Справа № 1-303/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Мізера А.В.

з участю прокурора - Карпюк І.М.

з участю захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

з участю законних представників підсудних - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

.з участю законних представників потерпілих - ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, з середньою світою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3;

У вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_5, студента ВПУ-1, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_6;

У вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_8, студента РЕГІ, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_9;

У вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_11, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_5, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_12;

У вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З березня 2009 року, біля 21 години 50 хвилин, ОСОБА_8, за попередньою змовою з ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, діючи спільно, поблизу будинку № 25, що по вул. Симона Петлюри в м. Рівне вчинили розбійний напад на ОСОБА_12 та ОСОБА_13, в ході якого ОСОБА_11 наніс удар кулаком в потилицю ОСОБА_12, а ОСОБА_10 наніс удар ногою в праву ногу ОСОБА_13, після чого останній та ОСОБА_12 почали втікати від них. ОСОБА_10 в дворі будинку № 27 по вул. С.Петлюри наздогнав ОСОБА_13 та застосував до останнього насильство, нанісши йому біля семи ударів коліном в обличчя, після чого відкрито викрав у нього з зовнішньої кишені плаща матерчатий гаманець, вартістю 90 гривень, в якому знаходилось 30 гривень, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 120 гривень.

Тим часом ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 між будинком № 25 та № 27 по вул. С.Петлюри, наздогнали ОСОБА_12 та одночасно нанесли йому два удари кулаком в потилицю, один удар коліном в район ребра, один удар кулаком в губу. В ході цього ОСОБА_12 рукою схопив свій телефон і утримував його в кишені. Тоді ОСОБА_9 та ОСОБА_10 взяли потерпілого за руки, а ОСОБА_8 намагався вийняти телефон з кишені. Це йому не вдалось. Тоді до них підбіг ОСОБА_14 і відразу наніс удар коліном в щелепу ОСОБА_12, після чого останній відпустив руку і ОСОБА_8 заволодів його мобільним телефоном.

В результаті нападу ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заподіяли потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижній повіці лівого ока, забійної рани на слизовій оболонці нижньої губи зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, і заволоділи його мобільним телефоном «Nокіа N73», вартістю 1333 гривні 38 копійок, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Djuice», вартістю 25 гривень, чим заподіяли йому матеріальну шкоду на суму 1358 гривень, 38 копійок, а також заволоділи гаманцем, вартістю 90 гривень, в якому знаходилось 30 гривень, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 120 гривень.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 свою вину в інкримінованому злочині не визнали та дали показання про те, що в них між собою попередньої змови в нападі з метою заволодіння чужим майном потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не було. Однак не заперечили факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілим та заволодіння їх особистим майном. Вважають, що органи досудового слідства їхні дії кваліфікують не вірно.

Що стосуються заявленого цивільного позову законним представником неповнолітнього ОСОБА_6, підсудні ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не визнали та вважають, що їх діями законному представнику потерпілого не заподіяно моральної шкоди. Підсудний ОСОБА_11 заявлений цивільний позов визнав повністю.

До показань підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 суд відноситься критично і розцінює їх як намагання підсудних уникнути кримінальної відповідальності за злочин, санкція статті якого передбачає більш тяжку міру покарання.

