ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0004423 відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни, Сумської області, громадянки України, освіта середня, холостого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05 лютого 2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 с.15, ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в дохід державу у розмірі 1000 грн., штраф сплачений, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
21 вересня 2015 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 4, з метою зробити ставки на результат спортивних ігор. При собі у нього був спортивний рюкзак, темного кольору, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3356 становить 365,34 грн., в якому були особисті речі, зокрема зарядний пристрій на мобільний телефон, марки «Nokia»,вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3356 становить 121,13 грн. та флеш-карта пам`яті, марки «HL Adventure», об`ємом 2 ГБ, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3356 становить 190,00 грн. Обравши собі зручне місце біля комп`ютера, він поставив вищезазначений рюкзак під стіл.

Далі, приблизно через 20 хвилин, ОСОБА_5 , залишивши свій рюкзак на своєму місці, вийшов на вулицю покурити. Саме в цей час до вищезазначеного закладу зайшов ОСОБА_4 , який звернув увагу на рюкзак ОСОБА_5 . Оцінивши обстановку, усвідомлюючи той факт, що майно ОСОБА_5 перебуває без належного догляду, у нього раптово виник намір вчинити крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, ОСОБА_4 , підійшов до столу, який був раніше зайнятий ОСОБА_5 , дістав з під нього рюкзак останнього та з місця вчинення злочину зник.

В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 676 гривень 47 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав в повному обсязі та детально виклав про обставини скоєння ним зазначеного правопорушення.

За обставин, що ОСОБА_4 визнав свою провину в повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження відповідно до положень, передбачених ч.3 ст.349 КПК України.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 правильно розуміє обставини скоєного ним правопорушення. У суду відсутні сумніви у добровільності його позиції.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведеною.

Його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Судом досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченого і при цьому встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий, не перебуває на обліку в наркологічному диспансеру з приводу синдрому залежності від алкоголю та в ПНД, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Вирішуючи питання про визначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, середню тяжкість скоєного злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілого.

Обставиною, відповідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З огляду на викладене суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, призначивши покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлений.

По кримінальному провадженню судові витрати за проведення товарознавчої експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК Україниі призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції.

2. повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

3. періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 491,04 грн. (чотириста дев`яносто одна грн. 04 коп.).

Речові докази залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя