Справа № 583/472/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" лютого 2016 р. м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі : головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000063 від 03.06.2015 року по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сенча, Лохвицького району, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не одруженого, призваного під час мобілізації на особливий період на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 06.08.2014р., робітника підсобника 3 інженерно-будівельного відділення 2 інженерно-будівельного взводу 4 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата,

за ч. 4 ст. 407 КК України,-
встановив:

Робітник підсобник 3 інженерно-будівельного відділення 2 інженерно-будівельного взводу 4 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час вч НОМЕР_2 ), солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , без дозволу командування військової частини та поважних причин, в період з 01 травня 2015 року по 25 жовтня 2015 року включно, самовільно залишив місце служби - розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та з 12 листопада 2015 року по 31 січня 2016 року включно, не з`явився після проходження військово- лікарської комісії до розташування військової частини, чим вчинив самовільне залишення місця служби та нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав повністю, викладені в обвинувальному акті обставини не оспорював. Пояснив, що причиною самовільного залишення військової частини та нез`явлення на службу стали сімейні обставини, а саме наявність на утриманні хворої матері. Підтвердив, що до командування про надання відпустки не звертався. Просив врахувати, що щиро розкаюється, суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні пред`явленого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військовослужбовцем військової частини та нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, його вік, визнання вини, наявність на утримання особи похилого віку ОСОБА_5 , 1939р.н., яка є інвалідом дитинства ІІ групи, характеристики обвинуваченого з місця проживання та служби, участь обвинуваченого в бойових діях при проведенні антитерористичної операції на сході країни.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність шкоди.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України,оскільки на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

З метою забезпечення виконання вироку суду та інших процесуальних рішень по справі до вступу вироку в законну силу обвинуваченому залишити застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, обраного ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02.02.2016р..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України , суд -
ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1