Показання підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 повністю спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які є послідовними як під час досудового слідства так і під час судового слідства, їх показання співпадають відносно обставин скоєного злочину і дані показання потерпілих суд бере за основу при винесенні вироку.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 дав детальні показання обставин скоєння злочину, який мав місце 03 березня 2009 року відносно нього та потерпілого ОСОБА_13, а саме про те, що 3 березня 2009 року, біля 21 години 30 хвилин, разом зі своїм товаришем ОСОБА_13 повертався до дому. На вулиці вже була темна пора доби. Однак вздовж тротуарів подекуди світили ліхтарі. Йшли з кафе «Аміго». На Театральній площі перейшли по пішохідному переходу, пройшли вздовж готелю «Україна». ОСОБА_9 кафе «Шоколад» помітили чотирьох незнайомих хлопців, приблизно їхнього віку, які йшли за ними. Микита звернув на них увагу, сказавши, що те, що вони йдуть за ними виглядає підозріло. Тоді прискорили крок і, здається, відірвались від них. Принаймі біля управління Національного банку, їх за ними вже не бачив. Далі пішли по вул. Симона Петлюри в напрямку проспекту ОСОБА_4. Коли пройшли Ляльковий театр, то зателефонувала мати. Він трохи призупинився з нею поговорити. Коли закінчив розмову і збирався йти далі, то почув, що позаду хтось окликнув. Повернув голову і побачив, що до них підходять вищевказані хлопці. Вони якраз проходили повз ліхтар і він добре помітив хлопця, якого впізнав під час слідчої дії. Він здався дуже знайомим на однокласника, ОСОБА_15. Він зупинився і почав чекати коли вони підійдуть. Микита стояв біля нього. Коли вони підійшли ближче і він вже хотів привітатись, то зрозумів, що це не він і повернув вбік ОСОБА_4 голову, що сказати, що це не він. В цей момент побачив як ОСОБА_4 зігнувся від удару в ногу і побіг в провулок між двома будинками. Його в цей час легко штовхнули і високий хлопець з довгим темним прямим волоссям, обличчя якого було закрите хусткою чорного кольору, наніс удар кулаком в потилицю. Від того, що його штовхнули і почали наносити удари, зробив декілька кроків в провулок, куди забіг ОСОБА_4. Зі слів ОСОБА_4 пізніше дізнався, що за ним побіг один з незнайомих, а троє залишились біля нього. В провулку почав захищати від ударів обличчя. Впевнено може сказати, що спочатку наніс удар кулаком в потилицю хлопець з хусткою на обличчі. Відразу за цим ударом, коли вже по інерції відійшов в провулок, йому нанесли ще 2 удари кулаком в потилицю. Через 2-3 секунди нанесли удар коліном в ребро з лівого боку. Потім нанесли удар кулаком в губу, від чого її розбили і в нього пішла кров. Крім цих ударів ще наносили якісь удари, однак куди саме і чим вже точно не пам'ятає. Впевнено може сказати, що в губу йому наніс удар високий хлопець з хусткою на обличчі. Почав просити, щоб його не били, запитав, за що вони його б'ють. Хтось з них у відповідь наказав замовкнути, пригрозивши, що вб'є. Реально його слова як загрозу своєму життю не сприйняв, лише подумав, що коли буде продовжувати чинити опір, то вони його будуть далі бити. В процесі даних ударів відчув, що хтось руками обшукує зовні кишені його одягу. Тоді засунув праву руку в кишеню де знаходився мобільний телефон і зажав його в долоні. В цей момент двоє з нападників схопили його за руки, щоб не міг чинити опір, а третій засунувши свою руку в кишеню до його, намагався вирвати з руки телефон. Однак він його не відпускав. Знаходився в цей момент в напівзігнутому положенні. В цей момент побачив, як з боку, куди втік ОСОБА_4, до нього підбігає четвертий невідомий і з ходу наносить удар коліном в щелепу. Після цього удару відпустив руку і невідомий забрав телефон. Як тільки невідомий забрав телефон, то хлопці разом його відпустили, припинили бити і втекли в напрямку Лялькового театру. Коли вони знаходились на відстані не менше 6 метрів від нього, то їх окликнули двоє невідомих чоловіків, запитавши, що тут діється. Він попросив їх помогти йому, оскільки в нього забрали телефон. Однак чоловіки ніяк не відреагували. Відразу до нього підійшов ОСОБА_4 і запитав, чи забрали у нього телефон. Він підтвердив. Він розповів, що його також побив невідомий хлопець. Крім хустки на обличчі невідомий мав куртку чорного кольору «Аляска», з капюшоном, що був одягнений на голову. З під капюшона видно було довге волосся. На рахунку сім-картки грошей не було.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 дав аналогічні показання, що і потерпілий ОСОБА_12 і детально вказав про дії нападників, які були застосовані до нього, а саме, один з нападників, який був одягнений в дублянку світло-коричневого, можливо «кремового» кольору підбіг до нього і наніс удар ногою в праву ногу після чого він впав на одне коліно. Тоді його знову вдарив коліном по обличчю. Почав відразу втікати в провулок між двома будинками, але інший хлопець, високий на зріст, що був одягнений в чорну куртку, чорну шапку і обличчя було закрите до носа чорною хусткою, коли не зміг відчинити дверці, штовхнув його в стіну будинку. Від цього повністю сів на землю, а він вдарив приблизно сім разів коліном по обличчю. Від поштовху через стіну порвав плащ з тканини, який був на ньому вартістю 850 гривень. Від ударів у нього виникли тілесні ушкодження у вигляді травми носа, гематоми під лівим оком, розірвана була нижня губа та інші дрібні ушкодження. Під час того як нападник наносив удари, то нападник засунув руку в зовнішню кишеню його плаща і забрав звідти гаманець з тканини темно-зеленого кольору, вартістю 90 гривень, в якому знаходилось 30 гривень. Після чого нападник побіг до ОСОБА_12, він бачив, як він наносив і йому тілесні ушкодження. Коли нападників вже не було видно підійшов до ОСОБА_12 та запитав чи в нього щось відібрали на що він відповів, що окрім телефону, нічого. Далі пішли в кафе «Гавана», щоб вмитись. По дорозі ОСОБА_12 повідомив, що його також побив один з хлопців, і забрав гаманець. Один з хлопців, що побіг за мною та наносив мені удари був зростом приблизно 190 сантиметрів та був одягнений в коротку куртку чорного кольору «Аляска» та чорну шапку. Один з хлопців, які били ОСОБА_12 був одягнений в коротку дублянку світло - коричневого кольору без шапки. Коротко стрижений. Волосся світле. В що були одягнені інші двоє не пам'ятає, але в темний одяг. В медичні заклади за допомогою не звертався, оскільки не знав, що потрібно звертатись.

