Справа № 1-264/10
Провадження №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2011 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, в складі: головуючого судді Пилип'юка І.В., при секретарі Паучек Є.В., за участю прокурорів Нараган Романа Володимировича, Солдатова Олександра Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово проживає с. Слобода - Банилів, Вижницького району Чернівецької області, громадянина України, з освітою загальною середньою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого 13.04.2010 року Вижницьким районним судом за ст.164 ч.І КК України, 80 год. громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи раніше судимий за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, всупереч рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18.10.2007 року, про сплату аліментів в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % /відсотків/ встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.08.2007 року до досягнення нею повноліття. Однак ОСОБА_1 являючись працездатним з січня 2010 року злісно ухилявся від сплати аліментів, що призвело до соціальної незахищеності та порушення прав дитини.

Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів станом на 01.09.2010 року заборгованість становить 2188 (дві тисячі сто вісімдесят вісім) гривень 80 (Вісімдесят) копійок.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, підтвердив, що він згідно рішення суду зобов'язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно, починаючи з' 16.08.2007 року до досягнення дитиною повноліття. Не сплачував аліменти в зв'язку з тим, що не було постійної роботи. В подальшому зобов'язався сплачувати аліменти. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч.2 КК України, його вина доведена і підтверджується зібраними по справі доказами.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що з 2007 року по лютий 2010 року її колишній чоловік не сплачував їй аліменти на утримання неповнолітньої дитини та не надавав матеріальну допомогу іншим шляхом добровільно.

Не зважаючи на визнання вини підсуднім, його вина підтверджується письмовими доказами по справі:

протоколом усної заяви ОСОБА_2 від 25.10.2010 року з проханням порушити кримінальну справу за злісне ухилення від сплати елементів на утримання дитини відносно ОСОБА_1 (а.с.2)

копією виконавчого листа Вижницького районного суду, від 12.10.2017 року, про зобов'язання стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки. (а.с.15)

попередженнями ВДВС Вижницького про погашення заборгованості по аліментам, (а.с. 20-21)

довідкою Вижницького районного центру зайнятості від 04.11.2010 року №16- 02-18/1358, з даних якої вбачається, що ОСОБА_1 на обліку не перебуває, (а.с.52)

довідкою кримінально виконавчої інспекції у Вижницькому районі від 04.11.2010 року №1519 з даних якої вбачається, що засуджений до громадських робіт ОСОБА_1 відбув покарання у виді 80 год. громадських робіт 30.07.2010 року, знято з обліку, (а.с. 53).

довідкою-перерахунком по виконавчому листі Вижницького районного про те, що станом 01.09.2010 року заборгованість по аліментам складає 7986.65 грн. (а.с.36)

Таким чином, аналізуючи всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена, його дії правильно кваліфіковано за ст. 164 ч.2, так як в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 будучи раніше судимий за злісне ухилення від сплати аліментів, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обираючи вид та міру покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винного, зокрема те, що він раніше судимий за несплату аліментів, позитивно характеризується по місцю мешкання і вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті передбаченої ст.164 ч.2 КК України.

До обставин, які пом'якшують покарання підсудного, суд визнає: щире каяття у вчиненому злочині, позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також тієї обставини, що підсудний за попереднім вироком був засуджений до відбуття покарання у виді громадських робіт, враховуючи думку потерпілої, яка наполягала на реальному покаранні, суд призначає ОСОБА_1 покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк, передбачений ч.2 ст.164 КК України, і приходить до висновку, що його необхідно підсудному відбувати реально.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 обчислювати з моменту Виконання вироку.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд л Чернівецької області на протязі 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя: І. В. Пилип'юк