Справа № 1-102/11
Провадження № 1/2214/2258/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2011 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Дризік І.В.,

з участю прокурора Шуль І.М.,

адвокатів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

законного представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду кримінальну справу щодо:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

відданого до суду за ст. ст. 185 ч.3, 304 ч.1 КК України;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого;

відданого до суду за ст. 185 ч.3 КК України;

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім підсудним ОСОБА_5, на пропозицію останнього, 17 лютого 2011 року, близько 15 години, в селі Крупець Славутського району Хмельницької області, з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проникли на огороджену територію резервуарного парку ВАТ «Славутський солодовий завод», де з приміщення мазутосховища, демонтувавши, таємно викрали дві металеві засувки та два металевих вентилі, загальною вагою 119 кілограм, вартістю 2 гривні 50 копійок за кілограм, заподіявши матеріальної шкоди на загальну суму 303 гривні 45 копійок.

В суді підсудний ОСОБА_4 та неповнолітній підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні крадіжки, за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у інше приміщення чи сховище, визнали повністю. Зокрема, підсудний ОСОБА_4 та неповнолітній підсудний ОСОБА_5 дали показання, що дійсно 17 лютого 2011 року, за ініціативою неповнолітнього підсудного, проникли через паркан на огороджену територію ВАТ «Славутський солодовий завод», де з приміщення мазутосховища, розгвинтивши кріплення, здійснили крадіжку двох металевих засувок та двох металевих вентилів, які планували здати на пункт прийому металобрухту та отримати за них кошти.

Крім зізнання вину підсудних підтверджено даними показань представника цивільного позивача ОСОБА_6, який підтвердив в суді факт виявлення 17 лютого 2011 року працівниками ВАТ «Славутський солодовий завод» крадіжки майна з території товариства.

Вину підсудних також підтверджено даними показань свідка ОСОБА_7, з яких слідує підтвердження факту затримання в ході проведення оперативно-розшукових заходів 17 лютого 2011 року підсудних, які на санках перевозили викрадені металеві засувки та вентилі.

Обєктивно вину підсудних підтверджено в суді даними:

протоколу огляду та добровільної видачі та фото-таблиць, з яких слідує виявлення та добровільна видача підсудними викрадених вентилів та засувок;

протоколів відтворень обстановки та обставин події, за якими підтверджується факт вчинення крадіжки з деталізацією епізоду вчинення злочину, способу демонтажу, шляху переміщення.

Досліджуючи зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про повне доведення вини підсудного ОСОБА_4 та неповнолітнього підсудного ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, за що підсудні повинні нести кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 ч.3 КК України.

Під час досудового слідства підсудному ОСОБА_4 предявлено обвинувачення за втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність за ст. 304 ч.1 КК України.

Разом з тим в обвинуваченні, зазначено, що підсудний ОСОБА_4 достовірно знав про неповноліття підсудного ОСОБА_5 та спільно з ним вчинив крадіжку чужого майна, однак не зазначено, які конкретно дії вчинив підсудний ОСОБА_4 для втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність та у який спосіб.

Втягнення неповнолітнього у злочин виявляється в діях дорослої особи, повязаних із безпосереднім психічним та фізичним впливом на неповнолітнього, вчинених з метою викликати у нього прагнення взяти участь у злочині, і передбачає ініціативну поведінку, повязану із впливом на неповнолітнього для залучення його до участі у злочині, зокрема переконання, залякування, підкуп, обман, розпалювання почуття помсти, заздрості або інших низьких спонукань, пропозицію вчинити злочин, обіцянку придбати або збути вкрадене, давання порад про місце і способи вчинення або про приховання слідів злочину, розпивання спиртних напоїв з неповнолітнім, з метою полегшити схилення його до вчинення злочину тощо.

Характер взаємовідносин між дорослим і неповнолітнім підсудним органом досудового слідства не встановлено. В судовому засіданні зясовано, що саме неповнолітній підсудний ОСОБА_5 запропонував дорослому вчинити крадіжку, розповів про місцезнаходження металобрухту. Викладені обставини підтверджені даними показань обох підсудних, що приводить до висновку про недоведеність вини підсудного ОСОБА_4 у втягненні неповнолітнього підсудного ОСОБА_5 у злочинну діяльність.

Обираючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання підсудних судом не встановлено.

Як помякшуючі покарання обставини, суд враховує щире каяття, сприяння органам досудового слідства та суду.

Оцінюючи дії неповнолітнього підсудного ОСОБА_5, суд зважає на ту обставину, що в цілому неповнолітні за рівнем інтелектуального і вольового розвитку відстають від дорослих, мають недостатній життєвий досвід, та з огляду на упущення у вихованні, внаслідок чого неповнолітній підсудний неправильно вибрав лінію поведінки та вчинив злочин.

З показів законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_5 ОСОБА_3 слідує, що неповнолітній підсудний виховується у нормальних сімейно-побутових умовах, стосунки з батьками нормальні, не напружені, безпосередніх причин, які спонукали неповнолітнього до вчинення злочину не має, що вказує на те, що злочин вчинено неповнолітнім підсудним випадково, причин, що сприяли вчиненню злочину та підлягають усуненню не має.

Враховуючи дані справи, ставлення підсудних до вчиненого, їх поведінку у суді, позицію прокурора та представника цивільного позивача, зокрема, неповнолітній вік підсудного ОСОБА_5, суд приходить до висновку про необхідність, можливість та доцільність призначення покарання із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо підсудних.

Речові докази по справі, а саме: дві металеві засувки та два металевих вентилі, передані на зберігання ВАТ «Славутський солодовий завод», визнав необхідним повернути їх власнику - ВАТ «Славутський солодовий завод».

Керуючись ст.ст. 93, 321-341, 328 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним і призначити покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Застосувавши ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді трьох років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном два роки не вчинить нового злочину.

За ст. 304 КК України ОСОБА_4 виправдати відповідно до п.1 ст. 6 КПК України - за відсутністю складу злочину.

До набрання вироком чинності міри запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

За ст. 76 КК України та в звязку із звільненням від покарання з випробуванням покласти на ОСОБА_4 обовязки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_5 визнати винним і призначити покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Застосувавши ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді трьох років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік і шість місяців не вчинить нового злочину.

До набрання вироком чинності міри запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Покласти на законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_3 обовязок наглядати за засудженим ОСОБА_5 та проводити з ним виховну роботу.

Речові докази по справі: дві металеві засувки та два металевих вентилі, передані на зберігання ВАТ «Славутський солодовий завод», повернути їх власнику - ВАТ «Славутський солодовий завод».

На вирок може бути подана апеляція у кримінальну палату апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Мацюк Ю. І.