Справа № 477/74/16-к
Провадження № 1-кп/477/32/16
В И Р О К
05 лютого 2016 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Українка Жовтневого району Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого Жовтневим районним судом Миколаївської області 19 лютого 2015 року за ч.І ст. 185 КК України до 140 годин громадських робіт, Жовтневим районним судом Миколаївської області 12 травня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 72 КК України до 1 року 11 днів позбавлення волі,
- обох у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
13 жовтня 2015 року біля 22 години, ОСОБА_7 маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та особою, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно належне ОСОБА_9 , а саме - чавуну десятисекційну батарею, вагою 100 кг, вартістю 350 грн. З викраденим з місця події зникли, чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В ході досудового розслідування матеріальна шкода ОСОБА_9 відшкодована в повному обсязі з поверненням викраденого.
Обвинувачений ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винним повністю та пояснив, що в жовтні 2015 року разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 з території домоволодіння по АДРЕСА_3 викрали чавуну десятисекційну батарею, яку продали в якості лому металу мешканцю с. Українка ОСОБА_11 за 150 гривень.
Свої пояснення ОСОБА_6 підтвердив на досудовому розслідуванні в ході проведення слідчого експерименту, де на місці показав та розповів обставини здійсненої крадіжки.
Обвинувачений ОСОБА_7 також пояснив, що в жовтні 2015 року з Багно та Мірчою скоїли крадіжку чавуної батареї, яку продали на металолом, а виручені гроші розподілили між собою.
Свої пояснення ОСОБА_7 підтвердив під час досудового розслідування в ході проведення слідчого експерименту за його участю.
Так, час та місце скоєного підтверджується заявою ОСОБА_9 до міліції, яка просила прийняти заходи до невідомих, які 13 жовтня 2015 року з території її домоволодіння викрали чавунну батарею, чим спричинили їй матеріальну шкоду на суму 350 грн.
Згідно заяви ОСОБА_11 до міліції, останній добровільно видав 10-ти секційну батарею, яку придбав у місцевим мешканців ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Зі змісту протоколу огляду та постанови слідчого від 19.10.2015 року слідує, що вказане майно було оглянуте, визнане речовим доказом по справі та повернуто ОСОБА_9 .
Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 544 від 25.11.215 року, ОСОБА_6 , на момент здійснення інкримінованого йому злочину хронічним психічним захворюванням, чи тимчасовим хворобливим розладом психіки не страждав та не страждає нині, а має ознаки легкої розумової відсталості, у ступені, що дозволяє розуміти значення своїх дій та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеним вину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), скоєній ними за попередньою змовою, а ОСОБА_7 також повторно, що слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, є несудимим, врахує ступінь та форму його вини, щире каяття у скоєному, та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним інших кримінальних правопорушень можливе з призначенням покарання у виді арешту.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, раніше судимий за аналогічні злочини, та скоїв даний не відбувши покарання за раніше скоєне кримінальне правопорушення, ступінь та форму його вини, також враховує його щире каяття у скоєному, та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним інших кримінальних правопорушень можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі.
Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
Судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд -
Засудив:
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралась.
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 71, ст. 72 КК України, до вказаного покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 травня 2015 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 не обиралась.
Речові докази по справі чавуну десятисекційну батарею, що передана ОСОБА_9 , залишити останній за належністю.
Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1