Справа № 348/971/15-к
Провадження № 11-кп/779/452/2015
Категорія ст.307 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000207 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2015 року, згідно якого

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.

Солотвин, проживає АДРЕСА_1

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст.307 ч.2 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кам`янка Черкаської області, проживає АДРЕСА_2

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186 ч.2, ст. 307 ч.1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , зазначає що з даним вироком не згідний, оскільки його та обвинуваченого ОСОБА_8 було затримано працівниками міліції 28.04.2015 року, близько 22 години, після чого їх привезли до райвідділу міліції де на них чинився тиск, однак слідчий ОСОБА_12 та суд стверджують що їх затримали 29.04.2015 року о 05 год.00 хв. Вони наполягали, щоб забезпечили їм адвокатів, однак їх клопотання були проігноровані. Всі слідчі дії проводилися під тиском працівників міліції з нанесенням ударів. Відео відтворення відбувалося з підказками та поправками слідчого ОСОБА_12 . Експертизи щодо перебування їх з ОСОБА_8 у стані наркотичного сп`яніння не проводилося. Просить скасувати вирок Надвірнянського районного суду від 21.09.2015 року та виправдати за ст. 307 ч.2 КК України, призначити йому більш м`яке покарання за ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі вважає, що вирок щодо нього слід скасувати, оскільки його було затримано 28.04.2015 року о 22 годині про що свідчить і потерпілий, однак в протоколі слідчим ОСОБА_12 зазначено що затримано 29.04.2015 року о 05 годині. У кабінеті у райвідділі міліції йому погрожували, тиснули морально, били по ногах, прищепили наручниками до сейфу, він втрачав свідомість, однак на це уваги ніхто не звертав. Окрім цього, йому не було роз`яснено його права, не надано захисника. Працівники міліції під час огляду місця події підвального приміщення в м. Надвірна по вул. Крушельницької ,2 в наказовому порядку сказали, щоб він дістав два зрізи пляшок зі схову за їх вказівкою, звідки і взялися відбитки пальців. Понятих при цьому не було. Не встановлено особи в якої він придбав психотропну речовину. Просить скасувати вирок Надвірнянського районного суду від 21.09.2015 року, виправдати за ст. 307 ч.1 КК України та призначити йому більш м`яке покарання за ст. 186 ч.2 КК України не пов`язане з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій вважає, що вирок Надвірнянського районного суду від 21.09.2015 року є незаконним та необґрунтованим через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду обставинам справи, істотні порушення вимог кримінально процесуального закону та за безпідставністю кваліфікації за ст. 307 КК України і суворістю покарання. Окрім цього зазначає, що складений слідчим СВ ОСОБА_13 29.04.2015 року протокол про затримання не відповідає дійсності, оскільки фактично ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було затримано 28.04.2015 року біля 22 год., цілу ніч на них в приміщенні РВ УМВС чинився психічний та фізичний тиск і тільки коли їх зламали, почали проводити слідчі дії. Також в ході досудового розслідування грубо порушено право на захист та права підозрюваних, так як їх було визнано підозрюваними тільки о 13 год. 30 хв. 29.04.2015 року , водночас до цього часу за їх участю з 05 год. ранку було зроблено майже всі процесуальні дії. Крім цього, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь - які заяви чи рапорти працівників РВ про виявлення незаконного збуту наркотичних чи психотропних засобів, не внесені по цьому злочину відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і по ньому відсутній окремий реєстраційний номер кримінального провадження. Просить дати оцінку зібраним доказам по обвинуваченню ОСОБА_8 у незаконному збуті психотропного засобу у вигляді амфетаміну вагою 0,0400 грама та визнати протокол огляду місця події в приміщені Надвірнянського РВ УМВС від 29.04.2015 року в період з 05 год. до 06 год. (а.с.71), похідний від нього висновок експертизи від 03.05.2015 року про наявність амфетаміну (а.с.120) та протокол проведення слідчого експерименту від 01.05.2015 року неналежними та недопустимими доказами по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 307 ч.1 КК України. Витребувати та надати сторонам завірені витяги про наявність, відсутність в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей щодо реєстрації злочину, передбаченого ст. 307 ч.1 КК України про незаконний збут психотропних засобів та окремо про об`єднання трьох кримінальних проваджень в єдине. Оправдати ОСОБА_8 за ст. 307 ч.1 КК України, скасувати вирок Надвірнянського районного суду від 21.09.2015 року та з врахуванням думки потерпілого ОСОБА_14 , наявності трьох пом`якшуючих обставин: визнання вини, щире каяття та відшкодування завданих збитків, просить застосувати ст. 69 КК України та призначити значно менше покарання.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій вважає, що вирок Надвірнянського районного суду в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ст. 307 ч.2 КК України винесений незаконно та підлягає скасуванню так як має місце невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Просить скасувати вирок Надвірнянського районного суду від 11.03.2014 року частково в частині засудження ОСОБА_6 за ст. 307 ч.2 КК України, та ухвалити новий вирок.

За вироком суду ОСОБА_6 , громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, до затримання працював експедитором Прикарпатського торгового дому, раніше судимого Міжгірським районним судом 18.07.2014 року за ст. 185 ч.3 КК України до покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі; Свалявським районним судом Закарпатської області 11.12.2014 року за ст. 185 ч.3, ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3, ст.304 ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки, визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 307 КК України та призначено йому покарання:

- за ст. 185 ч.2 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ст. 186 ч. 2 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ст. 307 ч.2 КК України 6 (шість) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено покарання 6 (шість) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків призначено остаточне покарання шляхом часткового складання до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 11 грудня 2014 року за ст. 185 ч.3, ст. 304 ч.1, ст.71 КК України 5 років позбавлення волі в визначено до відбуття ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 3 (три) місяці, без конфіскації належного йому на праві власності майна.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання визначеного вироком Богородчанського районного суду від 17.06.2015 року більш суворим покаранням визначеним даним вироком суду остаточно визначено покарання ОСОБА_6 у виді 6 (шести) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі без конфіскації майна із зарахуванням покарання відбутого частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

ОСОБА_8 , громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, до затримання працював робітником Прикарпатського торгового дому, раніше судимого Надвірнянським районним судом 12.06.2014 року за ст. 185 ч.3, ст. 69 КК України до штрафу в сумі 2040 грн., ухвалою Надвірнянського районного суду від 10.03.2015 року несплачену частину штрафу змінено на 100 годин громадських робіт, визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ст. 186 ч.2, ст. 307 ч.1 КК України, та призначено йому покарання:

- за ст. 186 ч.2 КК України чотири роки позбавлення волі;

- за ст. 307 ч.1 КК України чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_8 визначено покарання 4 (чотири) 3 (три) місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком, приєднано невідбуту частину покарання за вироком Надвірнянського районного суду від 12.06.2014 року у виді штрафу 2040 гривень, який ухвалою Надвірнянського районного суду змінено на 100 годин громадських робіт , застосувавши ст.72 ч.1 КК України та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 3 (три) місяці 12 днів.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою в СІЗО м. Івано Франківська. Строк відбування покарання вказано рахувати з 29.04.2015 року з 05.00 год.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою в СІЗО м. Івано Франківська. Строк відбування покарання вказано рахувати з 29.04.2014 року з 05.00 год.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 460,80 грн. за проведення судової експертизи.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави 1197,36 грн. за проведення судових експертиз.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Ухвалою суду від 30.09.2015 року виправлено описку в резолютивній частині вироку ,де зазначено ,що строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 29.04.2015 року з 05.00 год..

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно; також відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб; окрім того незаконно придбав наркотичні засоби з метою збуту, зберігав наркотичні засоби з метою збуту , а також незаконно збув особливо небезпечні наркотичні засоби, повторно.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб; окрім того незаконно придбав психотропні речовини з метою збуту, зберігав психотропні засоби з метою збуту, а також незаконно збув психотропні засоби.

