Справа № 357/1226/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1024/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 08.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
8 вересня 2015 року. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2015 року яким,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше судимого, останній раз 6 червня 2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавленій волі,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_8 остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Цим же вироком за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі засуджено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирок щодо якого не оскаржений.
При постановлені вироку судом вирішено питання щодо речових доказів, судових витрат та питання відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Згідно вироку, 1 серпня 2014 року у вечірній час ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вступивши у попередню змову між собою з приводу таємного викрадення чужого майна, прибули до садового товариства «Дружба», розташованого в межах Піщанської сільської ради, Білоцерківського району Київської області, і, переконавшись у тім, що їх дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, пройшли на подвір`я садового будинку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_8 заліз на балкон другого поверху вказаного будинку і, виставивши шибку в балконних дверях, проник в середину будинку та з середини відчинив вхідні двері, після чого до будинку проник і ОСОБА_9 .

Перебуваючи в будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 таємно викрали електроплитку «Сіменс», вартістю 1450 грн., масляний обігрівач, вартістю 850 грн., та електробойлер «Атлантік», вартістю 1250 грн., який був прикріплений на стіні.

Вийшовши з будинку ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підійшли до розташованої на подвір`ї криниці і, збивши навісний замок на ляді, витягнули з криниці та викрали водяний насос марки «Водолій», вартістю 2350 грн., після чого забрали все викрадене і покинули місце скоєння злочину, завдавши потерпілій ОСОБА_10 збитків на суму 5900 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України виправдати.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 не визнав себе винуватим та пояснив, що ОСОБА_11 заїхав за ним і братом та попросив допомогти перевезти речі, на що вони погодились. ОСОБА_11 довіз їх на саме подвір`я, оскільки дорогу знав тільки він, та сказав що забув дома ключі, але можна залізти через відчинений балкон. ОСОБА_11 сам зняв зі стіни бойлер, забрав електроплиту та масляний обігрівач, брати допомогли йому витягти водяний насос з криниці, але так як він не працював, вони його викинули. Бойлер та обігрівач ОСОБА_12 взяв собі, а електроплиту віддав ОСОБА_13 . ОСОБА_14 дав аналогічні покази. На думку захисника, ОСОБА_11 намагається уникнути відповідальності за крадіжку, оскільки чекає на вирок суду за інший злочин, а тому оговорює братів ОСОБА_13 . Крім того, не перевірено та не надано оцінку показам ОСОБА_11 про те, що він ще взяв собі батарею, яку потім здав, а також не усунуті суперечності в показах братів та ОСОБА_12 в частині де стояв автомобіль та хто виносив речі. Суд не вказав у вироку чому приймає до уваги покази ОСОБА_12 та не бере до уваги покази братів ОСОБА_13 . ОСОБА_15 не мав умислу на скоєння крадіжки, він знав що допомагає перевезти речі свого знайомого.

Також не погоджується з вироком суду і обвинувачений ОСОБА_8 , який в апеляційній скарзі не вказуючи жодних доводів, крім того, що він не визнає свою вину просить переглянути його справу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та пояснення захисника, яка просила апеляції задовольнити з викладених в них підстав та вирок скасувати і закрити провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_8 за описаних у вироку обставин злочину, передбаченого ст. 185, ч.3 КК України ґрунтуються не лише на показах обвинуваченого про його участь у вилучені в нічний час з будинку потерпілої її особистого майна, а й на сукупності інших відносних, допустимих, достовірних та достатніх для цих висновків доказів, які повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено досліджені в судовому засіданні: показання самих обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , об`єктивних даних протоколів огляду місця події - земельної ділянки та садового будинку потерпілої звідки було скоєно викрадення та слідчої дії під час якої ОСОБА_9 добровільно видав викрадену з будинку потерпілої електроплитку, висновку дактилоскопічної експертизи з якої вбачається, що особи, які вчинили крадіжку з будинку потерпілої використовували рукавички, довідок щодо вартості викраденого майна.

Дії ОСОБА_8 судом правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України.

Щодо доводів захисника про те, що судом не надано оцінку показам ОСОБА_11 та, що суд не вказав у вироку, чому не бере до уваги покази братів ОСОБА_13 , а бере до уваги покази ОСОБА_11 , то вони спростовуються текстом самого вироку, в якому прямо зазначено, що аналізуючи показання обвинувачених та доводи останніх про їх, начебто, непричетність до викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 співставляючи ці доводи з доказами, зібраними в ході досудового слідства та судового розгляду, суд ставиться до них критично.

Допитаний судом свідок ОСОБА_18 спростував доводи обвинувачених про те, що крадіжку начебто скоїв він, а не самі обвинувачені. Як встановив суд покази свідка чіткі та послідовні, об`єктивно підтверджуються іншими доказами, а тому суд обґрунтовано прийшов до висновку, що вони спростовують твердження обвинувачених з чим погоджується і колегія суддів. Тим більше, що навіть якщо прийняти покази обвинувачених, які буцімто допомагали знайомому забрати в нічний час , шляхом пошкодження вікна та проникнення в середину приміщення, майно іншої особи, враховуючи характер їх дій, що при цьому що вони фактично проникли в будинок та, як видно з висновків дактилоскопічної експертизи, використовували рукавички, то навіть у такому випадку їх дії мають склад інкримінованого ОСОБА_8 злочину.

Всупереч твердженням в апеляційній скарзі провів суд належний аналіз і показів обвинуваченого ОСОБА_8 прийшовши до обґрунтованого висновку, що його покази непослідовні та суперечливі, його покази суперечать не лише показанням ОСОБА_11 , а й показам ОСОБА_9 , що свідчить про їх надуманість та невідповідність фактичним обставинам справи. Тому суд, мотивувавши своє рішення у вироку, оцінив їх критично та розцінив, як спробу обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєне.

Також суд першої інстанції взяв до уваги те, що під час досудового слідства обвинувачені не згадували той факт, що крадіжку вчинив ОСОБА_11 , а почали давати такі покази лише тоді, коли дізнались про те, що паралельно з розглядом їх справи в суді на розгляді перебуває кримінальна справа і щодо ОСОБА_11 , котрий обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України.

При призначені покарання суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який характеризується формально посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про його схильність до злочинної діяльності, обставини, що обтяжують покарання, а саме рецидив злочинів, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи вищевикладене, доводи апелянтів про те, що вирок є незаконним та підлягає скасуванню є необгрунтованими. На думку колегії суддів, підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Головуючий

Судді