Справа № 576/2197/15-к,
1-кп/576/259/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.12.15 м. Глухів
Глухівський міськрайсуд Сумської області в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 та захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (справу) про обвинувачення за ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України (далі КК України)
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Переїзд Пудожського району Карельської АР Російської Федерації, є громадянином Республіки Білорусь, має середню освіту, в офіційних трудових відносинах не перебуває, у шлюбі не перебуває, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_6 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , а мешкає в АДРЕСА_2 і має судимість
(25 квітня 2014 року Глухівським міськрайсудом за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт),
в с т а н о в и в.
За складеним обвинувальним актом на ОСОБА_5 останній звинувачується в тому, що він, будучи засудженим вироком Глухівського міськрайсуду від 25 квітня 2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт та ознайомленим з порядком і умовами відбування призначеного покарання, а також будучи попередженим про наслідки ухилення від відбування призначеного судом покарання, ухилявся від відбування громадських робіт. Зокрема, будучи направленим для відбування призначеного судом покарання до Шалигинської селищної ради, ОСОБА_5 протягом червня і липня 2014 року відпрацював на суспільно корисних роботах при Шалигинській селищній раді лише 28 годин, а в подальшому взагалі не з`являвся на громадські роботи без поважних причин, і станом на 21 жовтня 2015 року (день оголошення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні інкримінованого злочину) мав невідбутими 72 години громадських робіт..
При розгляді справи судом ОСОБА_5 за висунутим йому обвинуваченням за ч. 2 ст. 389 КК України винним себе визнав у повному обсязі і, щиро каючись в своїх протиправних діях, показав, що з серпня 2014 року по кінець жовтня 2015 року не відбував залишок невідбутого призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт у зв`язку з тим, що тривалий час перебував на заробітках в Російській Федерації, куди виїжджав у зв`язку з відсутністю роботи і будь-яких доходів за місцем проживання на території України, де співмешкав і співмешкає на даний час із ОСОБА_6 , яка є інвалідом другої групи. При цьому інші відкриті ОСОБА_5 під час досудового слідства у справі докази на доведеність його вини ОСОБА_5 не оспорюються.
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідженням матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_5 , та довідки Глухівського МРВ КВІ УДПтСУ у Сумській області від 30 листопада 2015 року, за змістом якої (довідки) ОСОБА_5 станом на цей день повністю відбув призначене йому за вироком Глухівського міськрайсуду від 25 квітня 2014 року покарання у вигляді 100 годин громадських робіт..
Навмисні дії ОСОБА_5 щодо ухилення від відбування кримінального покарання у вигляді громадських робіт суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України.
З урахуванням характеру інкримінованого ОСОБА_5 злочину невеликої тяжкості та фактичного неспростування стороною обвинувачення доводів ОСОБА_5 щодо причин його перебування протягом тривалого часу на території Російської Федерації, а відтак й щодо мотивів вчиненого ним злочину, суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання, рецидив вчиненого ОСОБА_5 злочину.
Щире каяття ОСОБА_5 у вчиненому злочині, відбуття ним на даний час у повному обсязі раніше призначеного судом покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, інвалідність його співмешканки суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання, і за своєю сукупністю істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину та дають суду підстави призначити ОСОБА_5 із застосуванням ст. 69 КК України більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, а саме - у вигляді штрафу.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369, 373 та 392-395 КПК України, суд

в и р і ш и в.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає грошовій сумі у 510 грн.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.
Цивільні позови у справі не заявлялись. Судових витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 , відповідно до положень частин 2 і 4 статті 122 КПК України, у справі немає.
Речові докази до справи не приєднувались.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання до Глухівського міськрайсуду апеляції на вирок. Така апеляція може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя Глухівського міськрайсуду ОСОБА_7