АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1393/15 Справа № 199/4101/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді : ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю: прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000952 від 19 травня 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року , якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1). 09.01.2008 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією особистого майна;

Звільнений 14.07.2009 року умовно-достроково, на підставі ст. 81 КК України на 10 місяців 8 днів.

2). 16 квітня 2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень;

Обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору прокуратури Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська, для усунення недоліків.

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року обвинувальний відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернено прокурору прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, як такий, що не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Своє рішення суд мотивував тим, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті неповно.

Так, в оскаржуваній ухвалі суд посилається на те, що слідчий, викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення та зазначаючи про невстановленого слідством чоловіка, фактично взагалі не описав суб`єктивну та об`єктивну сторони злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та не зазначив: місце і час, коли ОСОБА_7 вступив в попередню змову на скоєння даного злочину з невстановленим слідством чоловіком, як вони розподілили ролі, які саме дії вчинив невстановлений слідством чоловік для вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вказані обставини, на переконання суду, порушують права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, оскільки не дозволяють йому визначитися щодо ролі і обсягу вчинення злочину іншим співучасником, якщо співучасть у вчиненні злочину дійсно мала місце.

Поряд з цим, обґрунтовуючи ухвалене рішення, суд першої інстанції посилався й на те, що з Реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, які саме процесуальні дії були вчинені слідчим щодо невстановленого слідством чоловіка і яке рішення прийнято ним відносно останнього. Крім того, повертаючи обвинувальний акт, суд вказав на необхідність перевірки органами досудового розслідування доводів представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 щодо відсутності в обвинувальному акті дійсного обсягу викраденого майна, оскільки, зі слів потерпілої, окрім телефону було викрадено чохол для нього, сім карту, на якій малися кошти, флеш накопичувач, ємністю 16 Гб, котрі фактично були повернуті потерпілій на зберігання, але не відображені в обвинувальному акті, у зв`язку з чим неможливо встановити, чи була проведена товарознавча експертиза цих речей.

В апеляції прокурор просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Прокурор зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі підготовчого судового засідання та вдався до оцінки дій обвинуваченого, правильності їх юридичної кваліфікації та формулювання обвинувачення на

стадії підготовчого судового засідання, що можливо зробити лише під час судового розгляду.

Разом з тим, повернувши обвинувальний акт прокурору, суд в ухвалі не визначив строк, протягом якого підлягають усуненню встановлені ним недоліки.

Необґрунтованими, на думку прокурора, є також посилання суду на необхідність дослідження доводів представника потерпілої про відсутність в обвинувальному акті дійсного обсягу викраденого майна. Прокурор вважає, що вказані обставини не підтверджуються, оскільки представник потерпілої на досудовому розслідування участі не приймав, при ознайомленні з матеріалами провадження в порядку ст. 290 КПК України присутній не був та при здійсненні захисту потерпілої ОСОБА_11 клопотань щодо ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження не заявляв.

Поряд з цим, прокурор зазначає, що неточності конкретизації дій обвинуваченого стосовно вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, на які посилався суд, можуть бути усунені в ході дослідження фактичних обставин кримінального провадження, в тому числі шляхом зміни обвинувачення в порядку, передбаченому ст.ст. 338, 339 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, встановлений ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Виходячи з вимог зазначеної норми кримінального процесуального закону, беручи до уваги заборону надання суду матеріалів кримінального провадження до початку судового розгляду, встановлену частиною четвертою цієї ж статті, підставою для повернення обвинувального акту прокурора є саме те що обвинувальний акт не містить відомостей, які зазначені хоча би в одному пункті зазначеної норми закону.

Перевірка та оцінка обставин, зазначених в обвинувальному акті, здійснюється судом лише під час судового розгляду.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки вийшов за межі попереднього судового розгляду та вдався до оцінки фактичних обставин кримінального провадження,що недопустимо на цій стадії кримінального провадження.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд, зокрема, посилався на те, що обвинувальний акт не містить опису суб`єктивної та об`єктивної сторін кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,але з таким висновком суду не можна погодитися т.я. обвинувальний акт містить формулювання такого обвинувачення яке було встановлено досудовим слідством, а тому вказані судом обставини не є підставою для визнання обвинувального акту таким, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України ,виходячи з того, що обвинувальний акт може бути змінено при судовому розгляді.

Так, ст.ст. 338, 339 КПК України передбачено, що прокурор наділений правом як, змінити обвинувачення під час судового розгляду, так й висунути додаткове.

Таким чином, будь-які неточності та протиріччя щодо фактичних обставин кримінального провадження можуть бути усунені прокурором під час судового розгляду.

Крім того, колегія суддів не може погодитись з позицією суду й в тій частині, що з Реєстру матеріалів досудового розслідування неможливо встановити які саме процесуальні дії були вчинені слідчим щодо невстановленого слідством чоловіка співучасника у вчиненні злочину.

Колегія суддів вважає, що відсутність у реєстрі відомостей про проведені процесуальні дії та прийняті рішення відносно невстановленої особи. не може свідчити про те, що останні під час досудового розслідування не проводились, оскільки обвинувальний акт наданий суду відносно ОСОБА_7 , а тому розглядати кримінальне провадження суду належало відносно саме цієї особи.

Крім того, згідно з вимогами ч. 4 ст. 291 КПК України, надання суду матеріалів кримінального провадження до початку судового розгляду забороняється.

З вказаної норми закону вбачається, що дійти висновку про неповноту досудового розслідування можливо лише під час судового розгляду, шляхом оцінки доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, у

відповідності з вимогами ст. 94 КПК України, а тому сумніви суду є передчасними.

На підставі викладеного, колегія суддів не може погодитись з судом першої інстанції й щодо необхідності перевірки доводів представника потерпілої в частині відсутності в обвинувальному акті дійсного обсягу викраденого майна, адже такі відомості можуть міститись в матеріалах кримінального провадження, та в обвинувальному акту вказано розмір шкоди.

Вказані порушення кримінально-процесуального закону є істотними та такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому ухвала підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції ( ст. 412 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 17 червня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 повернуто прокурору прокуратури Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська, для усунення недоліків, скасувати
Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду :
___________ _______________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4