У Х В А Л А

Справа № 183/6454/15

№ 1-кп/183/792/15

01 грудня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника відділення

молодіжної превенції

Новомосковського

відділу поліції ОСОБА_8 ,

розглянувши в залі Новомосковського міськрайонного суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001441 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, студента 2-го курсу Новомосковського технікуму Національної металургійної академії України, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого

про застосування до нього примусових заходів виховного характеру,

встановив:

02 травня 2015 р. близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_7 знаходився біля будинку № 5 по вул. Молодіжній, смт. Меліоративне, Новомосковського району Дніпропетровської обл., де поряд стояла компанія хлопців, серед яких був неповнолітній ОСОБА_4 . Під час розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у останього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_7 виник конфлікт. ОСОБА_4 не маючи умислу на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи з необережності, не передбачаючи, хоча повинен був і міг передбачити, можливості настання суспільно - небезпечних наслідків своїх дій, вдарив один раз кулаком в обличчя у ніс ОСОБА_7 . Від удару ОСОБА_7 , втративши рівновагу, падаючи на землю, зламав собі обидві кістки правої гомілки, отримавши тілесні ушкодження у виді закритого перелому обох кісток правої гомілки (бічної кісточки малогомілкової кістки та в області заднього краю великогомілкової кістки), які відносяться до середнього ступеня тяжкості, а також тілесні ушкодження у виді забійної рани на спинці носа, що відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання та застосування примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд опікуна своєї бабусі, з тих підстав, що є всі передбачені законом умови для такого звільнення. Клопотання прокурор підтримав у судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що згоден з викладеними в клопотанні обставинами, вину визнає та щиро кається у вчиненому. Більше подібного не скоїть, просить клопотання задовольнити та передати його під нагляд бабусі.

Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання про звільнення від покарання ОСОБА_4 та застосування до нього примусових заходів виховного характеру, оскільки на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, ОСОБА_4 був неповнолітнім, вперше вчинив, щиросердно розкаюється в скоєному, тому до нього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру та передати під нагляд бабусі ОСОБА_6 , яка має на нього належний вплив, та зможе справити на нього позитивний вплив.

Представник неповнолітнього ОСОБА_6 вважає, що клопотання підлягає задоволенню, так як вона як опікун неповнолітнього може вплинути на нього та забезпечити належне виховання і недопущення вчинення ним нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_7 не заперечує проти звільнення ОСОБА_4 від кримінального покарання.

Представник поліції ОСОБА_8 вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали подання суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з тих підстав, що ОСОБА_4 вчинив вперше кримінальне правопорушення з необережності, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_4 є неповнолітнім, щиро покаявся, бездоганно вів себе до розгляду клопотання, суд вважає, що на час розгляду клопотання ОСОБА_4 вже не можна вважати суспільно небезпечним, вірогідність вчинення ним нового злочину є вкрай низькою, тому не потребує застосування покарання до ОСОБА_4 , з чого суд робить висновок про можливість відповідно до ст. 105 КК України, звільнення його від покарання з застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру та передачею його під нагляд особи, що замінює його батьків опікуна бабусі ОСОБА_6 , яка має на нього позитивний вплив, та може застосувати до нього відповідні заходи, щодо його перевиховання та недопущення вчинення злочинів.

В зв`язку з тим, що цивільний позов може бути розглянуто судом тільки при винесенні вироку, то суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 повинен бути залишений без розгляду, та за бажанням позивача поданим у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 105 КК України, ст. 287 КПК України, суд, -

постановив:

звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд бабусі ОСОБА_6 строком на один рік.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Копію ухвали направити в службу у справах дітей Новомосковської державної районної адміністрації для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом семи діб.

Суддя