Справа № 539/2763/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження №0000611 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

25.10.2004 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком - 1 рік 6 місяців,

26.01.2006 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.289 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,

18.01.2007 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.2 ст.190 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

03.02.2011 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,

03.02.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,

29.05.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області скасоване звільнення від відбуття покарання з випробовуванням згідно з вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.02.2015 року і направлено в місця позбавлення волі для відбуття призначеного вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.02.2015 року покарання за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, 31.07.2015 року вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
26.05.2015 року близько 23 год. 50 хв., ОСОБА_4 , знаходився в приміщенні кафе «Шоколадка № 1» за адресою: м. Лубни площа Ярмаркова, де відпочивав разом з ОСОБА_6 .

Під час відпочинку ОСОБА_4 , побачив у ОСОБА_6 , планшет «DEХ ІР890-3G» який знаходився у сумці останньої та вирішив його таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , повторно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконався, що за ним ніхто не спостерігає, в момент коли ОСОБА_6 , відійшла та його не бачить, шляхом вільного доступу із сумки, таємно викрав планшет «DEХ ІР890-3G» вартістю 2000 гри., належний ОСОБА_6 , після чого покинув місце злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном за власним розсудом.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю.

Суду надав показання, що дійсно 26.05.2015 року близько 23 год. 50 хв., знаходився в приміщенні кафе «Шоколадка № 1» за адресою: м. Лубни площа Ярмаркова, де відпочивав разом з ОСОБА_6 та її подругою.

Під час відпочинку ОСОБА_4 побачив у ОСОБА_6 , планшет «DEХ ІР890-3G» який знаходився у сумці останньої та вирішив його таємно викрасти.

В подальшому переконався, що за ним ніхто не спостерігає, в момент коли ОСОБА_7 , відійшла та його не бачить, шляхом вільного доступу із сумки, таємно викрав планшет «DEХ ІР890-3G».

Покази ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду показання які відповідають фактичним обставинам справи та дійсно підтверджують факт вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України обвинуваченим ОСОБА_4 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили те, що 27.05.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 дійсно приніс разом із собою планшет чорного кольору до місця проживання ОСОБА_8 та який в подальшому залишив у ОСОБА_8 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованої йому крадіжки майна, за вищевикладених обставин, прокурор та потерпілий також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає встановленою та доведеною в повному обсязі вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, те що ОСОБА_4 щиро кається в скоєному, і визнає цю обставину, як та, що пом`якшує покарання. Окрім того , обвинувачений ОСОБА_4 примирився із потерпілою, яка просила суд суворо його не карати.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 передбачені ст.67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи характер та тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, ніде не працює, перебуває на обліку в Лубенському обласному наркологічному диспансері, примусового лікування при цьому не потребує, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує те, що даний злочин він вчинив 26.05.2015 року, тобто до постановлення останнього вироку відносно нього , який був ухвалений 31.07.2015 року, тому при визначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю злочинів сліз застосувати положення ч.4 ст.70 КК України.

Якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то покарання йому призначається за правилами передбаченим в ч.ч. 1-3 ст.70 КК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов в даній справі не пред`явдено, вимоги про стягнення процесуальних витрат не заявлено.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України суд за сукупністю злочинів визначає остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ,з врахування вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2015 року і призначає остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років і 1 ( одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 29 травня 2015 року.

Речові докази по справі: а саме, планшет марки « DEXIP890- 3G» повернути потерпілій ОСОБА_6 як власнику даного майна.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1