікати по тротуару в сторону виїзду з м.Суми по направленню в бік м.Харкова. За ним побігли ОСОБА_35, ОСОБА_37 та хлопці, які знаходилися в другому екіпажі.

Свідченнями свідка ОСОБА_36, який підтвердив, що 05 жовтня 2010 року начальник сектору карного розшуку ОСОБА_39 повідомив, що в.о. начальника ОСОБА_10 ОСОБА_25 перебуває на місці пригоди по вул. Механічній в м. Конотоп і від останнього надійшло розпорядження їм туди прибути. Від ОСОБА_39 він дізнався, що по вул. Механічній викрадено людину і там якраз працює слідчо-оперативна група. Він та ОСОБА_39 автомобілем прибули на вул.Механічну,54 в м. Конотоп, де вже перебувала слідчо-оперативна група .Також на місці пригоди знаходився в.о начальника міліції ОСОБА_25

Стало відомо, що 05 жовтня 2010 року троє невідомих молодих чоловіків, які були в цивільному одязі, не пояснюючи причину свого прибуття, не називаючи себе та не надаючи ніяких документів щодо своєї особи, насильно, із застосуванням фізичної сили та наручників, заштовхали ОСОБА_11 до автомобіля ВАЗ 2109 чи ВАЗ 21099 темно-синього кольору, номерні знаки якого 10 - 48 КС червоного кольору, після чого повезли ОСОБА_11 в невідомому напрямку . У одного із вказаних чоловіків, як пояснила ОСОБА_3, вона бачила пістолет . ОСОБА_25 їм також повідомив, що особи, які викрали ОСОБА_11, вимагають у матері останнього - ОСОБА_3 за повернення сина 10 тисяч доларів США . ОСОБА_25 йому та ОСОБА_39 повідомив , що ОСОБА_3 з викрадачами вже мала телефонні розмови по мобільному телефону, в ході яких викрадачі назвали суму викупу. ОСОБА_25 повідомив, що ОСОБА_3 погодилася на вимогу викрадачів передати за повернення сина 10 тисяч доларів США і вже є люди, які збирають цю суму і скоро її принесуть. ОСОБА_25 розпорядився, щоб він та ОСОБА_39 поїхали до відділу взяти бланк протоколу помітки грошей, люмінесцентний олівець та понятих для складання протоколу. Він та ОСОБА_39 прибули до відділу міліції, де взяли бланк протоколу помітки грошей, люмінесцентний олівець, а також двох понятих, яких запрошував ОСОБА_39 Ними були якісь двоє невідомих йому чоловіків.

Коли він та ОСОБА_39 повторно прибули до будинку ОСОБА_3, то у його присутності на мобільний телефон її доньки ОСОБА_12 неодноразово телефонували невідомі особи ( чоловіки ), але він вже не помятає номеру мобільного телефону, з якого надходили ці телефонні дзвінки. Невідомі запитували, чи знайшла ОСОБА_3 необхідну суму грошей, а також виясняли, яка сума грошей у неї вже є в наявності. В свою чергу ОСОБА_3 відповідала їм , що вона шукає необхідну їм суму грошей і називала, скільки саме у неї грошей є на той період часу. Коли в черговий раз зателефонували вказані особи на мобільний телефон ОСОБА_3, то вона повідомила їм , що вона вже назбирала обумовлену ними суму грошей, але тільки в Євро, що по курсу становить 7 тисяч Євро. ОСОБА_3 сказала невідомим, що вони можуть приїхати за грошима і просила повернути сина. Коли надійшов черговий телефонний дзвінок від невідомих, чоловічий голос повідомив, що ОСОБА_3 повинна привезти гроші в м.Суми, так як вони вже знаходяться обласному центрі. В подальшому знову були телефонні розмови між ОСОБА_3 та невідомими, під час яких ОСОБА_3 вказувала, що у неї не має людини, яка могла б відвезти її до м.Суми. Під час телефонних розмов, коли вже вся сума грошей, яку вимагали невідомі за викуп ОСОБА_11, була в наявності, до будинку ОСОБА_3 зайшли якісь два товариші ОСОБА_11. Від одного з них вони почули, що йому також телефонував ОСОБА_11 та просив відвезти ОСОБА_3 до м. Суми, однак відмовився, так як випив пива, про що сказав ОСОБА_11. Далі ще було декілька телефонних дзвінків від невідомих, які наполягали на тому, щоб ОСОБА_3 їхала з грошима до м.Суми. Приблизно 2-3 телефонні розмови між ОСОБА_3 та невідомими були записані ОСОБА_3 на диктофон мобільного телефону її доньки. ОСОБА_25 сказав, що доведеться супроводжувати ОСОБА_3 в м.Суми , а там приєднаються обласні працівники міліції. ОСОБА_3 було доведено, що їй доведеться їхати в їх супроводі до м.Суми для передачі грошей вимагачам та їх затримання працівниками міліції , на що вона дала свою згоду. У звязку з цим ОСОБА_3 надала їм в одній з кімнат її будинку гроші в сумі 6950 Євро, на 10 купюрах яких номіналом по 100 євро ним був виконаний напис люмінесцентним олівцем: „вимагання, а ОСОБА_39 був складений протокол про помітку цих 10 копюр, про що було вказано в протоколі. Все це відбувалося в присутності понятих, які також підписали протокол про помітку грошей. В протоколі помітки грошей поставили свої підписи він, ОСОБА_3, а також ОСОБА_39 Понятим було розяснено, що помічені гроші разом з іншою сумою будуть передані вимагачам, відносно яких будуть прийняті міри до їх затримання.