Злочини ними вчинено при наступних обставинах:

ОСОБА_6 , будучи судимим Свалявським районним судом Закарпатської області за вчинення умисного злочину, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, та в період не знятої та не погашеної судимості, повторно вчинив умисний злочин.

ОСОБА_8 , будучи судимим Надвірнянським районним судом за вчинення умисного злочину, також на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, та в період не знятої та не погашеної судимості, повторно вчинив умисний злочин.

Так, 25 квітня 2015 року ОСОБА_6 придбав в м. Хуст Закарпатської області у невстановленої слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс «марихуану», який зберігав з метою збуту серед інших наркозалежних осіб. Того ж дня. приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, незаконно збув ОСОБА_8 шляхом пригощання і подальшого спільного вживання особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс «марихуану» в кількості 1 грам.

Продовжуючи свої протиправні дії, 28 квітня 2015 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з метою збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, незаконно збув ОСОБА_8 шляхом пригощання і подальшого спільного вживання особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс «марихуану» в кількості 1 грам.

27.04.2015 року ОСОБА_14 , приїхавши з м. Хуст Закарпатської області в Івано - Франківську область для оренди житла для спільного проживання зі своєю знайомою на території вокзалу в м. Івано-Франківськ зустрівся зі своїм другом ОСОБА_6 , який запропонував свою допомогу в пошуку орендованого житла. Наступного дня, тобто 28,04.2015 року приблизно в обідній час приїхавши разом з потерпілим в м. Надвірна, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні інтернет - клубу «Смайлик», що по вул. Т.Шевченка, 1а, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, із сумки ОСОБА_14 таємно викрав 5 золотих обручок вартістю 1175 грн. за кожну на загальну суму 5875 грн., золоту обручку вартістю 3024 грн., годинник вартістю 170 грн., браслет вартістю 79 грн., золотий хрестик вартістю 664 грн., підвіску вартістю 83 грн., пару золотих сережок вартістю 615 грн., пару золотих сережок вартістю 2783 гри., пару золотих сережок вартістю 914 грн., пару золотих сережок вартістю 1545 грн., пару золотих сережок вартістю 415 грн., а всього викрав майна на загальну суму 16110 грн.

Окрім того, в продовження своїх злочинних дій, 28 квітня 2015 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_6 , з корисливих спонукань, з метою відкритого заволодіння майном ОСОБА_14 вступив в злочинну змову із ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_8 з метою виманити потерпілого у безлюдне місце повідомив, ОСОБА_14 недостовірну інформацію про те, що його знайомий здає житло в оренду в м. Надвірна за вигідною ціною. На пропозицію зустрітися із власником житла ОСОБА_14 погодився та направився разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на територію зони відпочинку ім. Н.Яремчука в м. Надвірна (міське озеро). Прийшовши в безлюдне місце, ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , будучи об`єднані єдиним злочинним умислом на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно і повторно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою подолання фізичного опору потерпілого, завдали ОСОБА_14 удари руками і ногами по тілу, заподіявши тому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лобової ділянки справа у вигляді синця та набряку, садна лобно-скроневої ділянки справа, синця правої орбітальної ділянки, садна ділянки тіла нижньої щелепи справа, синця та подряпини лівої орбітальної ділянки, що згідно висновку експерта № 95 від 29.04.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито викрали, витягнувши з кишень одягу потерпілого, гроші в сумі 600 дол. США, що по курсу НБУ становить 13739,13 грн., а також 1000 грн., а всього відкрито викрали майна ОСОБА_14 за загальну суму 14 739, 13 грн. В подальшому з місця події скрилися та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Окрім зазначеного, 28.04.2015 року ОСОБА_8 придбав в м. Надвірна по вул. Г. Мазепи у невстановленої слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку зберігав з метою збуту серед інших наркозалежних осіб. 28.04.2015 року приблизно о 19.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, незаконно збув ОСОБА_6 шляхом пригощання психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін в кількості приблизно 0,0400 грама.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити, окрім цього захисник ОСОБА_7 зазначив, що у апеляційній скарзі помилково вказав скасувати вирок Надвірнянського районного суду від 11.03.2014 року, хоча оскаржував вирок Надвірнянського районного суду від 21.09.2015 року.

