Провадження № 11-кп/795/84/2016
Категорія - Категорія ч. 2 ст.121 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001285, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2015 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, повернуто прокурору прокуратури м. Чернігова для усунення недоліків. Клопотання захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про повернення застави та клопотання прокурора залишено без розгляду.

Повертаючи обвинувальний акт у кримінальному провадженні суд мотивував своє рішення тим, в порушення п. 7 ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить жодної інформації про заподіяння потерпілій ОСОБА_11 будь-якої шкоди, оскільки не зрозуміло, чи заподіювалася потерпілій моральна або фізична шкода. В порушення п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, по епізоду заподіяння ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень органом досудового розслідування не було встановлено та не розмежовано, які конкретно удари і хто саме з обвинувачених наніс потерпілому, що свідчить про неконкретність обвинувачення. Прокурор в обвинувальному акті вказує на те, що потерпілому були завдані удари тупими твердими предметами, що включає широкий спектр знарядь вчинення злочину, що також свідчить про неконкретність обвинувачення. Ставлячи в провину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 таку кваліфікуючу ознаку як винятковий цинізм, прокурор в обвинувальному акті не вказує в чому ж конкретно полягає винятковий цинізм.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Посилання суду на невідповідність обвинувального акту п. 5, 7 ч. 1 ст. 291 КПК України, не ґрунтуються на чинному законодавстві України, оскільки ч. 1 ст. 291 КПК України не містить пунктів. Крім того, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 372 КПК України, оскільки в її вступній частині анкетні дані обвинувачених вказані неповно. Відповідно до положень листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 року при поверненні судом першої інстанції обвинувального акту прокурору слід визначати розумний строк, який має бути достатнім для виправлення допущених недоліків. Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, не є обов`язком включення до обвинувального акту відомостей про те, чи заподіяно кримінальним правопорушенням потерпілому моральної або фізичної шкоди. Відомості щодо відсутності заподіяної матеріальної шкоди в обвинувальному акті зазначені. Питання заподіяння потерпілій ОСОБА_11 моральної чи фізичної шкоди могло бути досліджено в ході її допиту під час судового розгляду та не мало бути предметом підготовчого судового засідання, але суд безпідставно вдався до визначення правового статусу потерпілої. В ході досудового розслідування встановлено, що саме обвинувачені умисно нанесли удари ОСОБА_12 тупими твердими предметами в область голови, при цьому дійсно не встановлю, хто саме з обвинувачених та яким саме знаряддям наніс потерпілому конкретні удари, але в обвинувальному акті складові частини об`єктивної сторони даного злочину сформульовані відповідно до положень ч. 2 ст. 121 КК України, тому обвинувальний акт відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Посилання суду на не розмежування дій обвинувачених щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому суперечить нормам ст. 314 КПК України, оскільки суд вдався до розгляду обвинувального акту по суті та надання оцінки обвинуваченню. З цих причин є незаконними посилання суду на відсутність у обвинувальному акті конкретності обвинувачення, що полягає в не розмежуванні елементів об`єктивної сторони злочину. В обвинувальному акті дії обвинувачених, які мають ознаки виняткового цинізму, наведені у відповідності до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство». Імперативної вказівки на віднесення конкретної дії то тих, що становлять особливу зухвалість або винятковий цинізм, постанова пленуму ВСУ не містить. Також зазначає, що після повернення обвинувального акту прокурору з урахуванням вимог суду, викладених в ухвалі Деснянського районного суд м. Чернігова від 25.06.2015 року та ухвалі апеляційного суду Чернігівської області від 16.09.2015 року, обвинуваченим повідомлено про зміну підозри, яка сформульована відповідно до встановлених досудовим розслідуванням відомостей з урахуванням необхідності виправлення недоліків, вказаних в ухвалах суду, та складено обвинувальний акт.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати, обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засіданні повернути обвинувальний акт прокурору у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. Тобто, коли в обвинувальному акті будуть виявлені недоліки, без усунення яких кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Відповідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Однак, всупереч вказаних норм кримінального процесуального закону, в обвинувальному акті не викладені конкретні обставини кримінального правопорушення, зокрема, спосіб вчинення злочину, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України. Слідчим зазначено лише, що обвинувачені нанесли ОСОБА_12 не менше чотирьох ударів тупими твердими предметами в область голови, на що обґрунтовано вказав суд першої інстанції.

На думку колегії суддів, таке обвинувачення є неконкретним, що позбавляє обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 можливості захищатись від пред`явленого обвинувачення, чим порушує їх право на захист.

Твердження прокурора про помилковість висновку суду першої інстанції щодо неконкретності обвинувачення, колегія суддів не приймає до уваги з викладених вище підстав.

Разом з тим, інші висновки суду першої інстанції на підставі яких обвинувальний акт повернутий прокурору, в тому числі і висновки суду, щодо необхідності розмежування та деталізації хто саме з обвинувачених та які конкретно удари наносили потерпілому, на думку колегії суддів, не є в повній мірі обґрунтованими, проте враховуючи, що обвинувальний акт в цілому не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства і його недоліки унеможливлюють призначення кримінального провадження до судового розгляду, ухвалу суду 1 інстанції про повернення прокурору наведеного обвинувального акту слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, - залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4