Коли знову зателефонували невідомі на мобільний телефон доньки ОСОБА_3, то остання повідомила невідомим, що вона викликала таксі і буде виїздити на м.Суми. За вказівкою ОСОБА_25 були сформовані два екіпажі, один з яких розмістився в автомобілі ВАЗ-2110, а інший - в автомобілі „Шкода-Октавія. Особисто він сів в автомобіль ВАЗ-2110 під керуванням ОСОБА_35 Для того, щоб у вимагачів не виникло ніякої підозри щодо знаходження в машині працівників міліції, він повинен був виконувати в разі потреби роль зятя ОСОБА_3. За кермо автомобіля ВАЗ-2110 сів працівник міліції ОСОБА_35, який виконував роль таксиста. Окрім цього, на автомобіль зверху була поставлена шашка „таксі. Також, окрім нього та ОСОБА_35, спереду в машину сіла ОСОБА_3, а ззаду - працівники міліції ОСОБА_37 та ОСОБА_38. При цьому у ОСОБА_35 та ОСОБА_38 малася зброя у вигляді автоматів „Калашникова. ОСОБА_38 був одягнений в міліцейську форму. Він сидів в машині на задньому сидінні позаду ОСОБА_3, щоб у разі потреби захистити її та надати допомогу. У другому автомобілі знаходився за кермом ОСОБА_25 та працівники міліції. При слідуванні невідомі неодноразово телефонували на мобільний телефон, який знаходився у ОСОБА_3, вимагаючи від неї називати населений пункт, який проїхали, а також кожен раз підганяли їхати швидше. При підїзді до м.Суми в телефонній розмові , яку вела з невідомими ОСОБА_3, невідомий чоловік сказав їй, щоб вона їм зателефонувала, коли вони заїдуть в м.Суми. Прибувши до автовокзалу в м.Суми, вони зупинилися і в цей час знову до ОСОБА_3 зателефонував невідомий, який їй став розяснювати, куди і в якому напрямку потрібно їхати. Оскільки ОСОБА_3 не орієнтувалася в м.Суми, про що сказала невідомому , останній попросив надати телефон таксисту, роль якого виконував ОСОБА_35. Невідомий став розяснювати ОСОБА_35, що потрібно їхати на вул. Харківську до автозаправочної станції „Гефест, біля якої знаходиться автосалон. Через деякий час невідомий знову зателефонував ОСОБА_3 і запитав, чому їх так довго не має і де вони знаходяться, на що ОСОБА_3 сказала, що вони вже на підзді і стоять на світлофорі. Не доїзжаючи до заправки, яка знаходилася зліва по ходу їхнього пересування, він помітив справа по ходу руху навпроти заправки двох молодих хлопців, які одиноко стояли на пішохідному тротуарі. Окрім цих двох хлопців, які були вдягнені в спортивний одяг і по прикметах потерпілої підходили під вимагачів, інших людей біля них не було. Один з цих хлопців був вищий , а другий -нижчий. Територія, яка прилягала до заправки та навпроти неї, освічувалася з допомогою ліхтарів і вони зрозуміли , що ці хлопці їх чекають. Коли машина зупинилася, він побачив, що обидва хлопці рухаються в бік їхнього автомобіля. В той момент, коли хлопець високого зросту зійшов з пішохідного тротуару на газон, а інший, який був невисокого зросту, залишився на тротуарі, він сказав ОСОБА_3, при якій знаходилися гроші в сумі 6950 Євро, щоб остання виходила з машини назустріч хлопцю. ОСОБА_3 вийшла з машини і пішла хлопцю назустріч, який також наближався до неї. За собою ОСОБА_3 передніх дверей машини не закривала. Він також в свою чергу привідкрив задню праву дверку автомобіля, щоб мати змогу чути зміст розмови та в разі потреби зреагувати та затримати невідомого. ОСОБА_3 та невідомий хлопець високого зросту зустрілися на газоні на відстані приблизно за 3 метри від автомобіля, у звязку з чим йому добре було чутно зміст їх розмови та видно, які дії вони здійснювали. Коли невідомий хлопець та ОСОБА_3 зійшлися, то остання запитала у хлопця: „Де мій син?,- у відповідь на що невідомий також запитав у ОСОБА_3: „Де гроші? ОСОБА_3 знову повторила своє запитання: „Де мій син?, - на що невідомий відповів :Будуть гроші, буде й син! Після цього ОСОБА_3 дістала з-під одягу пакет, в якому знаходилися гроші та передала його невідомому хлопцю. Невідомий прийняв пакет з грошима до своїх рук і почав їх класти до чоловічої сумочки, яка висіла у нього через плече зліва направо. Прийнявши пакет, невідомий чоловік поклав його до сумочки і після цього зробив крок назад від ОСОБА_3. Він вийшов з автомобіля і запитав у хлопця :Де син?,- представившись зятем потерпілої і прийняв рішення затримувати чоловіка, у якого вже знаходився пакет з грошима, які йому передала ОСОБА_3. Він кинувся на нього і поклав невідомого хлопця на газон. В цей час з автомобіля вискочив ОСОБА_38, який був у форменному одязі працівника міліції . Хлопець невисокого зросту, який знаходився на тротуарі, почав стріляти в їхньому напрямку. З якої зброї він стріляв, він не бачив, але по пострілам зрозумів, що це був пістолет або револьвер. Цей хлопець в їхньому напрямку зробив два постріли, після чого почав тікати по тротуару в сторону виїзду з м.Суми по направленню в бік м.Харкова. За ним побігли ОСОБА_35, ОСОБА_37 та хлопці, які знаходилися в другому екіпажі. В цей момент він почув з тієї сторони, куди побіг хлопець невисокого зросту, ще один постріл. До нього та невідомого хлопця підбіг ОСОБА_38, який почав допомагати йому утримувати невідомого хлопця. Також в цей час до них підбіг ОСОБА_25, який допоміг одягнути невідомому хлопцю наручники. В момент , коли невідомому хлопцю одягали наручники, зявилися співробітники управління карного розшуку УМВС в Сумській області, Через деякий час на місце прибула слідчо-оперативна група на чолі із слідчим прокуратури, яка розпочала огляд місця події з застосуванням відеозапису. Під час огляду від ОСОБА_37 йому стало відомо, що у затриманого ОСОБА_33 знайшли ключі від автомобіля з брелком сигналізації, у звязку з чим він висунув припущення, що автомобіль , на якому були ОСОБА_4 на інші з ним особи, знаходиться поблизу. Він вирішив оглянути територію, яка прилягала до місця події. При огляді, в районі одного з будинків, ним був виявлений автомобіль ВАЗ-21099 , передній номер якого був закритий білим аркушем паперу. З метою ідентифікації ключів від машини він зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_37 та попросив, щоб останній або слідчий прокуратури натиснув кнопку брелка сигналізації, який віднайшли у ОСОБА_33. Коли це було зроблено, то спрацювала система відмикання автомобіля, у звязку з чим стало зрозуміло, що це автомобіль , на якому прибули ОСОБА_4 на інші з ним особи. Про даний факт він доповів слідчому прокуратури.

Свідченнями свідка ОСОБА_37, який підтвердив , що 05.10.2010 року від заступника начальника ОСОБА_10 ОСОБА_25 він отримав вказівку прибути до ОСОБА_10 По прибуттю зі слів ОСОБА_25 йому стало відомо, що цього дня, близько 15.00 години троє невідомих осіб викрали сина ОСОБА_3 та вимагають викуп.

У черговій частині ОСОБА_10 він отримав бронежилет, при цьому табельної чи іншої вогнепальної зброї він не отримував та при собі не мав.

Після цього він у складі ОСОБА_35, ОСОБА_38, ОСОБА_36 та ОСОБА_3 на автомобілі марки ВАЗ 21110 сірого кольору під керуванням ОСОБА_35 виїхав в м. Суми. Одночасно з ними виїхав ще один екіпаж на службовій машині марки «Шкода» Під час руху в м. Суми невідомі особи неодноразово телефонували на мобільний телефон ОСОБА_3 та цікавились, де саме вона їде, щоб контролювати їхні дії. Коли вони підїджали до АЗС, то побачили на тротуарі на протилежній стороні проїзної частини від АЗС «Гефест» двох невідомих чоловіків. ОСОБА_35 скинув швидкість та повільно почав заїжджати на територію АЗС. В цей час з боку двох невідомих вони почули свист і зупинились. Один з чоловіків , це був ОСОБА_4 стояв ближче , а інший далі. ОСОБА_3 вийшла з машини та підійшла до ОСОБА_33 , який стояв першим та передала йому пакет. ОСОБА_4 взяв пакет , а ОСОБА_36 вибіг з автомобіля та почав затримувати ОСОБА_33 .На допомогу ОСОБА_36 вибіг майор міліції ОСОБА_38, який знаходився у форменому одязі та представився працівниками міліції . Він в цей час вибіг з машини та почав наздоганяти іншого чоловіка, який, відбігши декілька метрів, дістав зброю, а саме пістолет, марки та калібру вказати точно не може , останній раптово направив у його бік зброю та здійснив постріли, після чого різко розвернувся та побіг вздовж будинку. Коли чоловік почав втікати, він побіг за ним , але затримати чоловіка їм не вдалося .

Свідченнями свідка ОСОБА_41, який підтвердив , що 05.10.2010 року від ОСОБА_25 він отримав вказівку прибути до ОСОБА_10 По прибуттю зі слів ОСОБА_25 йому стало відомо, що цього дня, близько 15.00 години троє невідомих осіб викрали сина ОСОБА_3 та вимагають викуп . У черговій частині ОСОБА_10 він отримав бронежилет і разом ОСОБА_25, ОСОБА_39 та ОСОБА_42 на службовому автомобілі «Шкода-Октавія» виїхали до м. Суми.

Потерпіла ОСОБА_3 разом з ОСОБА_35, ОСОБА_36 та ОСОБА_37 на автомобілі ВАЗ 2110 також виїхали до м. Суми.Між обома екіпажами був радіозвязок, а тому йому відомо все, про що вимагачі розмовляли по мобільному телефону з потерпілою.