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити;

- прокурори заперечили з приводу поданих апеляційних скарг, просили залишити їх без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши суддю доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вирок суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і його висновок про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 307 ч.2 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186 ч.2, ст.307 ч.1 КК України підтверджується наведеними у вироку доказами, що ґрунтуються на всебічному, повному і безпосередньому дослідженні всіх обставин вчинення злочинів, яким дана належна правова оцінка.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції беручи до уваги показання потерпілого ОСОБА_14 та свідків ОСОБА_16 ,. ОСОБА_17 , а також документи які були дослідженні під час судового розгляду, обґрунтовано прийняв їх як докази винуватості обвинувачених, і після безпосереднього дослідження, давши їм належну правову оцінку, прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 307 ч.2 КК України, а дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст. 186 ч.2, ст. 307 ч.1 КК України.

В апеляційних скаргах обвинуваченні ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зазначають, що всі слідчі дії проводилися під тиском працівників міліції з нанесенням ударів, окрім цього обвинувачений ОСОБА_8 вказав, що йому погрожували, тиснули морально, били його по ногах, прищепили наручниками до сейфу, він втратив свідомість однак на це уваги ніхто не звертав. Під час апеляційного розгляду встановлено, що будь - яких скарг на неправомірні дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та їхніми захисниками ОСОБА_9 та ОСОБА_7 під час досудового розслідування не подавалося. Це підтвердили під час апеляційного розгляду обвинувачені та їхні захисники.

Що стосується доводів апелянтів з приводу того, що обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було затримано 28.04.2015 року о 22 годині, а в протоколі слідчим ОСОБА_12 зазначено, що їх затримано 29.04.2015 року о 05 годині, є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з рапорта оперативного чергового (Т.1 а.с. 69) 29.04.2015 року о 00 год. 15 хв. по телефону до чергової частини поступило повідомлення від ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення. Також 29.04.2015 року було складено протокол (Т.1 а.с.70) про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_14 , який пояснив що 28.04.2015 року приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_6 та хлопець на ім`я ОСОБА_18 шляхом застосування насильства заволоділи його майном. Тому колегія суддів вважає, що доводи апелянтів з приводу неповноти з`ясування обставин затримання є безпідставними та необґрунтованими, та спростовуються матеріалами кримінального провадження, і порушень кримінального процесуального закону при затриманні обвинувачених не встановлено.

Також, захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що в ході досудового розслідування було грубо порушено право на захист та права підозрюваних, передбачених ст.42 КПК України, так як їх було визнано підозрюваними тільки о 13 год. 30 хв. 29.04.2015 року, водночас до цього часу за їх участю з 5 години ранку було зроблено всі процесуальні дії під назвою протоколи огляду місця події.

Колегія суддів, вважає що під час досудового розслідування порушень вимог ст.42 КПК України не було, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування є дані щодо призначення захисників підозрюваним, окрім цього в матеріалах кримінального провадження є копія доручення для надання безплатної вторинної правової допомоги адвокатові ОСОБА_7 яке видано 29.04.2015 року о 14 год. 30 хв. (Т.1 а.с. 25) та копія доручення для надання безплатної вторинної правової допомоги адвокатові ОСОБА_9 яке видано 29.04.2015 року о 15 год. 40 хв. Тобто на час проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вже мали захисників, однак від їх присутності відмовилися. Також як встановлено під час апеляційного розгляду, і що вбачається з матеріалів кримінального провадження , захисники та обвинувачені не заявляли клопотання щодо повторного проведення слідчого експерименту.

Твердження обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , про те що вони не придбали, не вживали чи збували наркотичні засоби і по даному факту потерпілий ОСОБА_14 їх оговорює, а пояснення під час слідчого експерименту стосовно наркотиків вони давали під тиском працівників міліції, які і підкинули наркотичні засоби, спростовуються матеріалами кримінального провадження, а зокрема показаннями потерпілого та свідків, протоколами огляду місця події (Т.1 а.с. 71-77, 103-107), протоколом проведення слідчого експерименту від 01.05.2015 року (Т.1 а.с. 108-113), протоколом огляду слідчого експерименту від 01.0.2015 року (Т.1 а.с. 114-118), висновком експерта №09/12-0533 від 04.05.2015 року (Т.1 а.с. 124-126), висновком експерта № 48 від 07.05.2015 року (Т.1 а.с. 136-143), висновком експерта № 09/12-0532 від 03.05.2015 року (Т.1 а.с. 120-122) , які судом оглянуті під час судового розгляду, і які зазначено у вироку суду та дано юридичну оцінку.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 з приводу визнання неналежними та недопустимими доказами протоколу огляду місця події в приміщенні Надвірнянського РВ УМВС від 29.04.2015 року в період з 5-00 до 6-00 год. ( Т.1 а.с.71), висновку експертизи від 03.05.2015 року про наявність амфетаміну ( Т.1 а.с. 120) протоколу проведення слідчого експерименту від 01.05.2015 року, то колегія суддів вважає , що дані процесуальні документи складені відповідно до вимог КПК України, судом дано їм належну оцінку, а заявлене клопотання є безпідставним. Крім цього, розмір збутого наркотичного засобу не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Окрім цього, захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 зазначає, що відомості про скоєння злочину, передбаченого ст. 307 КК України не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і по ньому відсутній окремий реєстраційний номер, а також три кримінальні провадження не об`єднанні в одне провадження. З даного приводу, колегія суддів вважає що під час досудового розслідування не було порушень вимог ст.ст.214,217 КПК України, оскільки як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування (Т.1 а.с.7), по даному кримінальному провадженні було внесено відомості до ЄРДР щодо трьох кримінальних правопорушень та заступником начальника СВ ОСОБА_12 10.05.2015 року було винесено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не виявлено даних які б давали підстави вважати, що по кримінальному провадженні допускалися порушення вимог кримінально процесуального закону, які тягнуть скасування судового рішення, та які б перешкоджали чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Отже, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції постановлений з дотриманням вимог ст. 65 КК України, є мотивованим, обґрунтованим і справедливим.

Призначаючи покарання обвинуваченим суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, дані про особи обвинувачених, що мають постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебувають, їх поведінку до і після вчинення злочинів, а також вчинення ними тяжких кримінальних правопорушень під час не знятої та непогашеної судимості, що свідчить про те, що останні належних висновків не зробили і знову вчинили згідно ст. 12 КК України тяжкі злочини та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченим є те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відшкодували заподіяну шкоду потерпілому. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з застосуванням ст.70 КК України сукупності злочинів та ст.71 КК України сукупності вироків, є необхідне й достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів.

Колегією суддів не встановлено підстав для застосування до обвинувачених положень ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання і не має підстав для ухвалення нового вироку.

Щодо апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 в частині виправдання обвинуваченого за ст. 307 ч.1 КК України, згідно ст. 407 КПК України це не входить у повноваження суду апеляційної інстанції.

Також під час апеляційного розгляду не встановлено порушень ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 слід залишити без задоволення як необґрунтовані, так як доводи наведені в них повністю спростовуються наявними доказами, що покладені в основу написання вироку.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,415, 418,419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 залишити - без задоволення, вирок Надвірнянського районного суду Івано Франківської області від 21 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженими у той же строк з дня вручення їм копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_2