Крім показань потерпілих, вина підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в інкримінованому їм злочині підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи, а саме:

Протоколом огляду та вилучення від 17 квітня 2009 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_11 виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia-N73», який належить ОСОБА_12 і яким у нього заволоділи 3 березня 2009 року під час нападу (а.с.19).

Протоколом огляду предметів від 14 травня 2009 року, з якого вбачається, що вилучений мобільний телефон «Nokia-N73» оглянутий та долучений до кримінальної справи в якості речового доказу та постановою від 14 травня 2009 року (а.с.20-21).

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 300 від 5 травня 2009 року, з якого вбачається, що залишкова вартість мобільного фону марки «Nokia-N73», за матеріалами к/с №1/167-09, з урахуванням часткової втрати його товарних якостей у зв'язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженням від впливу зовнішніх

факторів (за умови їх теперішнього та технічно-справного стану) становить - 1333 гривні 38 копійок (а.с. 33-36).

Висновком судово-медичної експертизи № 340/Е-897 від 20 травня 2009 року, з якого вбачається , що у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижній повіці лівого ока, забійної рани на слизовій оболонці нижньої губи зліва. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердого(их) тупого(их) предмету(ів), могли утворитись у вказаній в обставинах термін і які, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносять до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг перебувати в будь-якому положенні, але був повернутий лівою передньо-боковою поверхнею обличчя до травмую чого об'єкта. Наявні в ОСОБА_12 тілесні ушкодження виникли від не менше двох травматичних дій. В своїй сукупності виникнення даних тілесних ушкоджень при само падінні, чи падінні з прискоренням з висоти власного зросту малоймовірне. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті боротьби, бійки, самооборони (а.с.47-48).

Протоколом виїмки від 27 квітня 2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_13 добровільно видав плащ з тканини, який йому пошкодили нападники у момент скоєння злочину та надав два аркуші паперу, на яких знаходяться чотири фотознімки з його тілесними ушкодженнями (а.с.63).

Протоколом виїмки від 27 квітня 2009 року з якого вбачається, що ОСОБА_12 добровільно видав працівниками міліції картонний аркуш на якому знаходиться наклейка з номером ІМЕІ викраденого у нього мобільного телефону «Nokia-N73» (а.с.67).

Протоколом пред'явлення осіб для впізнання потерпілому ОСОБА_12 від 22 квітня 2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_12, оглянувши пред'явлених для впізнання осіб вказав на ОСОБА_8 і повідомив, що він - один з нападників, які 3 березня 2009 року відкрито викрали у нього мобільний телефон 3 березня 2009 року. Він наносив йому удари і тримав за руки (а.с.69).

Протоколом пред'явлення осіб для впізнання потерпілому ОСОБА_13 від 22 квітня 2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_13, оглянувши пред'явлених для впізнання осіб, заявив, що в особі, яка сидить по середині і назвалась ОСОБА_8 він впізнає одного з нападників, які відкрито викрали у його товариша мобільний телефон 3 березня 2009 року. Впізнає по загальним рисам обличчя, яке добре запам'ятав. Саме він наносив удари ОСОБА_12 (а.с.70).

Протоколом відтворення обставин та обстановки події від 22 квітня 2009 року за участю підозрюваного ОСОБА_8, з якого вбачається, що ОСОБА_8 підтвердив показання, які дав під час допиту та на місці показав обстановку вчинення даного злочину (а.с.71-77).

Протоколом відтворення обставин та обстановки події від 22 квітня 2009 року за участю підозрюваного ОСОБА_8, з якого вбачається, що ОСОБА_8 підтвердив показання, які дав під час допиту та на місці показав обстановку вчинення даного злочину (а.с.71-77) .

Протоколом відтворення обставин та обстановки події від 25 травня 2009 року за участю потерпілого ОСОБА_12, з якого вбачається, що ОСОБА_12 підтвердив показання, які дав під час допиту та на місці показав обстановку вчинення даного злочину (а.с.78-83).

Протоколом відтворення обставин та обстановки події від 25 травня 2009 року за участю потерпілого ОСОБА_13, з якого вбачається , що ОСОБА_13 підтвердив показання, які дав під час допиту та на місці показав обстановку вчинення даного злочину (а.с.84-88).

Протоколом відтворення обставин та обстановки події від 25 травня 2009 року за участю обвинуваченого ОСОБА_10, з якого вбачається, що ОСОБА_10 підтвердив показання, які дав під час допиту та на місці показав обстановку вчинення даного злочину (а.с.89-95).

