АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1402/15 Справа № 172/1250/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року

м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2015 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_6 , який народився у 1994 році в вересні 21 числа, уродженця смт. Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч.3 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510 від 01 жовтня 2015 року

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу слідчого судді від 10 жовтня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що судом при винесенні рішення не було взято до уваги його сімейний стан, а саме те, що він являється єдиним чоловіком у сім`ї де проживають його мати пенсіонерка та громадянська дружина з півторарічною дитиною. Посилається і на те, що суд не взяв до уваги його стан здоров`я, який не дозволяє йому знаходитися під вартою та те, що він добровільно здавав усі необхідні для проведення експертизи аналізи. Зазначає, що він сім днів переховувався від працівників правоохоронний органів, оскільки боявся їх жорсткого насилля, потім добровільно здався співробітникам Правого сектору (ДУК), що в судовому засідання він заявляв клопотання про обстеження його на наявність тілесних ушкоджень, нанесених 08 жовтня 2015 року, однак до теперішнього часу його навіть не оглянув лікар.

Ухвалою слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2015 року було задоволено клопотання слідчого СВ Васильківського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 встановлено до 06 грудня 2015 року до 19 годин 00 хвилин.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував наступним.

08 жовтня 2015 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_6 було затримано слідчим Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області згідно вимог ст. 208 КПК України.

08 жовтня 2015 року о 19 годин 30 хвилин ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.152 ч. 3 КК України.

Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного насильницького злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, вчинив протиправні дії в стані алкогольного сп`яніння, залишаючись на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти тиск на потерпілу та свідків до даному кримінальному провадженню, може перешкоджати встановленню істини та звичайному проведенню досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до висновку до можливість задоволення клопотання слідчого.

При розгляді клопотання слідчого, судом враховано вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також рішення Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, де зазначено, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_6 та просив застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту; думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги підозрюваного та вважав обґрунтованою ухвалу слідчого судді; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовані матеріалами, які були досліджені в суді першої інстанції та є правильними.

Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, які були предметом дослідження судом першої інстанції, слідчий суддя перевірив обставини на які були посилання в клопотанні та прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч. 3 КК України та про те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, скоєнню інших кримінальних правопорушень, які неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів, вважає, що слідчим суддею у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194, 178 КПК України були досліджені обставини у повному обсязі, необхідному для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, які відповідають матеріалам кримінального провадження та об`єктивно взято до уваги дані про особу ОСОБА_6 , а саме те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Обгрунтовано зазначив слідчий суддя і про наявність ризиків того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, або скоїти кримінальне правопорушення.
Зазначені висновки слідчого судді об`єктивно підтверджуються наданими слідчому судді матеріалами, оскільки законний представник малолітньої потерпілої та її чоловік являються знайомими ОСОБА_6 , після 01 жовтня 2015 року ОСОБА_6 переховувався від правоохоронних органів.
Обгрунтовано послався слідчий суддя на практику ЄСПЛ при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , та врахував у вчиненні якого злочину повідомлено ОСОБА_6 про підозру, тобто особливу тяжкість деяких злочинів, які можуть викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Доводи підозрюваного ОСОБА_6 про те, що його 08 жовтня 2015 року з застосуванням недозволених методів доставили до РВ та застосовували фізичне насильство підлягають перевірці у відповідності до положень ст. 206 КПК України.

Посилання підозрюваного ОСОБА_6 на незадовільний стан здоров`я, який не дозволяє йому перебувати в СІЗО не відповідають фактичним обставинам, оскільки відповідно до довідки начальника МЧ та в.о. начальника ДСІЗО від 21 жовтня 2015 року № 3/19-18453 ОСОБА_6 прибув до ДСІЗО 13 жовтня 2015 року та проходить обстеження з приводу підтвердження чи спростування діагнозу туберкульоз легенів.

Посилання підозрюваного ОСОБА_6 на наявність у нього пенсійного віку матері та цивільної дружини, у якої є малолітня дитина не мінімізують встановлених слідчим суддею ризиків та не є підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

З зазначених встановлених обставин, колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що з врахуваннями суспільного інтересу є виправданим і узгоджується з вимогами вказаних вище норм кримінального процесуального закону та правовими позиціями Європейського суду з прав людини.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою відповідає встановленим кримінальним процесуальним законом вимогам, ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою та скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу підозрюваного необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: