Справа № 316/223/15- к
Провадження № 1-кп/337/88/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі : головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого приватним підприємцем, одруженого, маючого неповнолітню дитину 2009 року, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

в с т а н о в и в :

Згідно з наказом начальника ГУМВС України в Запорізькій області № 345 о/с від 07.08.2014 р. майора міліції ОСОБА_5 призначено старшим слідчим слідчого відділення Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області, тобто він є особою, яка постійно здійснює функції представника влади.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про міліцію», міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Як особа, яка постійно здійснює функції представника влади та займає відповідальне становище, 04.07.2006 р. ОСОБА_5 прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ України та 05.09.2011 р. попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про засади запобігання та протидії корупції».
До функціональних обов`язків слідчого ОСОБА_5 входить наступне:
Дотримання вимог Конституції України, КПК та законів України під час досудового розслідування;
Забезпечення повного, усебічного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК строків;
Невчинення будь- яких дій, що ганьблять звання слідчого, і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_5 є службовою особою правоохоронного органу.

Відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України ОСОБА_5 є слідчим органу державної влади, тобто є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно з ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії, доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам, повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

В ході судового розгляду встановлено, що у провадженні старшого слідчого СВ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 , перебували матеріали кримінального провадження № 0000044 щодо вчинення розтрати посадовими особами ВП «Атоменергомаш» Державного підприємства НАЕК «Енергоатом» коштів даного підприємства у розмірі 297262,80 грн. шляхом зловживання своїм службовим становищем під час проведення паспортизації будівель і споруд заводу нестандартного обладнання і трубопроводів ВП «Атоменергомаш» за ч. 5 ст. 191 КК України.

16.10.2014 р., генеральний директор ТОВ «Придніпровський центр технічного аудиту» ОСОБА_6 , приїхала на виклик старшого слідчого ОСОБА_5 до СВ Енергодасрького МВ ГУМВС України в Запорізькій області. ОСОБА_5 перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому за адресою: м. Енергодар, вул. Будівельників, 17, повідомив ОСОБА_6 , що ТОВ «Придніпровський центр технічного аудиту», де вона працює генеральним директором, не виконувало роботи по тендеру, проведеному ВП «Атоменергомаш» у 2010 році, та її, як директора, притягнуть до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 191 КК України. Після пояснень ОСОБА_6 , що вона та підлеглі їй працівники ніякого злочину не вчиняли та роботи були виконані у повному обсязі, була допитана ОСОБА_5 в якості свідка. Після цього він запропонував їй розмову наодинці. Після погодження на пропозицію ОСОБА_5 вийти на вулицю, біля приміщення вказаного райвідділу останній почав вимагати у неї неправомірну вигоду у розмірі 100 000 гривень за не повідомлення їй про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Вислухавши вимоги, ОСОБА_6 пояснила, що їй необхідно порадитися, після чого вони домовились про наступну зустріч.

29.10.2014 р., продовжуючи умисні дії, направлені на одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди, старший слідчий СВ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 викликав ОСОБА_6 до слідчого відділення вказаного міськвідділу міліції на 30.10.2014 р.

