Провадження № 1-кп/127/1094/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0004171, які надійшли з прокуратури м. Вінниці з обвинувальним актом за фактом втечі з місць позбавлення волі, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Вознівці, Жмеринського району, Вінницької області, громадянином України, українцем, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, раніше судимим: 14.12.2004 року Жмеринським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.ст. 185, 75, 76 КК України на чотири роки позбавлення волі з іспитовим строком на три роки; 30.03.2007 року Апеляційним судом Вінницької області за п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ст. 71 КК України на чотирнадцять років позбавлення волі, зареєстрованим та проживаючим до засудження за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Апеляційним судом Вінницької області від 30 березня 2007 року ОСОБА_5 засуджено за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років. Вирок суду набрав законної сили 30 квітня 2007 року. 25 лютого 2012 року ОСОБА_5 було направлено для відбуття покарання до Літинської виправної колонії Вінницької області №123.
22 травня 2015 року згідно вимог ст. 101 КВК України ОСОБА_5 переведено на дільницю соціальної реабілітації Літинської ВК №123 та після роз`яснення під підпис правових наслідків залишення дільниці соціальної реабілітації, працевлаштованого на цегельному заводі ПАТ «Будівельні матеріали» у м. Вінниці по вул. Д.Нечая, 55-а.
ОСОБА_5 25 червня 2015 року о 06:00 год., маючи на меті самовільне залишення місця позбавлення волі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, не маючи на те дозволу, за відсутністю законних підстав, вийшов за межі дільниці соціальної реабілітації цегельного заводу ПАТ «Будівельні матеріали», який охороняється співробітниками установи виконання покарань та на громадському і маршрутному транспорті здійснив втечу, прибувши до с. Будьки Жмеринського району Вінницької області де переховувався до моменту його затримання.
26 червня 2015 року о 21:00 год. ОСОБА_5 прибув до свого дядька ОСОБА_6 , який проживає у АДРЕСА_2 , де близько о 23:45 год. був затриманий співробітником Літинської ВК №123 та оперативним працівником УДПтС України у Вінницькій області.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за обставин викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, суду пояснив, що 25 червня 2015 року о 06:00 год., він покинув територію цегельного заводу ПАТ «Будівельні матеріали», і маршруткою прибув до с. Будьки, Вінницької області, Жмеринського району, де відвідав могилки своїх батьків, приїхав до свого дядька і той викликав працівників УДПтС України у Вінницькій області.
Відповідно до вимог ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, з`ясувавши чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до довідки виданої начальником Літинської ВК 123 ОСОБА_7 засуджений ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває.
За місцем відбування покарання ОСОБА_5 характеризується посередньо.
Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому суд кваліфікує його дії за ч.1 ст. 393 КК України, тобто втеча з місць позбавлення волі, вчинена особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає повне визнання вини обвинуваченим, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає рецидив злочинів.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується за місцем відбування покарання, наявність обставини, що пом`якшують та обставин, що обтяжують покарання.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів ОСОБА_5 не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарань, з урахуванням вироку Апеляційного суду Вінницької області від 30 березня 2007 року остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді пяти років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити без змін тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання 21 грудня 2005 року.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя: