справа №2010/1-352/11
провадження №
ПОСТАНОВА
27 січня 2011 року м. Дергачі
Суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 про порушення кримінальної справи у відношенні ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125 КК України, -

УСТАНОВИВ:
До Дергачівського районного суду Харківської області надійшла скарга потерпілого ОСОБА_2 про порушення кримінальної справи у відношенні ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125 КК України.

Розглянувши скаргу суддя дійшов до висновку про залишення скарги без розгляду з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст. 251 КПК України, скарга потерпілого повинна відповідати вимогам, які цим Кодексом встановлені щодо обвинувального висновку (статті 223 і 224 цього Кодексу).

Згідно ч.2 ст. 223 КПК України, обвинувальний висновок складається з описової і резолютивної частини. В описовій частині зазначаються: обставини справи як їх встановлено на досудовому слідстві; місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, а також докази, які зібрано в справі, і відомості про потерпілого; показання кожного з обвинувачених по суті пред`явленого йому обвинувачення, доводи, наведені ним на свій захист, і результати їх перевірки; наявність обставин, які обтяжують та пом`якшують його покарання.

Згідно ч.3 ст. 223 КПК України, при посиланні на докази обов`язково зазначаються аркуші справи.

Згідно ч.4 ст. 223 КПК України, в резолютивній частині наводяться відомості про особу кожного з обвинувачених, коротко викладається суть пред`явленого обвинувачення з зазначенням статті кримінального закону, яка передбачає даний злочин.

Згідно п.1 ч.1 ст. 224 КПК України, до обвинувального висновку додаються: 1) список осіб, що підлягають виклику в судове засідання, з зазначенням їх адреси і аркушів справи, де викладені їх показання або висновки; 3) довідки про речові докази, про цивільний позов, про заходи, вжиті до забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Скарга ОСОБА_2 не відповідає вимогам, які встановлені ст.ст. 223, 224 КПК України.

Пленум Верховного суду України в абз. 3 п.7 своєї постанови №6 від 30.05.2008 року роз`яснив судам, що скарга залишається без розгляду і повертається особі, яка її подала, якщо зміст скарги не відповідає вимогам статей 223, 224 КПК України (чітко не викладені підстави для порушення справи, час, місце, мотиви, наслідки вчинення злочину, його юридична кваліфікація та відповідні докази, не наведені дані про особу, яка підозрюється у вчиненні злочину, та відсутнє прохання про притягнення особи до кримінальної відповідальності).

Згідно п.1 ч.2 ст. 251 КПК України, суддя, одержавши від потерпілого скаргу з проханням порушити справу, приймає одне із таких рішень: залишає скаргу без розгляду, якщо вона не відповідає вимогам, зазначеним у частині першій цієї статті, та повертає її особі, яка подала скаргу.

Пленум Верховного суду України в абз. 2 п.22 своєї постанови №6 від 30.05.2008 року роз`яснив судам, що постанови про залишення скарги потерпілого без розгляду оскарженню не підлягають.

Керуючись ст. 251 ч.2 п.1 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_2 про порушення кримінальної справи у відношенні ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125 КК України залишити без розгляду та повернути скаржнику.

Роз`яснити, що після усунення недоліків скарги ОСОБА_2 може знову звернутися до суду зі скаргою в межах строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1