АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1590/15 Справа № 204/4383/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року щодо

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

раніше неодноразово судимого, останнього разу

28 листопада 2014 року Самарським районним судом

м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 і ч.3 ст.185 КК

України на 3 роки позбавлення волі, а на підставі

ст.71 КК України за сукупністю вироків визначено

остаточне покарання у виді позбавлення волі на

4 роки і 1 місяць,

за участю прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_6 ,

Встановила:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника багатопрофільної лікарні для засуджених при Дніпропетровському слідчому ізоляторі про звільнення за хворобою засудженого ОСОБА_7 від подальшого покарання, призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2014 року.

Відмовляючи у звільненні від покарання за хворобою суд, як це зазначено в ухвалі, не заперечував наявність тяжкого захворювання у ОСОБА_7 , однак посилався на ступінь тяжкості вчиненого злочину, незначний строк відбування покарання і відсутність належних даних, що характеризують особу засудженого, а тому дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання адміністрації лікарні для засуджених при Дніпропетровському слідчому ізоляторі.

На це судове рішення адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати та ухвалити нове рішення, яким звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання за хворобою.

В обґрунтування своїх доводів адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що в порушення положень статей 53,63,129 Конституції України та вимог ст.20 КПК України судовий розгляд відбувався за відсутністю засудженого ОСОБА_7 , який через серйозне захворювання не зміг брати участь в судовому засіданні. При цьому суд безпідставно не залучив захисника для здійснення захисту за призначенням, хоча з огляду на перебування ОСОБА_7 під вартою та наявністю у нього тяжкого захворювання він був зобов`язаний це зробити. За таких обставин захисник вважала, що під час судового розгляду було порушено конституційне право засудженого на захист.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи адвоката ОСОБА_6 , яка просила задовольнити її заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, думку прокурора ОСОБА_8 , який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, а скаргу захисника такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення. При цьому відповідно до п.4 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Зі змісту ч.4 ст.539 КПК України вбачається, що участь прокурора, засудженого та його захисника у судовому розгляді клопотання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, в тому числі й вирішення питання про звільнення від покарання за хворобою, є обов`язковою.

Відповідно до ст.49 та п.3 ч.2 ст.52 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника щодо особи, яка внаслідок психічних чи фізичних вад не здатна повною мірою реалізовувати свої права, якщо обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а обвинувачений не бажає його запрошувати.

Однак суд не дотримався цих вимог закону.

Згідно з висновком лікарської комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_7 станом на момент судового розгляду загальний стан останнього був важким.

Як видно з медичної довідки від 01 липня 2015 р. через хворобу етапування ОСОБА_7 до суду для участі його в судовому засіданні було неможливим.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судовий розгляд відбувався у відсутності ОСОБА_7 .

Відсутні й дані про те, що судом застосовувалися заходи щодо залучення захисника для здійснення захисту засудженого.

За даними журналу судового засідання і технічного запису судового процесу розгляд клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання здійснювався на протязі декількох хвилин в спрощеному порядку, без дослідження фактичних обставин.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвали законне та обґрунтоване судове рішення.
В порушення вимог ст.372 КПК України зміст ухвали не містить в собі дані про те, які фактичні обставини безпосередньо досліджувалися в судовому засіданні, якими доказами вони підтверджені.

Крім того, відповідно до вимог ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Однак в судовому рішенні відсутня будь-яка оцінка доказів, що були досліджені судом.

За таких обставин ухвалу суду щодо ОСОБА_7 не можна визнати законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Отже, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.412 і п.1 ч.1 ст.415 КПК України допущені порушення вимог кримінального процесуального закону є безумовною підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, під час якого слід врахувати зазначені в ухвалі недоліки, перевірити всі доводи, викладені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 , та прийняти законне і обгрунтоване рішення з урахуванням вимог кримінального і кримінального процесуального законів.

У зв`язку з наведеним колегією суддів не можуть бути перевірені доводи захисника засудженого про наявність підстав для звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання за хворобою, оскільки це питання підлягає вирішенню судом першої інстанції.

Виходячи з цього апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 частково задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд в тому самому суді в іншому складі.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4