ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2014 року серпня 18 дня Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, одноособово, під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за секретаря ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
у підготовчому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ у залі суду в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 1 2014 04 , за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народженого у селі Лозоватка Криворізького району Дніпропетровської області, українця за національністю, з професійно-технічною освітою, не одруженого, безробітного, який на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 263 КК України,
встановив:

З 24.06.2014 в м. Дніпропетровськ ОСОБА_4 з особистнісних мотивів, пересуваючись вулицями міста, умисно без передбаченого законом дозволу носив з собою предмет, виготовлений саморобним способом по типу "нунчаку", що відноситься до категорії холодної зброї ударно-дробильної дії, який він підібрав біля урни на зупинці громадського транспорту на перехресті вулиць Бородинської і Карла Лібкнехта, що виявила та присікла міліція під час особистого огляду 09.07.2014 близько 21 год. 20 хв. в м. Дніпропетровськ на розі вулиць Шевченка та Карла Лібкнехта.
В судовому засіданні прокурор надав укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості за ч. 2 ст. 263 КК України. За змістом цієї угоди, що відповідає приписам ст. 472 КПК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за встановлених вище обставин відповідно до формулювання обвинувачення, висунутого в обвинувальному акті, погодився на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди, у виді громадських робіт. Угода містить домовленості про обов`язки співпраці підозрюваного з правоохоронними органами з розкриття подібних злочинів. Суд не вбачає в угоді взятих на себе обвинуваченим зобов`язань, які він, очевидно, не мав би можливості виконати.
Сторони обвинувачення і захисту скріпили своїми підписами угоду 28 липня 2014 року в приміщенні прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська, підтверджуючи свою обізнаність з обмеженнями в праві оскарження вироку внаслідок укладення цієї угоди та затвердження її судом, що передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України. Обвинувачений письмово відмовився від свого права на допит свідків обвинувачення, від права на виклик свідків і подання доказів, що могли б свідчити на його користь, а також від права вимагати від прокурора доведення під час судового розгляду кожної обставини злочину, поставленої йому за вину, про що власноруч розписався в цій угоді. Як вбачається з угоди, її сторони на свій розсуд вільно розпорядилися лише своїми правами, що відповідає принципу диспозитивності за ч. 1 ст. 26 КПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність порушень прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших третіх осіб, яких умови цієї угоди не стосуються.
Обвинувачений в судовому засіданні пояснив суду, що угоду він уклав добровільно без впливу будь-якої обставини, необумовленої в угоді. Стверджував, що скарги на органи досудового розслідування та прокурора під час кримінального провадження не подавав і нині таких не має. Клопотань про виклик для допиту осіб з приводу жорстокого чи нелюдського поводження, тощо, яке б порушило його свободу від самовикриття, не заявив. Відповідно, суд переконався у судовому засіданні в добровільності укладення угоди за відсутності, поза всяким сумнівом, обґрунтованих підстав стверджувати про протилежне.
Як вбачається з долучених до кримінальної справи за клопотанням прокурора документів, фактичні дані особистого огляду 09.07.2014 під протокол (т. 1 а.с. 6-7) підтверджують виявлення у пійманого "на гарячому" ОСОБА_4 предмета, виготовленого саморобним способом з використанням заводського обладнання по типу "нунчаку", що у підсумку описаного криміналістичного дослідження за висновком експерта від 14.07.2014 №62/03-371 (т. 1 а.с. 20-23) являється холодною зброєю ударно-дробильної дії.
Суд, оцінивши джерела добутих відомостей про предмет злочину і про обстановку його виявлення, за стійким внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні в судовому засіданні в сукупності обставин, визнаних учасниками судового провадження істинними, дійшов висновку про достатність належних і допустимих доказів для встановлення фактичних підстав для визнання ОСОБА_4 винуватості у скоєному, яке згідно з ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України не викликає сумнівів у свободі самовикриття.
Умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, правильно сторонами угоди кваліфіковані злочином середньої тяжкості за ч. 2 ст. 263 КК України, яким шкоди завдано лише суспільним інтересам, і щодо якого допускається укладення угоди згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України.
Вивченням особи обвинуваченого з`ясовано, що ОСОБА_4 своїми щирими показаннями активно сприяв проведенню кримінального провадження стосовно нього та швидкому розслідуванню всіх обставин вчиненого ним злочину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Таким чином, прокурор при укладенні угоди та при узгодженні покарання врахував характер і тяжкість обвинувачення та інші обставини на загальних засадах призначення покарання за ст.ст. 1, 65 КК України, як того вимагає ст. 470 КПК України, чим визначається відповідність умов угоди інтересам суспільства, в тому числі, у невідворотності справедливого покарання та забезпечення швидшого судового провадження.
Суд, перевіривши законність угоди, за стійким внутрішнім переконанням вважає за можливе її затвердити з ухваленням цього вироку, оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, які б тому перешкоджали відповідно до ст. 474 КПК України.
Розв`язуючи питання про вид і міру покарання одночасно із затвердженням угоди про визнання винуватості, суд, керуючись правосвідомістю, з урахуванням ступеня тяжкості злочину та відомостей про особу винного в силу ч. 5 ст. 65 КК України знаходить за необхідне призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.
Витрати на проведення експертизи згідно з ст. 124 КПК України належить покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368, 475 КПК України,
ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену прокурором 28 липня 2014 року угоду з ОСОБА_4 про визнання винуватості за ч. 2 ст. 263 КК України під страхом скасування цього вироку протягом п`яти років давності притягнення до кримінальної відповідальності з призначенням судового розгляду в загальному порядку на випадок невиконання умов угоди.

ОСОБА_4 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчинені злочину за ч. 2 ст. 263 КК України з призначенням узгодженого покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Речові докази:
предмет по типу "нунчаку" переданий до камери схову речових доказів Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за квитанцією № 000313, знищити.;
протоколи допиту свідків та інші документи про зафіксовані процесуальні дії, зберігати у кримінальній справі.

З віднесенням на рахунок обвинуваченого процесуальних витрат стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на розрахунковий рахунок 0004, УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області () в ГУДКС України у Дніпропетровській області (МФО 805012), 196 гривень 56 копійок з призначенням платежу: «за послуги НДЕКЦ, висновок експерта № 62/01-371 від 14.07.2014».

Вирок з підстав порушення порядку розгляду угоди і призначення неузгодженого покарання підлягає оскарженню до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом 30 днів, починаючи з наступного після його проголошення дня. Копію вироку вручити підсудному та прокурору негайно.

Головуючий