ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000507від 22.07.2015 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середньотехнічна, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, що працює завідуючим складом в ТОВ "Баядера Логістик", який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України
ВСТАНОВИВ:
21 червня 2015 року, приблизно у 22 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_8 керуючі власним технічно справним автомобілем «Фіат Дукато» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . рухався в м. Дніпропетровську по пр. Миру з боку вул. Ген. Захарченка в напрямку Донецького шосе, зі швидкістю не менше 67.6 - 68.6 км/год.
Під час руху, водій ОСОБА_8 проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змін, не обрав дозволену у населених пунктах швидкість руху, не виконав вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України, які свідчать:
п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год»,
в наслідок чого допустив наїзд на пішохода, який перетинав проїзну частину пр. Миру, справа наліво за напрямком його руху.
В результаті дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної тупої травми тіла, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що він 21.06.2015 р. їхав на своєму авто «Фіат Дукато» по пр. Миру зі швидкістю приблизно 60-70 км/год. та здійснив наїзд на пішохода, який рухався справа. На пішоході була темна одежа та був темний період часу, він побачив його на відстані 15-20 метрів, але наїзду на пішохода не зміг уникнути. Після наїзду одразу викликав швидку допомогу. Цивільний позов визнав частково, та зазначив, що він частково оплатив лікування потерпілому, його відповідальність була застрахована, а тому визнає моральну шкоду у розмірі 15000 грн.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він 21.06.2015 р. об 22 годині перетинав пр. Миру біля магазину "АТБ". Під час перетину дороги на нього наїхав автомобіль обвинуваченого.. Обвинувачений викликав швидку допомогу, намагався надати першу допомогу на місці. В подальшому, при лікуванні надавав частково матеріальну допомогу. Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 19 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. підтримав в повному обсязі, та зазначив, що у зв`язку з отриманою травмою в нього кардинально змінився спосіб життя, він додає значних зусиль для відновлення здоров`я, постійно відчуває біль, що призвело до сильних душевних хвилювань, а також ще потребує подальшого проходження лікування та зокрема проведення операції, вартість якої складає 19 000 грн..
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він їхав в автомобілі разом із ОСОБА_10 .. Вони рухались зі швидкістю 60-70 км/год по пр. Миру в напрямку Донецького шосе. Біля магазину «АТБ» вони метрів за 5-6 побачили пішохода, ОСОБА_10 спочатку посигналив, потім викрутив руль вліво, але там був стовп, та він викрутив руль вправо, та здійснив наїзд на пішохода. Одраз ж вони вийшли з автомобіля та почали оказувати першу медичну допомогу та викликали швидку допомогу.
Судом в судовому засіданні також були досліджені інші докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

- Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.06.2015 року, проведеного в період часу з 23 години 00 хвилин до 23 години 35хвилин була зафіксована обстановка місця скоєння наїзду на пішохода. Складено план-схему до даного протоколу, на якій зазначено напрямок руху автомобілю, напрямок руху пішоходу, зазначені місця розташування дорожніх знаків, в тому числі і знаків «Пішохідний перехід».

- Відповідно до висновку експерта № 3361е від 24.07.2015 року за даними наданої медичної документації та при огляді у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної тупої травми тіла. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитись смертю.

- Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 28.07.2015 року проведеного за участю свідка ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_9 вказав місце та обставини при яких ОСОБА_8 здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_5
- Відповідно до висновку експерта № 701/27-516 від 19.08.2015 року в даній дорожній обстановці водій авто «Фіат Дукато» ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3 та 12.4 Правил Дорожнього руху України. При заданому механізмові події, дії подія автомобіля «Фіат Дукато» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні та його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, працює завідуючим складом в ТОВ "Баядера Логістик", по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, що передбачено ст.66 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідним призначити покарання ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі в нижчій межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України, з додатковим покаранням у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, те, що він частково відшкодував завдану потерпілому шкоду, а також обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування основного покарання у виді позбавлення волі. В зв`язку з цим суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Щодо вирішення цивільного позову суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Разом з тим відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ 4069187 відповідальність ОСОБА_8 , як власника автомобіля «Фіат Дукато» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 станом на момент ДТП була застрахована страховою компанією СК "Країна".
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги часткове відшкодування обвинуваченим матеріальних збитків, завданим злочином, що підтверджується відповідними розписками від 24.06.2015 р., 05.07.2015 р., 05.08.2015 р. на загальну суму 7500 грн. суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого 19000 грн. на відшкодування витрат на операцію задоволенню не підлягають. Разом з тим потерпілий має право звернутись з вказаною вимогою до страхової компанії в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З урахуванням характеру і тривалості страждань, стану здоров`я потерпілого, тяжкості заподіяної травми, наслідку тілесних ушкоджень, достовірності вимушених змін в життєвих стосунках потерпілого, а також з урахуванням майнового стану обвинуваченого, керуючись принципами розумності, зваженості і справедливості суд вважає за необхідно стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 40 000 грн.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки на протязі іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 40 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судово-медичної та судово-автотехнічної експертиз у розмірі 491,04 грн.
Речові докази: автомобіль «Фіат Дукат», н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 - повернути ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1