Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
про залишення апеляційних скарг без руху

12 січня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 та представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року,

в с т а н о в и в:

Згідно з вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватою та засуджено за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 70 цього Кодексу, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки.

Цим же вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України суд звільнив ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Цим же вироком, суд звільнив ОСОБА_2 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Також зазначеним вироком суд визнав невинуватими та виправдав ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191 та ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, а ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України.

Крім цього, зазначеним вироком суд залишив без розгляду цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_6 ; відмовив у задоволенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 до ОСОБА_6 , а також частково задовольнив цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до ОСОБА_6 та цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляцію, а не апеляційну скаргу, як передбачено законом, в якій просить вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року відносно засудженого за ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_2 , 1974 р.н. скасувати та ухвалити новий вирок, яким його виправдати повністю.

Представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , не погоджуючись із судовим рішенням в частині вирішення цивільного позову, подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_6 в частині відмови у задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 скасувати, постановивши новий, яким задовольнити цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 в повному обсязі.

Перевіривши апеляційні скарги захисника обвинуваченого та представника потерпілої на предмет їх відповідності вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що вони підлягають залишенню без руху, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог, передбачених пунктом 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, поряд з іншими даними, повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Між тим, як вбачається зі змісту апеляції захисника обвинуваченого ОСОБА_2 та апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_4 , ці вимоги закону дотримані не були.

Так, вимоги апеляції захисника обвинуваченого про скасування вироку суду щодо ОСОБА_2 та ухвалення нового вироку, яким обвинуваченого слід виправдати повністю, так само як і вимоги апеляційної скарги представника потерпілої про скасування вироку щодо ОСОБА_6 в частині відмови у задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 до обвинуваченої та постановлення нового вироку, яким цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі, не узгоджуються з вимогами ст. ст. 407 та 420 КПК України, які визначають повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги та підстави для ухвалення нового вироку, який зокрема може бути ухвалено лише у разі необхідності погіршення становища обвинуваченого, а в зазначених вище апеляційних скаргах питання про погіршення становища обвинувачених не стоїть і не може стояти.

Більш того, у відповідності до вимог, передбачених ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, у разі встановлення обставин, передбачених ст. 284 цього Кодексу, у тому числі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення або не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, на що захисник обвинуваченого ОСОБА_2 посилається у своїй скарзі, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Що ж стосується вимог представника потерпілої ОСОБА_4 , то на їх обґрунтування останній послався зокрема на ст. 408 КПК України, яка містить підстави для зміни вироку судом апеляційної інстанції, а не для його скасування і тим більше не для ухвалення нового вироку.

Враховуючи наведе, а також ту обставину, що, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, подані захисником обвинуваченого ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 та представником потерпілої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 апеляційні скарги не можуть бути визнані такими, що за своїм змістом відповідають вимогам закону, а саме вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 396 КПК України, оскільки зазначені в апеляційних скаргах вимоги виходять за рамки передбачені законом та не містять належного обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 6 ст. 396 КПК України до апеляційної скарги повинні бути надані її копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Разом з тим, до апеляційних скарг захисника обвинуваченого та представника потерпілої було додано лише по 5 копій, що більш ніж у два рази менше ніж кількість учасників судового провадження, зазначених у вироку, не беручи до уваги кількість прокурорів.

Наведені в ухвалі судді-доповідача недоліки апеляційних скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 та представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому, відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 399 КПК України, вони підлягають залишенню без руху, з наданням вказаним вище особам достатнього строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 та представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року залишити без руху, встановивши строк для усунення виявлених недоліків десять днівз дня отримання копії цієї ухвали особами, які подали апеляційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_1

Справа № 11-кп/796/427/2016