Справа № 340/832/14-к
Провадження № 11-кп/779/36/2016
Категорія ч.1 ст.366 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора прокуратури Верховинського району ОСОБА_10 на вирок Косівського районного суду від 19 листопада 2015 року, ?

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гринява Верховинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженого, українця, працює сільським головою с. Голошино Верховинського району, українця, громадянина України, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,-

засуджено за ч.1 ст.367 КК України у виді одного року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в органах влади та місцевого самоврядування строком на два роки.

На підставі ст. 49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_9 від призначеного покарання звільнено за строками давності.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання речових доказів.

Запобіжний захід не обирався.

За вироком суду ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що перебуваючи на посаді голови Голошинської сільської ради Верховинського району, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, державним службовцем 8 категорії 8 рангу, являючись згідно ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» головною посадовою особою територіальної громади села, головуючи, у відповідності до ст. 141 ч.2 Конституції України, на засіданнях сесії сільської ради, та будучи представником влади і службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчинив неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, в результаті чого допустив порушення установленої процедури прийняття рішень сесії сільської ради, по питаннях які приймались та розглядались на сесії, чим заподіяв істотну шкоду у вигляді підриву авторитету органу місцевого самоврядування.

ОСОБА_9 обіймаючи посаду сільського голови Голошинської сільської ради, через неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків головуючи на засіданні сесії Голошинської сільської ради 22 червня 2009 року проводячи 27 сесію 5-го демократичного скликання при вирішенні питання про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування об`єкту земельної ділянки приватного підприємця ОСОБА_11 допустив порушення дотримання процедури голосування депутатами сільської ради за прийняте ними рішення, в наслідок чого заподіяв істотну шкоду Голошинській сільській раді у вигляді підриву її авторитету, як органу місцевого самоврядування.

Також, ОСОБА_9 , 25 жовтня 2009 року проводячи чергову 30 сесію 5-го демократичного скликання Голошинської сільської ради Верховинського району, при вирішенні заяви приватного підприємця ОСОБА_11 «Про погодження місця розташування земельної ділянки для будівництва та обслуговування малої ГЕС на території Голошинської сільської ради», обговоривши вказане питання на сесії сільської ради знову допустив порушення дотримання процедури голосування депутатами за прийняте ними рішення не поставивши вказане питання на голосування, обмежившись тільки обговоренням між окремими депутатами в наслідок чого заподіяв істотну шкоду Голошинській сільській раді у вигляді підриву її авторитету, як органу місцевого самоврядування.

В подальшому обвинувачений, 18 липня 2010 року проводячи 35 сесію 5-го демократичного скликання Голошинської сільської ради Верховинського району, розглядаючи заяву ОСОБА_11 , обговоривши питання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування малої ГЕС та передачу ОСОБА_11 в довгострокову оренду земельної ділянки терміном на 49 років площею 1,2914 га допустив на сесії сільської ради порушення дотримання процедури голосування депутатами за прийняте ними рішення, в наслідок чого заподіяв істотну шкоду Голошинській сільській раді у вигляді підриву її авторитету, як органу місцевого самоврядування.

24 вересня 2010 року на 38 сесії 5-го демократичного скликання Голошинської сільської ради Верховинського району, сільський голова вирішуючи питання про передачу в суборенду частини земельної ділянки, що знаходиться в селі Голошино та про надання дозволу на розробку проекту будівництва малої ГЕС, включивши вказане питання в порядок денний сесії та обговоривши його на сесії сільської ради між депутатами належним чином не поставив на голосування як це передбачено вимогами земельного законодавства та ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", чим допустив порушення дотримання процедури голосування депутатами за прийняте ними рішення, в наслідок чого заподіяв інтересам територіальної громади с.Голошино Верховинського району істотну шкоду у вигляді підриву її авторитету, як органу місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив службову недбалість, яка виразилась у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило його діями Голошинській сільській раді Косівського району Івано-Франківської області істотну шкоду у вигляді підриву авторитету органу місцевого самоврядування, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.367 КК України.

В апеляційних скаргах:

- прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_10 вважає вирок Косівського районного суду від 19 листопада 2015 року незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 337 КПК України, оскільки вийшов за межі правової кваліфікації так як санкція ч.1 ст.367 КК України тяжча ніж санкція ч.1 ст.366 КК України, що погіршує становище особи стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Просить вирок Косівського районного суду від 19 листопада 2015 року відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст. 366 КК України скасувати з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади державних службовців та посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на два роки. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 на підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Речові докази по справі зберігати при справі.

- Адвокати ОСОБА_12 та ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі вважають, що суд першої інстанції посилається у своєму обвинувальному вироку на ряд доказів, які на його думку є належними, але водночас суперечливими щодо наявності вини підсудного у скоєнні кримінального правопорушення. Вказують, що покази свідків спростовуються наявними в матеріалах справи оригіналів протоколів сесії Голошинської сільської ради Верховинського району від 22 червня 2009 року та від 25 жовтня 2009 року, 18 липня 2010 року та від 24 вересня 2010 року. Також судом не були взяти до уваги пояснення самого підсудного ОСОБА_9 , який зазначив, що при вирішенні будь-якого питання він ставлячи його на голосування спочатку запитував хто «проти», а в зв`язку з відсутністю піднятих рук оголошував, що рішення приймається. Просять скасувати вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 19.11.2015 року та ухвалити виправдувальний вирок.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, обвинуваченого та його захисників, які просять їхню апеляцію задовольнити, вирок суду скасувати та ухвалити виправдувальний вирок, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисників підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскаржуваний вирок місцевого суду цим вимогам не відповідає.

Статтею 368 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 409 ч.1 п.2,3 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Неповнота судового розгляду полягає у нез`ясуванні або неналежному з`ясуванні всіх істотних обставин справи, а також у недостатності доказів або їх поверхневому дослідженні. Такими, що мають істотне значення, обставини визнаються, у разі якщо їх встановлення безпосередньо впливає на ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, кваліфікацію злочину і обсяг обвинувачення.

Неповнота судового розгляду має місце і тоді, коли судом першої інстанції були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до ст.411 КПК України судове рішення суду першої інстанції повинно бути належним чином обґрунтованим і повністю відповідати фактичним обставинам, встановленим під час судового розгляду. Висновки суду мають враховувати всі докази, які мають істотне значення для визначення змісту судового рішення, містити пояснення підстав, на яких суд, за наявності суперечливих доказів, визнав достовірними одні з них і відкинув інші, не містити істотних протиріч.

За наявності суперечливих доказів суд повинен у мотивувальній частині вироку проаналізувати їх, навести мотиви, з яких взято до уваги одні докази і відкинуто інші.

Як вбачається з вироку, судом при його постановленні даних вимог закону в повній мірі дотримано не було.

З матеріалів провадження вбачається, що органами досудового слідства ОСОБА_9 обвинувачувався у вчиненні умисних дій, що виразилися в службовому підробленні офіційних документів, тобто у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України.

Під час судового розгляду суд першої інстанції пред`явлене досудовим слідством обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України змінив та вважав, що дії ОСОБА_9 слід перекваліфікувати на ч.1 ст. 367 КК України, оскільки на думку суду він вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило його діями Голошинській сільській раді Косівського району Івано-Франківської області істотну шкоду у вигляді підриву її авторитету, як органу місцевого самоврядування.

Суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_9 , будучи службовою особою, на яку покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування в України» та інструкції з діловодства за зверненням громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, затвердженої Постановок Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року за № 348 ( чинної на момент скоєння кримінального правопорушення) при організації належної роботи сесії сільської ради допустив службову недбалість, яка виразились у порушенні порядку дотримання процедури самого голосування при розгляді питань на сесії сільської ради, що стосується земельних питань.

Таким чином, суд, першої інстанції порушив вимоги ст. 337 КПК України, оскільки вийшов за межі правової кваліфікації так як санкція ч.1 ст.367 КК України тяжча ніж санкція ч.1 ст.366 КК України, що погіршує становище особи стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, тобто допустив суперечності у вироку.

Також, визнаючи ОСОБА_9 винуватим за ч.1 ст.367 КК України ( в редакції станом на 2009-2010 роки), суд у мотивувальній частині вироку зазначив, що ОСОБА_9 вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду Голошинській сільській раді Верховинського району у вигляді підриву її авторитету, як органу місцевого самоврядування та підрив авторитету і престижу органів місцевого самоврядування.

Диспозиція ч.1 ст.367 КК України (в редакції станом на 2009-2010 роки) визначала службову недбалість, як невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб, тобто в даному випадку відбулося неправильне застосування кримінального закону.

За таких обставин вирок суду першої інстанції не можна вважати законним, обґрунтованим та вмотивованим, адже його було ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 415 КПК України порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, тобто істотні порушення, є однією із підстав скасування судом апеляційної інстанції вироку суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді слід більш повно та всесторонньо дослідити усі обставини справи, дати належну оцінку усім доказам по справі та прийняти законне і обґрунтоване рішення. Також при новому судовому розгляді слід перевірити й інші, викладені в апеляціях доводи щодо порушення норм кримінального-процесуального закону.

Під час нового розгляду в суді першої інстанції необхідно врахувати викладене, ретельно з використанням усіх процесуальних можливостей, ухвалити рішення яке б відповідало положенням ст. 370 КПК України, а саме на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, при цьому навести належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Крім цього при судовому розгляді дати оцінку доводам викладеним в апеляційній скарзі захисників.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 405, 407, 412, 415, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та апеляційну скаргу прокурора прокуратури Верховинського району ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Вирок Косівського районного суду від 19 листопада 2015 року відносно ОСОБА_9 скасувати, а справу призначити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Суддя ОСОБА_2