Вони приїхали в м. Суми на вул. Харківська напроти заправки. Щойно вони підїхали до автомобіля ВАЗ-2110, то він з салону автомобіля бачив , що ОСОБА_36 затримує невідомого чоловіка в цивільному. Початок затримання він бачив , а потім побіг за іншим хлопцем , але затримати його не вдалося .

Моменту, коли ОСОБА_3 передавала гроші, він не бачив, так як підїхали вже в той час, коли ОСОБА_3 вже передала затриманому гроші. Бачив тільки, як ОСОБА_36 затримував невідомого чоловіка

Свідченнями свідка ОСОБА_39, який підтвердив , що 05 жовтня 2010 року надійшла інформація , що невідомі , погрожуючи зброєю , посадили сина ОСОБА_3 в машину , а потім почалися дзвінки з вимогами 10 тис. доларів США. Він разом з ОСОБА_36 прибули на вул.Механічну,54 в м. Конотоп, де дізналися про обставини злочину . Від ОСОБА_3 йому та ОСОБА_36 стало відомо, що 05 жовтня 2010 року троє невідомих молодих чоловіків, які, не пояснюючи причину свого прибуття, не називаючи себе та не надаючи ніяких документів щодо своєї особи, насильно, із застосуванням фізичної сили та наручників, заштовхали її сина ОСОБА_11 до автомобіля ВАЗ 2109 чи ВАЗ 21099 темно-синього кольору, номерні знаки якого 10 - 48 КС червоного кольору, після чого повезли ОСОБА_11 в невідомому напрямку . У одного із вказаних чоловіків, як пояснила ОСОБА_3, остання бачила пістолет . ОСОБА_3 з викрадачами вже мала телефонні розмови по мобільному телефону, в ході яких викрадачі назвали суму викупу і ОСОБА_3 погодилася на вимогу викрадачів передати за повернення сина 10 тисяч доларів США і вже є люди, які збирають цю суму і скоро її принесуть.

Коли він та ОСОБА_36 разом з понятими повторно прибули до будинку ОСОБА_3, то у його присутності на мобільний телефон ОСОБА_12 неодноразово телефонували невідомі особи ( чоловіки ), але він вже не памятає номеру мобільного телефону, з якого надходили ці телефонні дзвінки. Коли надійшов черговий телефонний дзвінок від невідомих, чоловічий голос повідомив, що ОСОБА_3 повинна привезти гроші в м.Суми, так як вони вже знаходяться обласному центрі. У звязку з цим ОСОБА_3 надала їм в одній з кімнат її будинку гроші в сумі 6950 Євро, на 10 купюрах яких номіналом по 100 Євро ОСОБА_36 був виконаний напис люмінесцентним олівцем: „вимагання, а ним був складений протокол про помітку цих 10 купюр, про що було вказано в протоколі. Все це відбувалося в присутності понятих, які також підписали протокол про помітку грошей. В протоколі помітки грошей поставили свої підписи він, ОСОБА_3, а також ОСОБА_36 За вказівкою ОСОБА_25 були сформовані два екіпажі, один з яких розмістився в автомобілі ВАЗ-2110, а інший - в автомобілі „Шкода-Октавія. Особисто він сів в автомобіль „Шкода-Октавіа, де також знаходилися працівники міліції ОСОБА_25, ОСОБА_41 та ОСОБА_43 Керував машиною ОСОБА_25. Зв»язок з іншим автомобілем підтримували . В автомобіль ВАЗ-2110 сіли потерпіла ОСОБА_3, ОСОБА_44, ОСОБА_36, ОСОБА_38 та ОСОБА_37 Керував даним автомобілем ОСОБА_35 Під час слідування до м. Суми ОСОБА_36 по рації доповідав ОСОБА_25 про телефонні розмови, які вела по мобільному телефону ОСОБА_3 з невідомими, після чого ОСОБА_25 давав відповідні розпорядження. Прибувши до м.Суми, другий екіпаж машини, в якому він знаходився , поїхав в бік заправки „Гефест, яка знаходиться по вул.Харківській, щоб оцінити обстановку, так як вимагачі призначили місце застрічі з ОСОБА_3 саме біля цієї заправки. Їхня машина проїхала метрів 300-400 від заправки в бік м.Харкова, де вони розвернулися та зупинилися. Коли ОСОБА_25 розвернув автомобіль і зупинився, він вискочив з автомобіля і побачив, що ОСОБА_4 вже лежить на землі, сам момент затримки він не бачив.

Свідченнями свідка ОСОБА_25, який підтвердив ,що на протязі жовтня 2010 року він виконував обовязки начальника відділу, оскільки начальник ОСОБА_10 ОСОБА_45 перебував на лікарняному.

05 жовтня 2010 року близько 15 години до нього на мобільний телефон зателефонував черговий чергової частини ОСОБА_10 ОСОБА_31, який доповів, що тільки-но зателефонувала схвильована жінка з вул. Механічної, 54, яка повідомила , що її сина викрали та кудись повезли на автомобілі . Потім через нетривалий час йому на мобільний телефон зателефонувала слідчий Базарна О. М., яка повідомила, що вона перебуває на місці пригоди по вул.Механічна,54, де встановила в ході огляду та опитування , що троє невідомих шляхом застосування фізичної сили викрали та вивезли на автомобілі в невідомому напрямку сина заявниці ОСОБА_11. ОСОБА_46 також повідомила, що , перебуваючи на місці пригоди, на телефон надходять телефонні дзвінки від невідомих осіб чоловічої статі, які вимагають за повернення сина ОСОБА_11 гроші в сумі 10 тисяч доларів США. У звязку з цим він особисто поїхав автомобілем на місце пригоди. Під час спілкування з ОСОБА_3 йому вдалося вияснити, що троє невідомих чоловіків в цивільному одязі прибули до них на автомобілі ВАЗ-21099, які, не назвавши себе та не пояснивши, по якій причині вони прибули, застосували фізичну силу відносно ОСОБА_11, силою посадили в машину та повезли в невідомому напрямку. Вона намагалася перешкоджати , але її штовхнули , двоє сіли з сином в автомобіль , а один з них, залишився з нею на деякий час біля двору, а потім побіг доганяти машину, в якій повезли її сина. Він намагався вияснити у ОСОБА_3, чи не предявляли їй троє невідомих якийсь документ чи посвідчення, однак вона сказала, що такого документу вони їй не предявляли. Від ОСОБА_46 він дізнався , що невідомі вже телефонували на мобільний телефон і вимагають 10 тисяч доларів США за повернення сина додому. Він зясував, що невідомі телефонували на мобільний телефон доньки , тобто ОСОБА_12. ОСОБА_3 також підтвердила йому, що дійсно вона розмовляла по мобільному телефону з невідомими, які вимагають за повернення її сина 10 тисяч доларів США. Від ОСОБА_3 він почув, що у них таких грошей не має, вона буде позичати у людей. Зясувавши всі обставини, він виїхав до відділу міліції, щоб організувати оперативно-розшукові заходи по встановленню місцезнаходження ОСОБА_11 Він доповів своєму керівнику про даний злочин і отримав команду узгоджувати всі дії з начальником карного розшуку ОСОБА_47 про пересування та прибуття до м. Суми. Йому стало відомо, що ОСОБА_3 вже збирає гроші і готова передати їх невідомим за повернення сина додому, що у його відсутність вона розмовляла з невідомими, та надала згоду на передачу грошей в сумі 10 тисяч доларів США. Коли прибули ОСОБА_39 та ОСОБА_36, він дав їм команду знайти понятих, взяти люмінесцентний олівець і прибути знову на місце пригоди, щоб помітити декілька копюр та скласти протокол помітки грошей. Через деякий час вони прибули автомобілем разом з двома понятими, але він не приймав участі в помітці грошей та складанні протоколу помітки грошей, оскільки це питання ОСОБА_39 та ОСОБА_36 вирішували самі.

Один раз чув як ОСОБА_3 розмовляла з невідомими по телефону. Після цього, враховуючи, що невідомі вже перебували на території м.Суми і потрібно було виїздити за межі ОСОБА_10 гарнізону, він по телефону доповів ОСОБА_48 про всі відомі йому обставини викрадення ОСОБА_11І.В та про намір виїзду матері ОСОБА_11 в м.Суми для передачі грошей невідомим особам який дав добро на виїзд до м. Суми для супроводу ОСОБА_3. Далі ще було декілька телефонних дзвінків від невідомих, про що йому доповідали підлеглі. За його вказівкою були сформовані два екіпажі, один з яких розмістився в автомобілі ВАЗ-2110, а інший - в автомобілі „Шкода-Октавія. Особисто він сів за кермо автомобіля „Шкода-Октавія. Для того, щоб у вимагачів не виникло ніякої підозри щодо знаходження в машині працівників міліції, ОСОБА_36 повинен був виконувати в разі потреби роль зятя ОСОБА_3. За кермо автомобіля ВАЗ-2110 сів працівник міліції ОСОБА_35, який виконував роль таксиста. Окрім цього, на автомобіль ВАЗ-2110 зверху була поставлена шашка „таксі. Також, окрім ОСОБА_35, спереду в машину ВАЗ-2110 сіла ОСОБА_3, а ззаду - працівники міліції ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та ОСОБА_36, який сидів ззаду за ОСОБА_3. Разом з ним в автомобілі знаходилися працівники міліції ОСОБА_39, ОСОБА_40 та ОСОБА_41. Для звязку вони взяли з собою дві радіостанції. За винятком ОСОБА_38 та ОСОБА_35, ніхто із інших працівників міліції, які знаходилися в двох екіпажах, табельної та вогнепальної зброї не отримували та не мав її при собі. Йому декілька разів доповідали , що невідомі неодноразово телефонували на мобільний телефон, який знаходився у ОСОБА_3. Через деякий час ОСОБА_36 йому доповів по телефону, що невідомі вже зателефонували і сказали їхати на вул. Харківську в район АЗС „Гефест. Йому була дана команда виїхати зі своїм екіпажем в район АЗС „Гефест та зайняти там позицію. Він зі своїм екіпажем проїхав АЗС „Гефест і став в районі мясокомбінату та розвернувся машиною в напрямку центра м.Суми, тобто по направленню до АЗС „Гефест. Коли він підїхав до АЗС „Гефест, де все навкруг добре освітлювалося, то побачив зліва від себе на проїзній частині вул. Харківська автомобіль ВАЗ-2110, в якому їхали ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_38, ОСОБА_37 та ОСОБА_3. Сам момент зустрічі він не бачив , оскільки потрібно було перетнути суцільну лінію . Він побачив, що один хлопець невисокого зросту, який знаходився на тротуарі , вистрілив декілька разів з пістолета в їхньому напрямку. Він підбіг до ОСОБА_38 та ОСОБА_36 , які одягнули наручники хлопцю, який чинив супротив. В цей час він почув ще постріли зі сторони будинків, куди побіг хлопець невисокого зросту та працівники міліції ОСОБА_10

