Ухвала іменем україни 22 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 01 жовтня 2015 щодо неї,
встановила:

У касаційній скарзі засудженої ставиться питання про перевірку зазначеного судового рішення у касаційному порядку.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст.427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши засудженій строк для усунення недоліків.

Так, відповідно до ч.1 ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст.412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.413 КПК України), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст.414 КПК України), даний перелік є вичерпним.

Пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК України передбачено, що посилаючись у касаційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, скаржник має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.
Як вбачається з касаційної скарги, вказаних вище вимог закону засудженою не виконано, оскільки посилаючись на незаконність судових рішень, засуджена вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не узгоджується з положеннями ст.438 КПК України, якою визначено підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції.

Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.427 КПК України у касаційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає скаргу.

Як вбачається з касаційної скарги, вимоги до суду касаційної інстанції суперечать змісту самої скарги, оскільки засуджена наводить доводи щодо незаконності як вироку суду першої інстанції, так і ухвали суду апеляційної інстанції, при цьому порушує питання лише про скасування ухвали суду апеляційної інстанції, що не узгоджуються з положеннями ст.436 КПК України щодо результатів розгляду касаційної скарги судом касаційної інстанції.

Крім того, засуджена вказує на необхідність скасування «вироку» суду апеляційної інстанції, хоча фактично судом було постановлено «ухвалу».

В порушення вимог ч.3 ст.427 КПК України засуджена не вказала чи бажає вона брати участь у касаційному розгляді.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч.1 ст.429 КПК України залишити касаційну скаргу засудженої без руху та встановити п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде в межах строку, визначеного у ст.426 КПК України, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (засуджена має підтвердити, що вона не пропустила цей п`ятнадцятиденний строк при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч.1 ст.429 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху, надавши їй строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків касаційної скарги залишеної без руху у встановлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ _________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3