Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/426/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2015 року.
Цією ухвалою щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Созонівка Кіровоградського району і області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, який не одружений, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Кримінальне провадження розглянуто з участю:
- прокурора ОСОБА_8 ,
- захисника ОСОБА_6 ,
- підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді районного суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , звільнивши його з під варти, негайно. Обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який буде виконуватись за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а судом не наведено жодних об`єктивних обставин, які б давали підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що нібито ОСОБА_7 переховувався від органу досудового слідства та вчинив ще одне кримінальне правопорушення. При цьому, стороною обвинувачення, на думку захисника, не надано жодних доказів того, що ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування, так як по цьому кримінальному провадженню йому не повідомлено про підозру, а тому ОСОБА_7 не набув ніякого процесуального статусу. Крім того, жодних фактичних даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 викликався до слідчого, слідчому судді не надано, а тому всі доводи про наявність ризиків ґрунтувались лише на припущеннях.

Також, апелянт вказав, що слідчий суддя поклав в основу свого рішення не існуючі докази, а саме показання и потерпілого, який допитаний по вказаному кримінальному провадженню не був, а заява про вчинення злочину подана особою, яка працювала будівельником на місці події, що на думку захисника, викликає великі сумніви в об`єктивності та неупередженості слідчого судді.

Крім того, захисник зазначив, що підозрюваний усунув завдану потерпілій шкоду, надає правдиві показання, а це вказує на те, що ОСОБА_7 намагається всіма способами виправитись та усунути негативні наслідки своєї поведінки.

Висновки суду щодо фактичного місця проживання ОСОБА_7 , на думку сторони захистку, ґрунтуються на припущеннях та є суб`єктивною думкою слідчого судді, оскільки в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний проживає зі своєю матір`ю в с. Созонівка.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляції, просили ухвалу слідчого судді районного суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , звільнивши його з під варти негайно. Обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який буде виконуватись за адресою: АДРЕСА_1 . Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляції в межах, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто з 12 год. 17.10.2015 року до 12 год. 16.12.2015 року.

Органами досудового слідства ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він, в середині вересня 2015 року спільно з невстановленими слідством особами, шляхом віджиму пластикового вікна проник в будинок АДРЕСА_2 , звідки викрав шість батарей «Кorado», вартість яких складає 12000 грн. та котел « Boxi Luna 3», вартістю 21000 грн.

Після чого, ОСОБА_7 разом із невстановленими слідством особами з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 33000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в житло.
Задовольняючи клопотання слідчого, погодженого прокурором та застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також наявні ризики, передбачені п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
При цьому, слідчий суддя врахував не тільки тяжкість скоєного правопорушення, але той факт, що особисте зобов`язання або домашній арешт не можуть бути обрані враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, фактично за місцем реєстрації не проживає, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, та враховуючі міру покарання може уникнути явці до слідчого або суду, продовжує скоювати злочини та уникає від явки до правоохоронних органів.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Дослідження матеріалів клопотання встановлено, що слідчим суддею районного суду вище зазначені вимоги кримінального процесуального закону України не дотримано.

Так, при розгляді клопотання і при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду в порушення вимог ст. 193 КПК України вийшов за межі клопотання, і вказав про наявність ризиків, передбачених п.2,3,4 ч. 1 ст.177 КПК України, які не зазначені в клопотанні, в порушення вимог ч. 3 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, не визначив обов`язки із зазначених у ст. ч. 5 ст.194 КПК України, які необхідно покласти на нього у разі внесення застави, не роз`ясненні наслідки їх невиконання. Також слідчим суддею не дотримано вимог ч. 5 ст.115 КПК України, так не враховано, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання, взяття під варту.

Виявлені порушення вимог кримінального процесуального законодавства України є істотними, а тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді районного суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Так, дослідженням матеріалів клопотання, колегією суддів встановлено, що органом досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повідомлення про підозру ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах, а саме: - показаннях свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; - протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 , згідно якого свідок впізнав підозрюваного, як особу, що продала йому батарею.

Оцінюючи докази, які додані до клопотання в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованою, а доводи апеляції захисника, про відсутність обґрунтованої підозри, є безпідставними.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією частини даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Також, колегія суддів відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховує, що ОСОБА_7 не одружений, не працює, хоча зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично там не проживає, а тому у підозрюваного немає стійких соціальних зв`язків, страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, постійне виживання. Потребує лікування яке йому не протипоказане.

Крім того, з доданих клопотання матеріалів слідує, що в провадженні СВ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження про вчинення ОСОБА_7 ще крадіжки чужого майна у своєї матері ОСОБА_14 .

Свою причетність до цієї крадіжки, ОСОБА_14 не заперечує, та повідомив, що на час апеляційного розгляду йому повідомлено про підозру у вчиненні крадіжки майна у матері ОСОБА_14 . При цьому, вказані вище кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , ним вчинені в період, коли органом досудового слідства розслідувалось кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України.

У сукупності дані обставини свідчить про суспільну небезпеку підозрюваного, як особи та дає всі підстави з певною вірогідністю стверджувати про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень. При цьому, ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, дає підстави стверджувати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду, так як він вже переховувався від слідства під час розслідування даного кримінального провадження.

Аналізуючи викладене та доводи апеляції захисника в їх сукупності, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню. Колегія суддів переконана, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до ОСОБА_7 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, так як більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі й домашній арешт, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового слідства та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Тому доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, спростовуються викладеним.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_7 .
Отже, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин цього кримінального провадження та серйозності висунутої проти ОСОБА_7 підозри з урахуванням встановлених ризиків, передбачених п. 1,5 ч. 1 ст.177 КПК України, на думку колегії, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, спростовуються викладеним.

Колегія суддів не може не врахувати, що захисником в апеляції, не зазначено цілодобово чи у певний період доби необхідно встановити заборону підозрюваному залишати житло, не вказано ставлення інших власників житла до такого запобіжного заходу як домашній арешт, не зазначено, які обов`язки необхідно покласти на ОСОБА_7 , із зазначених у ч. 5 ст.194 КПК України.

При цьому, в апеляції захисником не враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні крадіжки майна за місцем реєстрації, де фактично не проживає.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, при визначені розміру застави, відповідно до ч. 4 і 5 ст. 182 КПК України, урахувавши обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та його тяжкість, майновий стан підозрюваного, а також ризики, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів, приходить до висновку, що розмір застави повинен бути визначеним у тридцять розмірів мінімальних заробітних плат, оскільки саме такий розмір застави буде в достатній мірі гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не буде завідомо непомірним для нього.

Застава має бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, а саме: 1) прибувати до прокурора, слідчого, суду із встановленою ними періодичністю; 2) не відлучатися із м. Кіровограда без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_7 , що при невиконанні покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376,419. 422 КПК України, колегія суддів.

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2015 року щодо ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в області ОСОБА_9 та застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 12 год. 17.10.2015 року до 12 год. 15.12.2015 року.

Визначити ОСОБА_7 розмір застави тридцять розмірів мінімальних заробітних плат, що становить 36540 грн.

Застава має бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок Апеляційного суду Кіровоградської області № 1090, ; МФО: 823016; банк отримувача: ГУДКСУ у Кіровоградській області, призначення платежу - застава за підозрюваного ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0008948 від 22.09.2015 року.

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 : 1) прибувати до прокурора, слідчого, суду із встановленою ними періодичністю; 2) не відлучатися із м. Кіровограда без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4