Після цього на місце була викликана слідчо-оперативна група, яка розпочала огляд місця події. На місце огляду прибув слідчий прокуратури Зарічного району м.Суми.

Висновком судово-медичної експертизи № 742 від 27 жовтня 2010 року , згідно якого на час обстеження у ОСОБА_3 мали місце синці лівого стегна, синець в проекції лівого крила півздовшної кістки. Дані ушкодження могли утворитися від дії тупих предметів , що підтверджується характером пошкоджень. По часу спричинення дані ушкодження могли утворитися в час , указаний потерпілою, що підтверджується кольором синців. По ступеню важкості дані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень і могли утворитися за обставин , вказаних нею при обстеженні ( т.3 а.с. 101).

Висновком судово-медичної експертизи № 741 від 27 жовтня 2010 року, згідно якого на час обстеження у ОСОБА_11 мали місце садна правого передпліччя, синець лівої кисті. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкоджень. По часу спричинення дані ушкодження могли утворитися в час , указаний потерпілим , що підтверджується кольором синця та станом саден. По ступеню важкості дані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень і могли утворитися за обставин, вказаних ним при обстеженні ( т.3 а.с. 108 ).

Протоколами пред»явлення особи для впізнання підтверджується, що потерпілий ОСОБА_11 впізнає ОСОБА_4 , як особу , яку він бачив серед трьох осіб, які силою 05.10.2010 року посадили його до автомобіля і повезли до м.Суми ( т.2 а.с. 15-17) та впізнає ОСОБА_5 , який разом з ОСОБА_4 вчинив відносно нього злочинні дії ( т. 2 а.с. 57- 60).

Протоколами пред»явлення особи для впізнання підтверджується, що свідок ОСОБА_12 впізнає ОСОБА_4 , який 05.10.2010 року разом з іншими двома невідомими хлопцями близько 14 год.30 хв. з застосуванням фізичної сили посадили її брата ОСОБА_11 до машини і повезли в невідомому напрямку ( т.2 а.с.75-77) та впізнає ОСОБА_5 , який разом з ОСОБА_4 був біля їх двору і в нього бачила пістолет ( т. 2 а.с. 86-89).

Протоколами пред»явлення особи для впізнання підтверджується, що свідок ОСОБА_20 впізнає ОСОБА_4 , який 05.10.2010 року разом з іншими двома невідомими хлопцями близько 15 год. з застосуванням фізичної сили посадили ОСОБА_11 до машини ( т.2 а.с.108-110) та впізнає ОСОБА_5, якого разом з ОСОБА_4 бачив біля двору сім»ї ОСОБА_11 по вул. Механічна,54 ( т.2 а.с. 111-114).

Протоколом огляду місця події від 05.10.2010 року та ілюстративною таблицею до нього підтверджується, що під час огляду місця події біля двору № 54 по вул. Механічна в м. Конотопі виявлений та сфотографований слід протектора транспортного засобу ( т. 1 а.с. 35-46).

Протоколами відтворення обстановки і обставин події та ілюстративними таблицями до них від 25 .11.2010 року з участю свідка ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_20 , згідно яких свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_20 розповідають показують на місці обставини , за яких з застосуванням фізичної сили та з погрозою пістолетом ОСОБА_4 та хлопець, схожий на вірмена затягнули ОСОБА_11 до автомобіля та повезли в напрямку вул. Руденка ( т. 2 а.с. 78-85, 119-125).

Протоколом про помічення грошей від 05.10.2010 року , згідно якого на 10 купюрах номіналом 100 Євро кожна за №№ s9, x5, x6 , s3 , s6 , s7 , p1 , s8, s7, s9 за допомогою люмінесцентного олівця проведено напис « вимагання» ( т.1 а.с.65).

Протоколом огляду місця події від 06.10.2010 року та ілюстрованою таблицею до нього з застосуванням відеозапису підтверджується, що у ОСОБА_4 у передньому відділенні сумки виявлені та вилучені 62 банкноти Євро на загальну суму 6950 Євро ( т.1 а.с. 68-80).

Протоколом огляду місця події від 06.10.2010 року та ілюстрованою таблицею до нього підтверджується, що в багажнику автомобіля НОМЕР_9 виявлені номерні знаки на червоному фоні 10-48 КС ( т.1 а.с. 89-93) .

Протоколом виїмки від 25.10.2010 року підтверджується , що в кабінеті № 323 ОСОБА_10 вилучена спеціальна хімічна речовина у вигляді олівця за допомогою якого 05.10.2010 року були помічені 10 купюр Євро за місцем проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 ( т.3 а.с. 82-83).

Протоколом огляду речових доказів від 13 жовтня 2010 року та ілюстративною таблицею до нього, а саме грошових знаків Євро в сумі 6950 Євро підтверджується , що на 10 купюрах за №№ s9, x5, x6 , s3 , s6 , s7 , p1 , s8, s7, s9 маються написи, виконані люмінесцентним олівцем « вимагання» ( т.3 а.с. 36-48).

Згідно протоколу огляду речових доказів від 14 жовтня 2010 року та ілюстративною таблицею до нього, оглянута чоловіча спортивна сумка чорного кольору, яка була вилучена у ОСОБА_4 при проведенні особистого обшуку ( т.3 а.с. 49-54).

Висновком експертизи речовин, матеріалів та виробів від 29 листопада 2010 року підтверджується , що сліди спеціальної хімічної речовини на грошових коштах, вилучених у ОСОБА_4 , маються тільки на купюрах номіналом 100 Євро №№ s9, x5, x6 , s3 , s6 , s7 , p1 , s8, s7, s9 . Спеціальна хімічна речовина на купюрах номіналом 100 Євро №№ s9, x5, x6 , s3 , s6 , s7 , p1 , s8, s7, s9 має спільну групову належність з контрольним зразком, тобто на грошових купюрах , вилучених у ОСОБА_4. номіналом 100 Євро №№ s9, x5, x6 , s3 , s6 , s7 , p1 , s8, s7, s9 був зроблений напис саме контрольним зразком у вигляді олівця ( т. 3 а.с. 131-150).

Матеріалами службового розслідування за фактом затримання старшого оперуповноваженого СКР Ленінського РВ ХМУ капітана міліції ОСОБА_4 , що стали підставою для звільнення ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 із органів внутрішніх справ , згідно наказу начальника ГУ МВС України в Харківській області № 890 від 07 .10.2010 року ( т.3 а.с.243-246).

Розпорядженням від 05.10.2010 року про відрядження працівників Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області , згідно якого для проведення оперативно розшукових заходів по ОРС від 16.09.2010 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5. та ОСОБА_15 були відряджені 05.10.2010 року на одну добу в м. Клнотоп (т. 4 а.с. 203). Згідно плану-завдання в м. Конотопі необхідно провести слідуючи оперативно-розшукові дії : встановити особи і місцезнаходження абонентів декількох номерів телефонів на території м. Конотопа. Перевірити їх причасність до скоєння злочину , встановити місцезнаходження терміналу мобільного зв»язку Нокіа 5200 ( ІМЕІ 357-672-018-889-555) для подальшого вилучення і приєднання до матеріалів кримінальної справи. Забезпечити явку вказаних осіб для проведення слідчих дій по кримінальній справі ( т.4 а.с.201).

Аналізуючи докази і даючи їм оцінку , суд вважає , що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів , які доводять вину ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожного окремо, в скоєнні інкримінованих їм злочинів. В судовому засіданні підсудні , кожний окремо , визнали себе винними в скоєнні злочину , передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України , крім того їх вина доводиться зібраними по справі доказами в їх сукупності. Невизнання своєї вини підсудними в скоєнні злочину , передбаченого ст. 368 ч.2 КК України , суд вважає бажанням підсудних уникнути відповідальності за скоєний злочин, їх показання протирічать зібраним по справі доказам. Суд вважає показання потерпілої ОСОБА_3 та досліджені в судовому засіданні показання потерпілого ОСОБА_11, показання свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_24, ОСОБА_20, ОСОБА_25, ОСОБА_37,, ОСОБА_36,ОСОБА_39, ОСОБА_41,ОСОБА_38, ОСОБА_35, ОСОБА_30, ОСОБА_49, ОСОБА_31, ОСОБА_32,ОСОБА_28 ОСОБА_33, ОСОБА_34 правдивими , оскільки вони об»єктивно підтверджують фактичні обставини справи, вони послідовні і не спростовуються іншими доказами.

Суд вважає , що в судовому засіданні знайшло свого підтвердження одержання підсудними хабара , оскільки коли підсудні помістили потерпілого ОСОБА_11 з застосуванням фізичного сили , до автомобіля , останній запропонував підсудним гроші за те , щоб вони відпустили його з автомобіля , в якому той утримувався і надали можливість повернутися додому. Тобто підсудні створили умови , за яких потерпілий вимушений був запропонувати хабар щоб запобігти шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів. На пропозицію отримати гроші і відпустити ОСОБА_11 ОСОБА_4 погодився , вказавши , що вони згодні це зробити за 10000 доларів США. Отже у підсудних та особи , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження була реальна можливість вирішити питання про подальше доставлення ОСОБА_11 до м.Харкова або про надання йому можливості повернутися додому , оскільки вони безпосередньо утримували його в автомобілі.

Суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів , які підтверджують , що підсудним в якості хабара передавалися справжні грошові купюри. Це підтверджується протоколом огляду місця події від 06.10.2010 року та ілюстрованою таблицею до нього з застосуванням відеозапису , де зазначено, що у ОСОБА_4 у передньому відділенні сумки виявлені та вилучені 62 банкноти Євро на загальну суму 6950 Євро ( т.1 а.с. 68-80), висновком експертизи речовин, матеріалів та виробів від 29 листопада 2010 року , де зазначено, що сліди спеціальної хімічної речовини на грошових коштах, вилучених у ОСОБА_4 , маються тільки на купюрах номіналом 100 Євро №№ s9, x5, x6 , s3 , s6 , s7 , p1 , s8, s7, s9 ( т. 3 а.с. 131-150). Крім того у суда не має підстав ставити під сумнів показання свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, які позичали грошові кошти потерпілій ОСОБА_3 В період після вступу вироку Конотопського міськрайонного суду від 12 травня 2011 року в законну силу і до його скасування , грошові кошти були повернуті потерпілій ОСОБА_3,яка в свою чергу повернула їх свідкам ОСОБА_13, ОСОБА_14, що вони і підтвердили в судовому засіданні.

Таким чином вина підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожного окремо, повністю доведена та їх дії , кожного окремо, суд кваліфікує за ст. 365 ч.2 КК України - перевищення влади або службових повноважень, якщо воно супроводжувалося насильством , застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, а також за ст.368 ч.2 КК України - одержання хабара , тобто одержання службовою особою у будь-якому вигляді хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара будь-якої дії з використанням службового становища, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням хабара.

При призначенні покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особи винних, які позитивно характеризуються за місцем проживання та роботи, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання для обох підсудних суд не вбачає.

Обставинами, що пом»якшують покарання, для ОСОБА_4 суд вважає часткове визнання своєї вини , раніше не судимий , має на утриманні малолітню дитину, повністю відшкодував потерпілій моральну шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом»якшують покарання, для ОСОБА_5 суд вважає часткове визнання своєї вини , раніше не судимий , повністю відшкодував потерпілій моральну шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, а також стан його здоров»я.

Враховуючи всі ці обставини та роль кожного підсудного у вчиненні злочину,думку потерпілої, суд вважає , що необхідним й достатнім для виправлення підсудних та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі. При призначенні підсудним покарання , враховуючи обставини , що пом»якшують покарання , з урахуванням даних про осіб винних , суд вважає можливим при призначенні покарання за ст. 368 ч.2 КК України застосувати ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ст. 368 ч. 2 КК України та не призначати додаткового покарання у виді конфіскації майна , також не призначати додаткового покарання у виді штрафу , що передбачене в санкції ст.365 ч.2 КК України як обов»язкове, тобто застосувати ст. 69 КК України. Суд також вважає можливим не застосовувати ст. 54 КК України.

Враховуючи те , що потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_3 надали суду заяви про залишення цивільних позовів про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди без розгляду ,цивільні позови слід залишити без розгляду, а враховуючи заяву потерпілої ОСОБА_3 про відмову від цивільного позову про стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди провадження в цій частині слід закрити.

У відповідності зі ст. 93 КПК України судові витрати , що складаються з вартості проведених судових експертиз в розмірі 4770 грн. підлягають стягненню з підсудних. Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України ( 1960 р.) суд ,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. ст. 365 ч.2, 368 ч. 2 КК України і призначити покарання:

за ст. 365 ч.2 КК України - 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки , з застосуванням ст. 69 КК України без призначення штрафу;

за ст. 368 ч.2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України 2 роки 10 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки без конфіскації майна.

Згідно ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки , з застосуванням ст. 69 КК України без призначення штрафу та без конфіскації майна.

ОСОБА_5 визнати винним за ст. ст. 365 ч.2, 368 ч. 2 КК України і призначити покарання.

за ст. 365 ч.2 КК України -3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки , з застосуванням ст. 69 КК України без призначення штрафу;

за ст. 368 ч.2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України 2 роки 10 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки без конфіскації майна.

Згідно ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки , з застосуванням ст. 69 КК України без призначення штрафу та без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту , взяти під варту в залі засідань суду, строк відбуття покарання обчислювати з 19 вересня 2013 року , зарахувати в строк відбуття покарання перебування під вартою з 06 жовтня 2010 року по 05 жовтня 2011 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу змінити з застави на взяття під варту , взяти під варту в залі засідань суду, строк відбуття покарання обчислювати з 19 вересня 2013 року. Заставу в розмірі 30000 грн. повернути заставодавцю ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_4 за проведені експертизи:

на користь НДЕКЦ при УМВС в Сумській області 774,00 грн.

на користь КНДІСЕ (м. Чернігів, вул. Старобілоруська,25А) 1611,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 за проведені експертизи:

на користь НДЕКЦ при УМВС в Сумській області 774,00 грн.

на користь КНДІСЕ (м. Чернігів, вул. Старобілоруська,25А) 1611,00 грн

Цивільні позови ОСОБА_11 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 залишити без розгляду . Провадження в частині цивільного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 закрити у зв»язку з відмовою позивачки від позову.

Доля речових доказів та арешту вирішена вироком Конотопського міськрайонного суду від 12 травня 2011 року і в цій частині вирок виконано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом п»ятнадцяти діб після його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а для засуджених в той же строк після вручення їм копії вироку.

Суддя: ОСОБА_50