Справа №489/6937/15-к 11.11.2015 11.11.2015 11.11.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
зацікавленої особи ОСОБА_7
її представника ОСОБА_8
Провадження № 11сс/784/485/15 Слідчий суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ст. 422 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Не погоджуючись з рішенням суду, апелянт посилається на невідповідність висновків слідчого судді доказам, дослідженим в ході судового розгляду. Вважає, що судом не взято до уваги пояснення інших членів виборчої комісії, а також відсутність пояснень ОСОБА_7 щодо осіб, зазначених у вилучених в неї списках, та призначення вилучених конвертів. Зауважує, що ОСОБА_7 не назвала імен будівельників, яким за її поясненнями призначалися вилучені кошти, та не надала договори на виконання підрядних робіт. Вважає, що арешт на майно, виявлене в ході огляду 24.10.2015р., має бути накладений для забезпечення спеціальної конфіскації.
28.10.2015р. слідчий СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, виявленого в ході огляду 24.10.2015р. на виборчій дільниці № 480863 по вул. Електронній, 73 в м. Миколаєві. Того ж дня ухвалою слідчого судді клопотання було повернуто слідчому для усунення недоліків.
Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання, слідчий суддя послався на відсутність підстав для арешту вказаного майна. Зазначив, що будь-яких доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_7 про те, що вилучені грошові кошти належать ТОВ «Універсал-Юг» і були призначені для розрахунку за будівельні роботи, суду не надано.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення зацікавленої особи ОСОБА_7 та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідності такого арешту.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого про арешт майна, яке було вилучено у ОСОБА_7 24.10.2015р., у зв`язку з недоведеністю слідчим необхідності такого арешту у відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України відмовив у задоволенні цього клопотання.
У відповідності до ч.1 ст. 237 КПК України слідчий проводить огляд приміщення, речей та документів з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.
Проте, при проведенні огляду приміщенні виявлені у ОСОБА_7 гроші та речі, на які вказує слідчий, як на засоби вчинення кримінального правопорушення, вилучені не були. Крім того, в порушення вимог ч.1 ст. 214 КПК України зазначені відомості не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань у передбачений законом строк, а саме невідкладно, але не пізніше 24 годин після виявлення з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч.2 та ч.3 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду.
У клопотанні слідчий посилається на те, що зазначені вище речі та гроші було вилучено до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, оскільки під час проведення слідчих дій ОСОБА_7 не змогла надати обґрунтованої відповіді, щодо походження зазначених грошових коштів та необхідності їх утримання на виборчий дільниці.
Однак такі твердження не відповідають матеріалам кримінального провадження.
Будь-яких доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_7 та свідчили б про інше призначення виявлених під час огляду грошових коштів, стороною обвинувачення не надано. Крім того, зібрані на даний час матеріали кримінального провадження підтверджують пояснення ОСОБА_7 ..
Згідно ч. 2 ст. 170, ч.2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу, та, якщо є достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення.
З огляду на те, що у даному випадку зазначених підстав накладення арешту на майно не встановлено, слідчий суддя вірно дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про його арешт.
Крім того, чинним законодавством передбачається, що арешт майна може бути накладено щодо майна, яке було тимчасово вилучене, для забезпечення цивільного позову або для забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
Якщо вважати з огляду на положення ч.7 ст. 237 КПК України вилучені у ОСОБА_7 речі і гроші тимчасово вилученим майном, то відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Тобто в даному випадку у відповідності до вимог ст. 169 КПК України, якою передбачено припинення тимчасового вилучення майна, 26.10.2015р. вилучене майно мало бути повернуто ОСОБА_7 , оскільки слідчим в установлений законом строк не внесено відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення та не подано клопотання про арешт вилученого майна.
Що стосується доводів прокурора про можливу конфіскацію майна, то за фактом виявлення на дільниці зазначених речей до ЄРДР внесено відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 160 КК України. Санкція зазначеної статті не передбачає такого виду покарання як конфіскація майна. Спеціальна конфіскація, передбачена ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, також не може бути призначена за вказаною статтею, як про це зазначає прокурор у своїй апеляційній скарзі.
Таким чином, виходячи з встановлених порушень кримінального процесуального закону щодо порядку вилучення майна особи, а також у зв`язку з недоведеністю необхідності арешту цього майна, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Ленінського району м. Миколаєва ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 листопада 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 про арешт майна, залишити без зміни.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча

Судді