30.10.2014 р., приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, який розташований у приміщенні СВ Енергодарського МВ ГУМВС України в області за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Будівельників 17, продовжив вимагати неправомірну вигоду у ОСОБА_6 , залякуючи її кримінальною відповідальністю. Остання попрохала зменшити суму неправомірної вигоди до 60 000 гривень, на що ОСОБА_5 погодився та тут же одержав від неї частину неправомірної вигоди у розмірі 30 000 гривень за вжиття заходів, як слідчим з використанням повноважень, передбачених у ст. 40 КПК України, до унеможливлення притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000044 від 15.02.2013 року.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 КК України не визнав, дав показання про те, що в жовтні 20014 року обіймав посаду старшого слідчого слідчого відділення Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області. В його провадженні перебували матеріали досудового розслідування щодо вчинення розтрати посадовими особами ВП «Атоменергомарш» ДПР АЕК « Енергоатом» грошових коштів на загальну суму 297 тис. гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем під час проведення паспортизації будівель і споруд заводу нестандартного обладнання і трубопроводів за ч. 5 ст. 191 КК України. 16.10.2014 року за попередньою домовленістю до нього приїхала директор ТОВ « Придніпровський цент технічного аудиту» ОСОБА_6 для допиту в якості свідка. Остання зазначила, що відмовляється давати покази в письмовому вигляді. Після чого ним було складено протокол допиту свідка ОСОБА_6 в якому було зазначено, що на підставі ст.. 63 Конституції України, остання від дачі показів відмовилась. Після чого він з ОСОБА_6 , за проханням останньої, вийшли з будівлі міськвідділу міліції, де йому було запропоновано закрити справу, яка ним розслідувалась. На що він пояснив, що в провадженні наявний склад злочину та йому необхідно допитати її працівників в якості свідків. В ході бесіди ОСОБА_6 йому пояснювала, що завжди допомагала працівникам міліції та може допомогти йому паливом для автомобіля.

21.10.2014 року, він зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що йому необхідно допитати в якості свідків її працівників та зазначив перелік документів, які йому необхідно передати. Він також зазначив ОСОБА_6 , що приїжджати їй до нього не має необхідності, а потрібно лише документи.

30.10.2014 року йому зателефонувала ОСОБА_6 та попрохала вийти з будівлі міськвідділу міліції. В ході бесіди, яка відбулась на вулиці Клиновська повідомила йому, що в неї не має 100 тис. гривень, тих грошей, які вона йому пропонувала за закриття кримінального провадження. ОСОБА_6 повідомила йому, що може запропонувати меншу суму після чого вони пройшли до його кабінету та ОСОБА_6 залишила у нього на столі кабінеті 30 тис. гривень начебто на пальне. Ці гроші він прийняв від ОСОБА_6 в якості компенсації витрат на пальне.

Приблизно через 20 хвилин після того, як ОСОБА_6 вийшла з його кабінету, увійшли працівники СБУ та почали проводити обшук у його кабінеті.

Також ОСОБА_5 зазначив, що він у ОСОБА_6 зазначені грошові кошти не вимагав, так як остання у провадженні є свідком. Рішення щодо проведення тих чи інших слідчих дій вказаному провадженні він приймав самостійно, будь яких вказівок щодо притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності він від керівництва не отримував, тиск на ОСОБА_6 не здійснювався. В ході бесіди він також зазначив, що може самостійно приїхати до ОСОБА_6 та допитати в якості свідків її працівників, при цьому вона запропонувала сприяти матеріально на що він погодився, хоча розумів, що це незаконно.

29 жовтня 2014 року ним було офіційно направлено запит до підприємства ОСОБА_6 для пред`явлення відповідних документів.

В подальшому ОСОБА_5 надав додаткові покази в ході яких зазначив, що ініціатором в передачі йому грошових коштів була ОСОБА_6 , але їх розмір було визначено ним самостійно. Крім того, ним зазначено, що свої дії він розцінює як шахрайство, оскільки в діях ОСОБА_6 по вказаному провадженні не має складу злочину і він грошові кошти не вимагав.

Дослідивши та оцінивши докази по кримінальному провадженню у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в одержані службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь - якої дії з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням підтверджується наступним.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка заявник ОСОБА_6 суду пояснила, що в листопаді 2010 року, очолюване нею підприємство ТОВ « Придніпровський центр технічного аудиту» виграло тендер на суму 298 тисяч гривень. В березні 2011 року підприємством було виконано всі роботи та підписані відповідні акти виконаних робіт.

В 2014 році їй зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що розслідує кримінальне провадження, начебто за фактом крадіжки її підприємством грошових коштів, у зв`язку з відсутністю дозвільних документів на проведення робіт, які виконали у 2011 році.

За проханням слідчого ОСОБА_5 вона приїхала 16.10.2014 року до слідчого відділу Енергодарського міськвідділу міліції. В ході бесіди зі слідчим ОСОБА_5 останній повідомив їй, що вона начебто одержала 296 тисяч гривень за роботи, які підприємство не проводило та в якості відкату віддала 200 тисяч гривень замовнику. Після чого їй було запропоновано дати покази в якості свідка. Порадившись у телефонній розмові з юристом її підприємства ОСОБА_7 , остання відмовилась від дачі показів. Коли вона вийшла із будівлі міськвідділу міліції до неї підійшов ОСОБА_5 та вступив у розмову, в ході якої запропонував передати йому 100 тисяч гривень за те, щоб у неї на підприємстві було все добре. ОСОБА_5 вказував, що має вплив на експерта та, що вона може проходити по справі вже не як свідок. ОСОБА_6 також зазначила, що перед приїздом до слідчого вона за порадою юриста взяла з собою диктофон на який записала усю їх розмову.

28.10.2014 року їй зателефонував замовник та повідомив, що слідчий ОСОБА_5 вилучив із архіву документи по її підприємству. Розуміючи, що таким чином ОСОБА_5 здійснює тиск на роботу підприємства порадившись з юристом, звернулася до прокуратури із заявою на дії слідчого ОСОБА_5 щодо вимагання грошових коштів.

30.10.2014 року, знаходячись в приміщенні СБУ у м. Запоріжжя вона була забезпечена спеціальною технікою та в її присутності за участю двох понятих були помічені та передані їй грошові кошти в розмірі 30 тисяч гривень. По приїзду у м. Енергодар о 16 годині вона зустрілася з ОСОБА_5 біля приміщення міськвідділу міліції, в ході бесіди ОСОБА_5 повідомив їй, що знайшов багато цікавого на її працівників, які начебто у неї не працюють. Крім того, ОСОБА_5 повідомив їй, що замовник може сплатити йому в два рази більше за прийняття рішення не на її користь. В ході бесіди вона повідомила ОСОБА_5 , що 100 тисяч гривень для неї забагато і на разі є лише 30 тисяч гривень на що ОСОБА_5 знизив суму грошових коштів до 60 тисяч гривень та сказав, що через місяць вона повинна передати йому ще 30 тисяч гривень. Піднявшись до службового кабінету ОСОБА_5 , вона передала йому 30 тисяч гривень, які він поклав до свого блокноту, після чого вийшла із кабінету.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка оперуповноважений ВБКОЗ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_8 пояснив, що 30.10.2014 року, з прокуратури Запорізької області надійшли матеріали кримінального провадження в ході розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_5 він за дорученням слідчого органу проводив слідчу дію у вигляді огляду, помітки та вручення грошових купюр про що складено відповідний протокол та робив ксерокопії грошових купюр. Вказана слідча дія проводилась 30 жовтня 2014 року у присутності двох понятих, яких ним було запрошено до будівлі УСБУ в Запорізькій області, та заявниці ОСОБА_6 . Також ОСОБА_8 зазначив, що у протоколі огляду грошових коштів, складеного ним особисто, помилково зазначено час його складання, який насправді був на годину раніше. Після помітки та вручення ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 30 тисяч гривень він та інші учасники слідчої дії направилися до міста Енергодар. Після передачі грошових коштів ОСОБА_5 вони зайшли в приміщення Енергодарського МВ, то побачили, що двері кабінету ОСОБА_5 були зачинені, але не на ключ. В коридорі вони побачили ОСОБА_5 та запросили його до кабінету. Слідчий почав проводити обшук, а він допомогав слідчому. Грошові кошти були знайдені в блокноті ОСОБА_5 . На питання слідчого, ОСОБА_5 не зміг пояснити, звідки у нього гроші.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 30 жовтня 2014 року був запрошений співробітником СБУ в якості понятого при огляді та помітки грошових коштів. При проведені вказаної слідчої дії був присутній другий понятий, якого до цього часу він не знав, оперуповноважений ОСОБА_10 та жінка на прізвище ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_9 зазначив, що номінали грошових купюр складали 500 гривень на загальну суму приблизно 30 тисяч гривень, які після обробки спеціальним засобом були передані ОСОБА_6 .. Після цього він з другим понятим та працівниками СБУ, приблизно після 12 години поїхали до міста Енергодар, де проводився обшук в приміщенні міськвідділу міліції. Свідок зазначив, що не пам`ятає точний час, коли проводились слідчі дії і коли виїхали до міста Енергодар.

Свідок ОСОБА_9 також зазначив, що був присутній в якості понятого при проведені обшуку в кабінеті обвинуваченого ОСОБА_5 .. До того часу, як почався обшук, до кабінету у його присутності ніхто не заходив. В кабінеті було вилучено грошові кошти на загальну суму 30 тисяч гривень, під час проведення обшуку слідчий телефонував та викликав для ОСОБА_5 захисника, але той не приїхав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , дав показання аналогічні показам свідка ОСОБА_9 та зазначив, що приймав участь в якості понятого при проведенні слідчих дій щодо помітки грошових коштів та при проведені обшуку. В його присутності працівником СБУ були помічені грошові кошти на загальну суму 30 тисяч гривень грошовими купюрами по 500 гривень. Грошові кошти були викладені на папері на підлозі, оброблялися та просвічувалися лампою. Потім грошові кошти склали та передали жінці у якої вимагали хабар. В кабінет під час помітки грошових коштів ніхто не заходив, там були двоє понятих жінка та слідчий. В подальшому вказані грошові кошти були вилучені в службовому кабінеті ОСОБА_5 . До початку обшуку у службовий кабінет ОСОБА_5 ніхто не заходив. ОСОБА_5 неадекватно себе поводив та казав, що гроші йому підкинули. Коли у ОСОБА_5 слідчий запитував про жінку у якої ОСОБА_5 вимагав хабар, то останній сказав, що не знає її. Під час проведення обшуку слідчий телефонував адвокату, але він його не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що працює водієм на підприємстві, яке очолює ОСОБА_6 30 жовтня 2014 року, він разом з ОСОБА_6 приїхали в місто Енергодар до міського відділу міліції. Він прочекав ОСОБА_6 приблизно дві години, після чого вийшла із приміщення з чоловіком, пізніше він дізнався, це був ОСОБА_5 .. Він бачив, як ОСОБА_6 розмовляла з ОСОБА_5 на підвищених тонах, після чого зняв їх зустріч на фотоапарат. Після того, як ОСОБА_6 сіла в автомобіль вона повідомила, що з неї вимагають 100 тисяч гривень, після чого вони поїхали.

