Справа № 748/1763/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/867/2015
Категорія - ч.1 ст. 121 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Ліман Донецької області, громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

08 грудня 2014 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт (відбув 8 годин громадських робіт);

13 лютого 2015 року Броварським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 407 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці (покарання не відбуте),

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст.121 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений:

- за ч.2 ст.125 КК України на два місяці арешту,

- за ч.1 ст.121 КК України на п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів остаточно призначено п`ять років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України частково приєднане не відбуте покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 08.12.2014 року у виді 10 днів позбавлення волі і за вироком Броварського міського суду Київської області від 13.02.2015 року у виді одного місяця позбавлення волі і остаточно за сукупністю вироків призначено п`ять років один місяць і десять днів позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 1 412, 64 грн., процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 17 травня 2015 року, близько 20 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс два удари ножем в область лівого надпліччя та плеча ОСОБА_9 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаних ран м`яких тканин лівого надпліччя, лівого плеча, синця лівої наключичної ділянки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 392 від 25 травня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Продовжуючи злочинні дії, в цьому ж будинку, умисно завдав одного удару ножем в область задньої правої поверхні грудної клітки ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудної клітки, ускладненого правобічним пневмотораксом, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 393 від 25 травня 2015 року відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, застосувати до нього ст. 69КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки 4 місяці. Обвинувачений вважає вирок суду суворим, не законним і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд при обранні покарання не врахував, його щире каяття, сприяння розкриттю злочинів, наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, стан здоров`я, а також участь в АТО з 2014 по 2015 рік.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили про задоволення апеляційної скарги та про пом`якшення покарання шляхом зниження його терміну до нижчої від найнижчої межі, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, звертаючи увагу на негативні характеристики обвинуваченого, позбавлення його батьківських прав, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в навмисному заподіянні легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я своїй співмешканці ОСОБА_9 та в навмисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, знайомому ОСОБА_10 , відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на сукупності зібраних та перевірених під час судового засідання доказів та ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного обвинуваченого, суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, і призначити покарання, необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_6 протягом досудового та судового слідства пояснював, що не пам`ятає обставин події злочину, як саме і за що вдарив цивільну дружину, за що завдав удару ножем господарю будинку ОСОБА_10 .

Очевидці події залишилися живими та пояснювали, що у будинку Боборики, ОСОБА_6 на ґрунті ревнощів почав бити свою співмешканку ОСОБА_9 , тягав її за волосся, вимагав вибачень, після чого дістав з кишені ніж та вдарив двічі в плече. На зауваження ОСОБА_10 припинити побиття, завдав тому ножового поранення, після чого свідок ОСОБА_11 з допомогою лавочки виштовхала ОСОБА_6 з будинку.

Саме свідок ОСОБА_12 , побачивши ОСОБА_6 з ножем у закривавлених руках, побіг до ОСОБА_10 додому, де були пораненими господар будинку та його матір ОСОБА_9 , викликав швидку допомогу.

Отже, доводи обвинуваченого, що він сприяв розкриттю злочинів, не відповідають дійсності.

Посилання обвинуваченого на наявність у нього трьох неповнолітніх дітей, також не можуть бути прийнятими до уваги.

Обвинувачений ОСОБА_6 був позбавлений батьківських прав по відношенню до своїх трьох синів рішенням Славутицького міського суду Київської області від 06 серпня 2014 року( а. п. 131).

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 , наданий статус дітей позбавлених батьківського піклування ( а. п. 132).

Відповідно до положень ст. 69 КК України для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, суду необхідно встановити декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також данні, які певним чином позитивно характеризують винного.

У даному випадку, наявні лише обставини, що пом`якшують покарання, проте відсутні відомості про позитивну характеристику обвинуваченого, який за місцем проживання та місцем проходження служби характеризується негативно, як особа, що не контролює своєї поведінки, схильна до проявів агресії, зловживає спиртними напоями, згідно наданих документів, був працевлаштований, проте до роботи не повернувся, нові злочини вчинив, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в період не відбутого покарання за двома іншими вироками, що позбавляє суд законних підстав для застосування ст. 69 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.

Призначаючи покарання за сукупністю злочинів, у межах мінімальної санкції за найбільш тяжкий злочин, суд урахував визнання провини, каяття обвинуваченого, позицію потерпілих, які не наполягали на суворій мірі покарання, і за сукупністю злочинів та за сукупністю трьох вироків призначив мінімально допустиме законом покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в цей же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18