Справа № 729/891/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/894/2015
Категорія - ст. 286 ч.2КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 .

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження № 11-кп/795/894/2015 р. за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_9 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, на утриманні одна малолітня дитина 2003 року народження, працює слюсарем ТОВ „АгроНаташа, не судимий,

- визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст.286 ч.2 КК України, з призначенням покарання 4 /чотири/ роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 /два/ роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно ст. 72 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік ухвалено виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_8 :

- на користь фінансового управління Бобровицької РДА - 399 грн. 74 коп. за лікування потерпілого ОСОБА_11 ;

- на користь держави - 5897 грн. 28 коп. за проведення судових експертиз.

Долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду першої інстанції встановлено, що 26 березня 2015 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_8 , в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем SKODA Felicia, д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись зі швидкістю 80 км/год. по автодорозі Київ Суми - Юнаківка в с. Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області, позначеній дорожнім знаком «5.45» ПДР України, у напрямку від м. Києва до с. Юнаківка, порушив п.п. 2.3б, 2.9а, розділ 34, п.п. 12.4, 14.2в, 14.5 Правил дорожнього руху України, - на заокругленій ділянці дороги з дорожньою розміткою 1.1, яка поділяє транспортні потоки зустрічних напрямків і яку перетинати забороняється, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, перевищив максимально допустиму в населених пунктах швидкість руху, розпочав обгін, виїхавши на смугу зустрічного руху, та не переконавшись у тому, що вона вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, при виникненні небезпеки для руху у вигляді зустрічного транспортного засобу, який він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для повернення на смугу свого руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з мотоциклом VIPER д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку по смузі свого руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження у виді переломів кісток лівого передпліччя, стегнових кісток, розривів грудинно-ключичних частин, скальпованих ран пахової ділянки та нижніх кінцівок, пошкоджень стегнової артерії та вен, забійних та рваних ран нижньої частини тіла, які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з його смертю.

Недотримання водієм автомобіля SKODA Felicia, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вимог п.14.2в, п.14.5 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП.

В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_9 , не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого, ставить питання про скасування вироку суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення через м`якість. Просить ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 роки. Вважає, що судом не дотримано вимог ст. 65 КК України та постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, лише враховано, що вчинений злочин відноситься до тяжких, однак не враховано наслідки, що настали внаслідок вчинення злочину. Обвинувачений вчинив тяжкий злочин, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_11 , злочин вчинено з грубим порушенням вимог ПДР України - перебування в стані алкогольного сп`яніння, перевищення максимально допустимої швидкості, здійснення випередження на заокругленій ділянці дороги при перетині суцільної дорожньої розмітки.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України, з призначенням покарання 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 , які заперечують проти апеляційної скарги та просять залишити вирок суду без змін, дослідивши письмове клопотання представника потерпілого, адвоката ОСОБА_12 про залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, яке розглянуто у скороченому судовому засіданні у відповідності з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_8 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, показав, що 26 березня 2015 року близько 19 год. 30 хв., повернувшись з роботи, випив пива та поїхав на заправку. Минувши заокруглену ділянку дороги, почав обганяти автомобілі, які рухались попереду зі швидкістю близько 50 км/год. Коли на автодорозі Київ Суми - Юнаківка в с. Нова Басань Бобровицького району, минувши заокруглену ділянку дороги, почав обгін автомобілів, які рухались попутно, його автомобіль знаходився на смузі зустрічного руху, то побачив навпроти слабе світло фари, потім відчув удар у ліву сторону автомобіля. Виявилось, що він зіткнувся з мотоциклом під керуванням ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку по смузі свого руху. Позов прокурора визнає, щиро кається, просить вибачення у потерпілих. Не заперечує, що порушив ПДР України.

Потерпілі у судовому засіданні суду першої інстанції та у письмовому клопотанні до апеляційного суду претензій до обвинуваченого не мають, просять не призначати йому реального покарання у виді позбавлення волі, підтвердили, що він щиро розкаявся, відшкодував їм матеріальну і моральну шкоду, тому вони згодні з рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому у відповідності із ст. 394 КПК України, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, перевірці колегією суддів не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, при обставинах, встановлених судом, відповідає обставинам кримінального провадження, доводиться сукупністю зібраних доказів.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ст.286 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд керувався вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, добровільно відшкодував шкоду потерпілим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позицію та думку потерпілих, які не наполягають на призначенні покарання у виді реального позбавлення волі, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття.

Відповідно до п.п.1,2,9 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного /підсудного/, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, бо саме через останні реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням /ст. 75 КК України/, має бути належним чином мотивоване.

З аналізу даних правових норм та дослідження матеріалів провадження щодо ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вимог закону не порушив.

В матеріалах кримінального провадження відсутні дані, що злочин ОСОБА_8 вчинив на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, у складі організованої групи, тощо.

Тому суд першої інстанції вірно не визнав обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, бо згідно характеристики з місця проживання, ОСОБА_8 алкогольними напоями не зловживає, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, не лікувався від алкоголізму.

Суд першої інстанції належним чином обґрунтував та вмотивував у вироку застосування ст. 75 КК України до основного покарання, призначеного ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 України у виді позбавлення волі - тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілим, позиція та думка потерпілих, згідно якої вони не наполягають на призначенні покарання у виді реального позбавлення волі, позитивна характеристика за місцем проживання, та цілком вірно зробив висновок про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, з чим колегія суддів погоджується.

З матеріалів справи щодо даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , досліджених в апеляційному суді, вбачається, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, сам утримує сім`ю, на даний час працевлаштований, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше не судимий.

Вказані обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і не виключають можливість застосування ст. 75 КК України.

Крім того, у своєму клопотанні про розгляд справи без участі потерпілої сторони, яке надійшло до апеляційного суду, представник потерпілої, адвокат ОСОБА_12 зазначає, що потерпіла сторона не має претензій до винної особи та просить вирок суду залишити без змін, з апеляційною скаргою прокурора не згодні.

Також судом першої інстанції вірно застосовано додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на мінімальний строк, визначений ч.1 ст.55 КК України, бо обвинувачений усвідомив наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, щиро розкаявся, запевнив потерпілих і суд про належну поведінку вподальшому.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції відповідним вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 404 - 414, 418 - 419, 374 - 376, 424 - 426, 532 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

На судові рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4