Протоколом відтворення обставин та обстановки події від 25 травня 2009 року за участю підозрюваного ОСОБА_11, з якого вбачається, що ОСОБА_11 підтвердив показання, які дав під час допиту та на місці показав обстановку вчинення даного злочину (а.с.96-99).

Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_10 від 29 травня 2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_12 підтримав свої показання, які дав під час слідчих дій (а.с. 100-101).

Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_10 від 29 травня 2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_13 підтримав свої показання, які дав під, час слідчих дій (а.с. 102-103).

Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_11 від 29 травня 2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_12 підтримав свої показання, які дав під час слідчих дій (а.с. 104-105).

Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_8 від 29 травня 2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_12 підтримав свої показання, які дав під час слідчих дій (а.с. 106-107).

Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_8 від 1 червня 2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_13 підтримав свої показання, які дав під час слідчих дій (а.с. 108-109).

Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_11 від 1 червня 2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_13 підтримав свої показання, які дав під час слідчих дій (а.с. 110-111).

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд вважає, що показання потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повністю підтверджуються письмовими доказами про обставини скоєння відносно них злочину, тому суд кваліфікує дії підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 за ч.2 ст.187 КК України, дії яких виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання підсудним ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, обставини справи, що помякшують та обтяжують покарання підсудним.

Скоєний злочин підсудними ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 відноситься до тяжкого злочину.

До пом'якшуючих вину обставин підсудним ОСОБА_8, ОСОБА_16 суд відносить вчинення злочину в неповнолітньому віці, підсудному ОСОБА_17 суд відносить відшкодування матеріальної та гральної шкоди потерпілому ОСОБА_12

Обтяжуючих вину обставин підсудним ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 судом не встановлено.

Як особи підсудні ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 по місцю проживання характеризуються позитивно, на "Д" обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, раніше не судимі.

Крім того, при призначенні покарання підсудним ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 суд враховує думку законних представників неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які в судовому засіданні просили суд суворо не карати підсудних та призначити їм покарання не повязане з позбавленням волі.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, думку законних представників неповнолітніх потерпілих, особи підсудних, їх відношення до вчиненого злочину, молодий вік підсудних, часткове визнання вини у вчиненому злочині, суд вважає, що їх виправлення та перевиховування можливе без ізоляції від суспільства, а міра покарання може бути призначена з застосуванням ст.69 КК України з призначенням більш мякого покарання, ніж передбачено законом за даний злочин.

Що стосується заявленого цивільного позову представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 - ОСОБА_6, суд вважає, що він підлягає до повного задоволення, оскільки неправомірними діями підсудних потерпілому ОСОБА_12 завдана як матеріальна, так і моральна шкода.

Відповідно до ст.91 КПК України судовими витратами є витрати, зроблені при провадженні справи органом дізнання, органом досудового слідства та судом. Стягнення безпосередньо із засудженого коштів на користь експертної установи законодавством не передбачене і є недопустимим.

Порядок фінансування експертних установ встановлений ст.15 Закону України „Про судову експертизу". У випадку витрат органу досудового слідства чи суду на проведення експертиз, коли експертиза проведена на договірних засадах, ці витрати стягуються на користь державного бюджету.

За таких підстав, в матеріалах справи відсутні підстави та обґрунтування для стягнення з підсудних судових витрат за проведення фізико-хімічної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.91, 323-324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке належить йому - на праві власності.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від призначеного судом покарання встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 роки.

На підставі ст.76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично заявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_8 залишити попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_9 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від призначеного судом покарання встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 роки.

На підставі ст.76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично заявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_9 залишити попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_10 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_10 від призначеного судом покарання встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 роки.

На підставі ст.7б КК України зобовязати засудженого ОСОБА_10 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_10 залишити попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_11 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_11 від призначеного судом покарання встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 роки.

На підставі ст.76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_11 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично заявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_11 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Стягнути з засуджених ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_12 по 2 тисячі гривень з кожного в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди.

Речові докази по справі - вилучені під час огляду ОСОБА_11 17 квітня 2009 року мобільний телефон «Nokia-N73», в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора «Life» та картка пам'яті «МіniCD», які були викрадені у ОСОБА_12 зберігається при матеріалах кримінальної справи; вилучена під час виїмки у ОСОБА_12 частина картонної коробки, на якій знаходиться наклейка з номером ІМЕІ викраденого у нього мобільного телефону «Nokia-N73» зберігається при матеріалах кримінальної справи повернути потерпілому ОСОБА_12; вилучені під час виїмки у ОСОБА_13 фотознімки ОСОБА_13 на двох аркушах паперу формату А4, матерчатий плащ зі слідами пошкоджень зберігаються при матеріалах кримінальної справи знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 днів.

Головуючий: