Справа № 274/30/15-к
Провадження № 1-кс/0274/26/15
У Х В А Л А
19.01.2015 м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Бердичівського МВ ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ Бердичівського МВ ОСОБА_4 від 04.11.2014 про закриття кримінального провадження №0001638, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

09 січня 2015 року заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою у якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Бердичівського МВ ОСОБА_4 від 04.11.2014 року про закриття кримінального провадження №0001638, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України.

Вимоги скарги мотивовані тим, що в порушення статті 94 КПК України слідчий не дослідив всебічно та повно обставини кримінального провадження, внесені до ЄРДР за його заявою.
У постанові не дано оцінки показам його дружини ОСОБА_6 .. Факт заподіяння йому тілесних ушкоджень підтверджено висновком судово-медичної експертизи, згідно якого у нього виявлено тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійних саден обличчя. Дані тілесні ушкодження належать до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, які мали б кваліфікуватися за частиною другою статті 125 КК України. Слідчим не проводилися очні ставки, третя особа чоловічої статі, яка приймала участь у його побитті слідством не встановлювалась, покази у неї не відбирались; не проведено слідчим і відтворення обстановки та обставин події; отримані внаслідок такої слідчої дії данні не були предметом оцінки судово-медичного експерта; отримані покази та виявлені у нього тілесні ушкодження не співставлялись, питання механізму заподіяння тілесних ушкоджень перед експертом не ставились.

У судовому засіданні представник заявника, адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала з підстав у ній наведених, додатково пояснила, що ОСОБА_7 при його допиті пояснював, що він наніс кілька ударів ОСОБА_8 , однак оцінки його показам у постанові слідчим не дана. Постанова в порушення статті 370 КПК України не обґрунтована.

Старший слідчий ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги. Пояснив, що всі необхідні слідчі дії ним були проведені. В діях особи відсутня суб`єктивна сторона злочину, був відсутній умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Заслухавши представника заявника, слідчого, дослідивши постанову, матеріали кримінального провадження № №0001638, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задовольнити виходячи з такого.

Завданням кримінального провадження, відповідно до статті 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до частини другої статті 9 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Пунктом 4 частини першої статті 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванні обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
За частиною першою статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статті 91 КПК України покладається на слідчого та прокурора.
Приймаючи 04 листопада 2014 року постанову про закриття кримінального провадження №0001638, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, слідчий вказаних вимог закону не дотримався, постанова містить неповноту та суперечності, які підлягають додатковому дослідженню, з подальшою належною оцінкою.
Відповідно до оспорюваної постанови ОСОБА_5 12.10.2014 звернувся до Бердичівського МВ з заявою про заподіяння йому тілесних ушкоджень. 13.10.2014 відомості по заяві ОСОБА_5 були внесені до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України.

Виклавши у постанові фактично суперечливі пояснення свідків та потерпілого, слідчий дійшов висновку, про закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України. Постанова мотивована тим, що у слідства немає підстав вважати, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження саме за тих обставин які він вкачує.

При цьому з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не вживалося заходів для усунення розбіжностей у показаннях свідків та потерпілого. Не проведено одночасного допиту цих осіб. Не з`ясовано коли і за яких обставин ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. У постанові слідчим не дана оцінка показанням свідків ОСОБА_9 , в тій частині, що він кілька разів вдарив ОСОБА_5 головою об стіну, показанням свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , які згідно їх показань були очевидцями бійки. Слідчим не проведено слідчого експерименту. Експерту не ставилися питання часу настанні тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , механізму їх заподіяння.

Постанова слідчого не вмотивована, не містить висновків про відсутність конкретних ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, висновком судово-медичної експертизи від 12.11.2014 у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійних саден обличчя. Дані тілесні ушкодження належать до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Заподіяння таких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 мали б бути кваліфіковані за частиною другою статті 125 КК України.

Керуючись статтями керуючись статтями 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_4 від 04.11.2014 року про закриття кримінального провадження №0001638, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України.

Матеріали направити до Бердичівської міжрайонної прокуратури для організації досудового розслідування.

Ухвала остаточно, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя: