В И Р О К
іменем України
"24" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 00006538 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.10.2007 року Подільським районним судом м. Києва за ст. 15 ч. 2, ст.. 185 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 09.02.2010 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст.. 309 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі 09.08.2012 року по відбуттю строку покарання, 07.11.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 17.04.2013 року о 19 год. 00 хв., перебуваючи в салоні маршрутного таксі № 211, яке рухалось у напрямку Ленінградська площа в м. Києві, з метою, повторного, таємного викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_5 , яка стояла в салоні маршрутного таксі, біля задніх дверей, здійснюючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив блискавку сумки, яка знаходилась на лівому плечі потерпілої, з якої повторно викрав гаманець, фіолетового кольору, вартістю 130 гривень, в якому знаходились дисконтні картки, які матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_5 не становлять, посвідчення працівника ПАТ Рошен на ім`я потерпілої, що матеріальної цінності не становить, картка медичного страхування ПАТ Рошен на ім`я потерпілої, що матеріальної цінності не становить та грошові кошти в розмірі 191 гривня.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , сховав викрадений гаманець до внутрішньої кишені своєї куртки та став зберігати його при собі.

Дочекавшись коли маршрутне таксі зупинилось, вийшов на зупинці громадського транспорту Азербайджанська, в м. Києві та пішов у напрямку будинку № 19 по вул. Празькій, де був затриманий працівниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, розкаявся та підтвердив час, місце та обставини скоєння злочину.

Також ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як він повністю погоджується з обставинами скоєння ним злочину встановленим, як на досудовому слідстві, так і в суді.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся в скоєному, сприяв розслідуванню в ході досудового слідства та в суді, що є пом`якшуючою обставиною по справі, його характеристику, одружений, не працює.

Також судом враховано, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість, скоїв рецидив злочинів, що є обтяжуючою обставиною по справі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства і міра покарання повинна бути пов`язана з позбавленням волі.

До підсудного слід застосувати ст. 71 КК України, і до покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2013 року за ст. 185 ч. 2 КК України.

Речові докази підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366- 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 7 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2013 року за ст. 185 ч. 2 КК України та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року восьми місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 02.04.2014 року, з моменту затримання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу - залишити без змін, тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Речові докази по справі, а саме: гаманець, фіолетового кольору, в якому знаходились дисконтні картки, посвідчення працівника ПАТ Рошен на ім`я потерпілої, картка медичного страхування ПАТ Рошен та грошові кошти в розмірі 191 гривня повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: