В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1852/15-к
Провадження № 1-кп/348/209/15

08 жовтня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря : ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката: ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000299 за обвинувальним актом від 14.09.2015р. щодо обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Зима, Іркутської області, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, фізичної-особи підприємця, згідно 89 КК України несудимого, громадянина України,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

14 червня 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 в порушення п. 2.9 «а» та п. 31.4.5 «г» Правил дорожнього руху України здійснював керування автомобілем марки «Рено Кенго», р.н. НОМЕР_1 , у якому на задній осі були встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався ділянкою автодороги «Івано-Франківськ -Надвірна» у напрямку м. Івано-Франківська.

Біля 10 год. 35 хв., проїжджаючи між населеними пунктами с. Назавизів та с. Лісна Тарновиця, Надвірнянського району, ігноруючи вимоги п.12.6 Правил дорожнього руху України, обвинувачений ОСОБА_6 рухався автомобілем марки «Рено Кенго», р.н. НОМЕР_1 , із швидкістю не меншою ніж 98... 104км/год, яка перевищувала максимально допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги. При цьому в салоні автомобіля «Рено Кенго», р.н. НОМЕР_1 , знаходився пасажир - ОСОБА_8 , за для забезпечення безпеки якої, обвинувачений ОСОБА_6 в порушення п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України не вжив заходів пасивної безпеки, а саме перевозив останню не пристебнутою ременем безпеки.

Проїхавши заокруглення проїзної частини, обвинувачений ОСОБА_6 в порушення п. 2.3. п.б та п.12.1 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, не справився з керуванням, допустив занос автомобіля, виїхав за межі проїзної частини дороги, де відбулось перекидання автомобіля, внаслідок якого пасажир ОСОБА_8 випала з салону автомобіля, яким в подальшому її придавило до землі.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажир ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тазу з численними порушеннями його кісткової структури, яка ускладнилася травматичним шоком важкого ступеню, від яких остання померла в Надвірнянській ЦРЛ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину у повному обсязі при обставинах викладених в обвинувальному акті та суду показав, що зареєстрований як фізична особа-підприємець та займається підприємницькою діяльністю. ОСОБА_8 проходила в нього стажування з метою подальшого працевлаштування.

14.06.2015р. він, керуючи належним йому автомобілем «Рено-Кенго» р.н. НОМЕР_1 рухався ділянкою автодороги «Івано-Франківськ - Надвірна» у напрямку м. Івано-Франківськ. Разом з ним в салоні знаходилася ОСОБА_8 не пристебнута ременем безпеки. В ніч перед поїздкою він випивав спиртні напої . В автомобілі на задній осі були встановлені шини різних моделей з різними малюнками протекторів, так як перед тим він поставив запаску. Біля 10год.35хв. проїжджаючи між населеними пунктами с. Назавизів та с. Лісна Тарновиця Надвірнянського району, рухався, із перевищеною швидкістю не меншою ніж 104км/год, щоб вчасно повернутися. Проїхавши заокруглення проїзної частини, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку не справився з керуванням, допустив занос автомобіля, виїхав за межі проїзної частини дороги, де відбулось перекидання автомобіля, внаслідок якого ОСОБА_8 випала з салону автомобіля, яким в подальшому її придавило до землі. Внаслідок порушенням ним Правил дорожнього руху України відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тазу з численними порушеннями його кісткової структури, яка ускладнилася травматичним шоком важкого ступеню, від яких остання померла в Надвірнянській ЦРЛ.

У вчиненому щиро розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить. Ним відшкодовано потерпілій матеріальну та моральну шкоду , яка будь- яких претензій до нього не має та добровільно відшкодовано витрати на залучення експерта. Просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 , в судовому засіданні суду пояснила, що обвинуваченим їй відшкодовано моральну та матеріальну шкоду в повному обсязі. Претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має. Просить його суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_8 ..

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Як помякшуючі його вину обставини суд врахував: щире каяття у вчиненому, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнає свою вину, щиро розкаявся перед судом, під час досудового рослідування та в суді давав послідовні визнавальні показання, а також повне добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілій, витрат за залучення експерта, відсутність претензій матеріального та морального у потерпілої від злочину.

Крім того суд враховує те, що він вчинив злочин з необережності, задовільно характеризується за місцем проживання, працює, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансері та психоневрологічній лікарні, не страждає алкоголізмом та не потребує примусового лікування.

Як обтяжуючі його вину обставини суд врахував вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого суд при призначенні покарання враховує неумисну форму вини обвинуваченого та його поведінку в судовому засіданні, яка свідчить про прагнення винного згладити наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, тобто про його звільнення від покарання з випробовуванням згідно ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Враховуючи особу винного та обставини справи суд приходить до висновку, що іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_6 слід визначити один рік шість місяців.

Згідно ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_6 під час іспитового строку слід покласти такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Суд враховуючи обставини злочину та особу обвинуваченого, що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР вважає за доцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, строком один рік шість місяців .

Питання речових доказів слід вирішити керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286КК України і призначити покарання три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк один рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.

Згідно ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_6 під час іспитового строку покласти такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по справі: автомобіль марки "Рено-Кенго», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території арешт майданчика транспортних засобів в м. Івано-Франківська, вул. Польова - повернути ОСОБА_6 , 1966 р.н.

Речові докази одяг ОСОБА_8 , зокрема джинсові шорти(розрізані) синього кольору, сорочку білого кольору, бюстгальтер чорного кольору, труси та сандаль білого кольору, який знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Надвірнянського РВ УМВС України в Івано-Франківській області -знищити.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 07.09.2015р. до вступу вироку в закону силу залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського Апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1