АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/1743/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/301/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.156 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

законного представника потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

розглянула у закритому судовому засіданні в м. Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_12 на вирок Кременецького районного суду від 12 вересня 2014 року.

Даним вироком,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ділятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянин України, одружений, не працюючий, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

засуджений за ч. 2 ст.156 КК України з застосуванням ст.69 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 залишено тримання під вартою. Строк відбуття покарання постановлено рахувати з дня затримання, з 27 червня 2014 року. У строк відбуття покарання зараховано час перебування під вартою з 14 червня 2014 року по 17 червня 2014 року.

Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 про стягнення 118 тис. грн. завданих збитків та судових витрат за заявою позивачки залишено без розгляду.

Знято арешт, накладений ухвалою Кременецького районного суду від 31 липня 2014 року на майно ОСОБА_10 .

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_10 визнаний винним та засуджений за те, що 14 червня 2014 року о 11 год. прийшов у господарство ОСОБА_8 , що в с.Бонівка Кременецького району Тернопільської області, для надання послуг ветеринара.

Перед проведенням вакцинації ОСОБА_10 зайшов у житловий будинок ОСОБА_8 , де в цей час перебувала сама малолітня ОСОБА_7 , 2006 року народження, та попросив її дати гарячої води для підігріву вакцини. В цей час у ОСОБА_10 виник злочинний намір, спрямований на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_7 ..

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 посадив малолітню ОСОБА_7 на стіл, що знаходився в кухні будинку, і почав гладити статеві органи малолітньої ОСОБА_7 своєю рукою. Після цього ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення розпусних дій, приспустив штани, дістав свій статевий орган і показав його малолітній ОСОБА_7 .. Після цього ОСОБА_10 почав мастурбувати статевий орган на очах у малолітньої ОСОБА_7 , одночасно доторкаючись іншою рукою до її статевих органів. Дані злочинні дії ОСОБА_10 тривали на протязі 5 хв. і закінчились сім`явиверженням останнього на очах у малолітньої ОСОБА_7 ..

В зміненій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження і кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного судом першої інстанції покарання через невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості і ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_10 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Обґрунтовує свої вимоги тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не дотримався вимог ст. 65 КК України і залишив поза увагою те, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, обвинуваченим завдана шкода малолітній потерпілій та законний представник потерпілої наполягав на призначенні більш суворої міри покарання.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_12 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження і кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити і звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, посилаючись на те, що судом в неповній мірі враховано особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання, а саме, що ОСОБА_10 повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував суму завданих збитків, позитивно характеризується по місцю проживання, користується авторитетом серед місцевих жителів, вперше притягується до кримінальної відповідальності і від його дій не настали тяжкі наслідки для потерпілої.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав свою апеляцію та просить призначити обвинуваченому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_10 , який просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, в судових дебатах захисника ОСОБА_11 , яка підтримала апеляцію захисника ОСОБА_12 , просить вирок суду змінити і звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, в судових дебатах законного представника потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та представника потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , які підтримали апеляцію прокурора, просять призначити обвинуваченому суворе покарання в межах санкції статті обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_12 слід відмовити з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено та кваліфікація його дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими та в апеляціях не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, прийшов до правильного висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, суд врахував, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро покаявся, позитивно характеризується по місцю проживання, тяжких наслідків для потерпілої не настало, добровільно відшкодував завдані збитки.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо можливості застосування до обвинуваченого ст.69 КК України, оскільки воно не ґрунтується на загальних засадах призначення покарання, принципах законності, справедливості та обґрунтованості покарання.

Згідно ч.2 ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.
Так, застосовуючи до обвинуваченого при призначенні покарання ст.69 КК України, суд, всупереч ст.ст. 50, 65 КК України, в повній мірі не врахував, що обвинувачений вчинив злочин щодо малолітньої особи, обставини його вчинення, ступінь його тяжкості, який законом віднесено до категорії тяжких злочинів, а лише формально послався на дані про особу ОСОБА_10 та пом`якшуючі покарання обставини при обґрунтуванні свого висновку щодо можливості призначення покарання нижче від нижчої межі санкції ч.2 ст.156 КК України.

Водночас, з прослуховування технічного носія інформації вбачається, що 09 вересня 2014 року законний представник потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , виступаючи в судових дебатах, підтримала думку прокурора про призначення обвинуваченому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Беручи до уваги наведене, враховуючи думку законного представника потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та представника потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , які просять застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 суворий вид покарання, що передбачене ч.2 ст. 156 КК України, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції, в частині призначеного ОСОБА_10 покарання, слід скасувати та постановити новий вирок, яким визначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Наведені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_12 доводи про неповне врахування судом особи винного і обставин, які пом`якшують покарання, не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з мотивувальної частини вироку судом враховані всі обставини, на які посилається апелянт.

Враховуючи наведене, важливість та значущість моральних цінностей і суспільних відносин, на які посягнув обвинувачений ОСОБА_10 , підстав для пом`якшення обвинуваченому міри покарання та застосування положень ст.75 КК України, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити. Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Вирок Кременецького районного суду від 12 вересня 2014 року, в частині призначеного ОСОБА_10 покарання - скасувати.

Постановити новий вирок, яким вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.2 ст.156 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду Тернопільської області може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді - три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2