Справа № 362/4704/14-к
У Х В А Л А
02.09.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ході підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваних у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.1, 307 ч.2 КК України, відносно яких обраний запобіжний захід у виді застава,

В С Т А Н О В И В :
18.08.2015 р. згідно повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваних у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч.1, 307 ч.2 КК України переданий для розгляду судді ОСОБА_1

19.08.2015 р. постановлена ухвала про призначення підготовчого судового засідання 2.09.2015 р.

У ході проведення підготовчого судового засідання прокурор вважав можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Кримінальне провадження підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області. Викликати в судове засідання обвинувачених, захисників.

Захисники, підозрювані ОСОБА_4 , ОСОБА_8 погодилися з прокурором щодо можливості призначення судового засідання.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 314 ч.1, 3 п. 3, ст. 315 ч.1 КПК України після отримання обвинувального акта … суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

У статті 291 ч.2 КПК України вказано, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 5) - виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,

- правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та

- формулювання обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувальний акт, складений прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_9 25.09.2014 р., відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваних у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.1, 307 ч.2 КК України, містить: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) КК України (двічі), однак не містить: формулювання обвинувачення, що не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

У статті 42 ч. 1,2 КПК України зазначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру … Обвинувачений (підсудний) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу.

У обвинувальному акті у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , зазначено, що їм оголошено про підозру, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364 ч.1, 307 ч.2 КК України.

Суд вважає, що обвинувальний акт, який не містить обов`язкової відомості, а саме формулювання обвинувачення, свідчить про те, що прокурором фактично: не сформульоване обвинувачення, відповідно до п.13 ч.1 ст. 3, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, і не висунуто обвинувачення відповідно ч.4 ст. 110 КПК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.1, 307 ч.2 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа …; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, у т.ч. зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Згідно із ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

Пунктом 13 ч.1 ст. 3 КПК України передбачено: обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

При цьому суд вважає є таким, що не відповідає вимогам закону - ст. 291,п.13 ч.1 ст.3, ч.4 ст.110 КПК України спрощене тлумачення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме, що вказівка у обвинувальному акті, на те, що: на досудовому слідстві встановлено, правова кваліфікація кримінального правопорушення, і є формулюванням обвинуваченням, тому, що згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення є окремою відомістю, яка має міститися у обвинувальному акті, через наявне у відомостям, зазначених у п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, словосполучення «ТА». Тобто така відомість формулювання обвинувачення, має бути обов`язково у обвинувальному акті. Відсутність такої відомості формулювання обвинувачення у обвинувальному акті, свідчить про невідповідність обвинувального акта п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Вказана обставина є істотною, т.я. вказана відомість по суті і є формулювання обвинувачення.

Відповідно до ст.ст. 412,438 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 20 КПК України обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення…

Згідно із ст. 337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд зазначає, що будь-які зміни прокурором обвинувального акта, складення ним нового обвинувального акта у ході судового розгляду зазначеного кримінального провадження відповідно до вимог ст. 338 КПК України (яке відбулося у іншому складі суду), є нікчемними, оскільки суд не може розглядати кримінальне провадження, якщо у обвинувальному акті, який надійшов до суду (первинний), не сформульоване обвинувачення, розглядати справу по якій особі не було висунуте обвинувачення.

Суд вважає, коли прокурором в обвинувальному акті, через невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 ч. 2 п.5 КПК України, не сформульоване обвинувачення (п.13 ч.1 ст.3 КПК України) про вчинення особою злочину, передбаченого Кримінальним Кодексом України, не висунуте обвинувачення в порядку встановленому КПК України (ст. 110 ч.4 КПК України), вказане є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке беззаперечно перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, є безумовною підставою для скасування судового рішення судом апеляційної чи касаційної інстанції відповідно до ст. 409,ч.1 ст. 412, ст. 438 КПК України.

Суд вважає, що ухвалений судом першої інстанції вирок у кримінальному провадженні, за яким прокурор у обвинувальному акті не сформулював та не висунув обвинувачення особі, у будь-якому разі підлягає скасуванню судом апеляційної чи касаційної інстанції, оскільки такий вирок не відповідатиме загальним засадам кримінального провадження, а саме вимогам ст.ст. 7,8,9,20 КПК України.

Суд вважає, недопустимим призначення судового засідання у кримінальному провадженні, у якому у підготовчому судовому засіданні встановлена невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, проведення судового засідання у кримінальному провадженні лише заради зміни прокурором обвинувачення, шляхом складення прокурором нового обвинувального акта, є неприпустимим, оскільки вказане не відповідає завданням кримінального провадження ст. 2 КПК України, загальним засадам кримінального провадження ст.ст. 7,8,9,10 КПК України

Ухвалений судом вирок за результатами судового розгляду кримінального провадження, із вищевказаним обвинувальним актом, у будь-якому разі буде скасований судом апеляційної чи касаційної інстанції з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції із стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до ст. 7 ч.1, ст. 9 ч.6 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: 1) верховенство права; 2) законність. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 ч.1 КПК України під час кримінального провадження суд, прокурор, зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу …

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 2,3,7,9,110,291,314 ч. 3 п. 3 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваних у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.1, 307 ч.2 КК України, старшому прокурору прокуратури Київської області ОСОБА_9 через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.

Запобіжний захід відносно підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишити попередній застава.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області