Також ОСОБА_13 зазначив, що 30 жовтня 2014 року разом з ОСОБА_6 , вранці, приїздив в місто Запоріжжя до будівлі УСБУ в Запорізькій області. В подальшому, приблизно після 2 години дня, вони поїхали до міста Енергодар.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що працює директором з безпеки на підприємстві, яке очолює ОСОБА_6 16 жовтня 2014 року, від ОСОБА_6 їй стало відомо, що останню викликають до слідчого відділу міліції міста Енергодар. В цей день приблизно о 13-00 годині їй зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що слідчий хоче допитати її в якості свідка, на що вона дала їй пораду не давати будь-яких показів без захисника. Після приїзду ОСОБА_6 на підприємство у місто Дніпропетровськ вона дізналася про факт вимагання грошових коштів працівником міліції за не проведення перевірок на підприємстві з притягненням осіб до кримінальної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що ОСОБА_6 є його дружиною. В ході бесіди з нею йому стало відомо, що слідчий Енергодарського міськвідділу міліції вимагає з неї 100 тисяч гривень за не притягнення до кримінальної відповідальності. Враховуючи, що такі вимоги слідчого були явно незаконними його дружина ОСОБА_6 звернулася до правоохоронних органів із відповідною заявою. Безпосереднім приводом написання такої заяви стало повідомлення про вилучення слідчим Табацьким технічної документації по роботі підприємства.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що працює в прокуратурі міста Енергодар та за родом своєї діяльності здійснював процесуальне керівництво по кримінальному провадженню, яке розслідувалось слідчим Табацьким щодо привласнення грошових коштів службовими особами ТОВ «Придніпровський центр технічного аудиту», яке очолює ОСОБА_6 . За визначеним планом роботи, слідчий ОСОБА_5 повинен був забезпечити проведення у провадженні ряду економічних експертиз, вилучення документів, допиту свідків, після чого визначитись про наявність в діях окремих службових осіб складу злочину. Свідок ОСОБА_16 пояснив, що слідчий ОСОБА_5 працював на четвертому поверсі приміщення міськвідділу міліції, один у службовому кабінеті. В ході розмов з ОСОБА_5 останній повідомляв, що підприємство очолюване ОСОБА_6 не мало права проводити роботи і в діях відповідальних осіб, наявний склад службового злочину.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що в жовтні 2014 року обіймав посаду начальника слідчого відділу Енергодарського МВ. У його підпорядкуванні перебував слідчий ОСОБА_5 , який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 щодо розтрати службовими особами державних коштів. Вказівок по цьому кримінальному провадженню ОСОБА_5 не давали, окрім того, щоб проводилося досудове розслідування та справу було направлено до суду. В діях ОСОБА_5 він не обмежував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що він працює на посаді слідчого прокуратури Запорізької області та проводив розслідування вказаного провадження. 30.10.2014 року, він проводив обшук в службовому кабінеті ОСОБА_5 , а оперуповноважені були в якості учасників за його дорученням та допомогали йому проводити слідчу дію. Також зазначив, що ОСОБА_5 вів себе неадекватно, перешкоджав проведенню слідчої дії та вказував на те, що відмовляється пройти зі слідчими до свого кабінету оскільки працівники СБУ могли щось туди підкинути. Після того, як він зайшов у кабінет та побачив грошові кошти, відразу прийняв рішення про затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, тобто рішення про затримання останнього було прийнято після того, як розпочався обшук. В подальшому, він зателефонував у вторинну правову допомогу та повідомив про затримання ОСОБА_5 . Чому захисник ОСОБА_5 не приїздив до Енергодарського міськвідділу міліції йому не відомо, але зазначив, що у телефонній розмові другий захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 відмовився приїздити до м. Енергодар та повідомив, що буде надавати послуги захисту по приїзду слідчої групи у м. Запоріжжі.

Ці показання свідків, даних під час судового розгляду, суд приймає до уваги, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та з наявними у матеріалах провадження доказами і будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність цих доказів судом не встановлено.

Окрім показань свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

-заявою ОСОБА_6 від 28.10.2014 року до правоохоронних органів про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, про вимагання 16.10.2014 року старшим слідчим СВ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 біля приміщення СВ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області неправомірної вигоди у розмірі 100 000 гривень за непред`явлення їй підозри у кримінальному провадженні № 0000044 від 15.02.2013 року за ч.5 ст.191 КК України, на підставі якої 28.10.2014 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000374 згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, та винесена прокурором постанова від 30.10.2014 року на підставі ст. ст. 271, 273 КПК України про використання під час контролю за вчиненням злочину заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів шляхом огляду, помітки (ідентифікації) та вручення ОСОБА_6 грошових купюр. Проведення огляду, помітки (ідентифікації) та вручення ОСОБА_6 грошових купюр доручено працівникам ВБКОЗ УСБУ в Запорізькій області;

- даними протоколу огляду та вручення грошових коштів від 30.10.2014 року про те, що старшим оперуповноваженим в ОВС 2 сектору ВБКОЗ УСБУ в Запорізькій області, за участю понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 були оглянуті і помічені за допомогою спеціального засобу Светлячок-М грошові кошти в сумі 30 000 гривень - 60 купюр номіналом 500 гривень, які були отримані з Державного бюджету України та з яких було зроблено ксерокопії з їх серійними номерами на 20 аркушах паперу. Оглянуті та оброблені грошові кошти в присутності цих же понятих, були вручені ОСОБА_6 ;

- протоколом обшуку від 30.10.2014 року, в ході якого в кабінеті старшого слідчого СВ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 , на робочому столі з блокноту, вилучено заздалегідь помічені грошові кошти у сумі 30 000 гривень та відеозаписом, яким зафіксовано вказану слідчу дію. Виявлені грошові кошти, а саме купюри номіналом по 500 гривень у кількості 60 штук поміщені в пакет, який був опечатаний, на якому поняті поставили свої підписи. На питання про походження грошових коштів ОСОБА_5 зазначив, що грошові кошти йому не належать і що їх йому підкинули. Номери та серії вилучених грошових коштів співпали з номерами та серіями грошових купюр, наданих ОСОБА_6 ;

- показаннями понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які підтвердили обставини проведення обшуку у службовому кабінеті обвинуваченого;

- даними протоколу огляду мобільного телефону «LG-E975» з сім картою мобільного оператора «Київстар» від 03.11.2014 року, де зафіксовані вхідні та вихідні дзвінки з мобільного телефону ОСОБА_5 на телефон ОСОБА_6 у період з 13.10.2014 року по 30.10.2014 року;

- даними протоколу огляду матеріалів кримінального провадження № 0000044 від 08.11.2014 року з якого вбачається, що у провадженні старшого слідчого СВ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 , перебували матеріали кримінального провадження № 0000044 щодо вчинення розтрати посадовими особами ВП «Атоменергомаш» Державного підприємства НАЕК «Енергоатом» коштів даного підприємства у розмірі 297262,80 грн. шляхом зловживання своїм службовим становищем під час проведення паспортизації будівель і споруд заводу нестандартного обладнання і трубопроводів ВП «Атоменергомаш» за ч. 5 ст. 191 КК України.

- запитом про надання документів № 73/17461 відж 29.10.2014 року, на ім`я генерального директора ТОВ «Приднепровський центр технічного аудіту» ОСОБА_6 за підписом ОСОБА_5 та квитанцією ЗА УАППЗ «Укрпошта»;

- протоколом допиту ОСОБА_6 в якості свідка від 16.10.2014 року з якого вбачається, що ОСОБА_6 була допитана в якості свідка старшим слідчим Енергодарський МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 ;

- даними протоколом огляду блокноту у шкіряному переплеті від 15.11.2014 року, який належить ОСОБА_5 , в якому здійсненні записи рукописного тексту чорного та синього кольору на стор. 119 «Клопотання до суду про тимчасовий доступ до документів по КП «№0000044»;

- висновком судово - криміналістичної (хімічної) експертизи № 551 від 13.12.2014 року, відповідно до якого на грошових коштах на загальну суму 30 000 гривень встановлено присутність спеціальної хімічної речовини люмінофору, що люмінесціює зелено-жовтим кольором. На двох марлевих тампонах білого кольору, якими проводилися змиви з обох рук ОСОБА_5 , встановлено присутність спеціальної хімічної речовини-люмінофору, що люмінесцює зелено-жовтим кольором. Перелічені вище виявлені спеціальні хімічні речовини-люмінофори на грошових купюрах та змивах ОСОБА_5 , що люмінесціюють зелено-жовтим кольром, мають загальну родову належність;

- речовими доказами, якими постановою слідчого від 30.12.2014 року визнані грошові купюри номіналом 500 гривень у кількості 60 штук на загальну суму 30 000 гривень;

- даними відтворення запису на вказаному диску DVD+R з інвентарним №59/3/2-660 т від 30.10.2014 року у судовому засіданні, під час чого встановлено, що вказані записи представляють собою відеозапис розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в ході якої обговорювалося питання щодо умов та розміру передачі грошових коштів ОСОБА_6 ОСОБА_5 , на що ОСОБА_5 погодився;

- даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо- відео контролю особи від 10.11.2014 року, згідно якого 30.10.2014 року в м. Енергодар, Запорізької області біля входу в Енергодарський міський відділ ГУМВС України в Запорізькій області відбулася зустріч ОСОБА_6 зі співробітником міліції ОСОБА_5 , які розмовляючи перемістилися в приміщення міліції. В ході розмови в кабінеті ОСОБА_19 отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 30 000 гривень;

- посадовою інструкцією та наказом про призначення на посаду ОСОБА_5 , які встановлюють його правовий статус.

Фактичні дані, що містяться в досліджених документах, суд визнає належними, допустимими і достовірними, які надані стороною обвинувачення.

Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, оскільки вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитав обвинуваченого, свідків, запропонованих стороною обвинувачення, дослідивши запропоновані докази, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі вони докази подали на підтвердження своїх доводів, суд прийшов до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчинені ним кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.368 КК України, як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь якої дії з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням.

Заява обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про те, що під час проведення обшуку в службовому кабінеті ОСОБА_5 слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_18 було порушено ст.42 КПК України, тобто права ОСОБА_5 на захист, а тому обшук в його службовому кабінеті було проведено незаконно, спростовуються судом виходячи з наступного.

Судом було перевірено заяву обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про те, що під час проведення обшуку в службовому кабінеті ОСОБА_5 . ОСОБА_5 не було забезпечено права на захист.

Враховуючи вищезазначену заяву обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 суд приходить до висновку, що слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_18 не було порушено вимоги ст.ст. 42,233,234 КПК України під час проведення обшуку в службовому кабінеті ОСОБА_5 .

З переглянутих судом відео файлів вбачається, що слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_18 , 30.10.2015 року о 17-35 год., було здійснено повідомлення до регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 за підозрою його у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та забезпечення надання ОСОБА_5 безоплатної вторинної правової допомоги.

Вказане повідомлення слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_18 до регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги також підтверджується листом регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги № 0349/03 від 07.07.2015 року, копією витягу з журналу реєстрації повідомлень про випадки затримання осіб, запис № 4050 від 30.10.2014 року та копією доручення № 008-0004050 від 30.10.2014 року.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_18 також повідомив, що під час проведення обшуку в службовому кабінеті ОСОБА_5 йому на мобільний телефон зателефонував адвокат ОСОБА_4 та повідомив, що він є захисником ОСОБА_5 в м. Енергодар він не приїде, а буде чекати зустрічи з ОСОБА_5 в м. Запоріжжя.

Відсутність захисника ОСОБА_5 під час проведення обшуку в його службовому кабінеті 30.10.2014 року, не порушує права особи на захист передбачені п.3 ч.3 ст.42 КПК України, так як перший допит ОСОБА_5 в якості підозрюваного зі слів обвинуваченного та його захисника, був проведений за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

Доводи захисника ОСОБА_5 адвоката - ОСОБА_4 про те, що слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_18 , повинен був зупинити слідчу дію в зв`язку з відсутністю захисника під час обшуку 30.10.2014 року в службовому кабінеті ОСОБА_5 до прибуття захисника ОСОБА_5 , призначеного регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, суд вважає непереконливими.

Крім того, доводи захисника ОСОБА_5 адвоката - ОСОБА_4 про те, що обшук в службовому кабінеті ОСОБА_5 було проведено без ухвали слідчого судді, а тому протокол обшуку від 30.10.2014 року є недопустимим доказом, суд вважає непереконливими, так як обов`язкова участь захисника не передбачена на даній стадії кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, що було зроблено слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_18 31.10.2014 року і що підтверджується ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2014 року про надання дозволу на обшук в службовому кабінеті старшого слідчого СВ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 .

На думку суду не обгрунтованим є твердження сторони захисту, щодо недопустимості у якості доказу проведення під час огляду змивів з рук ОСОБА_5 , які на думку захисту є частиною отримання зразків для експертизи та може бути проведено виключно спеціалістом.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст.241 КПК України, а відповідно до ст.241 КПК України, освідування це слідча дія, що полягає в огляді підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет.

Відповідно до матеріалів справи огляд тіла ОСОБА_5 працівниками міліції не проводився і його конституційне право, спрямоване на захист честі і гідності, не було порушено. При проведені змивів з рук, яке фактично можна прирівняти до відібрання відбитків пальців рук, оголення особи або відібрання біологічних зразків не відбулося.

Також, доводи захисника ОСОБА_5 адвоката - ОСОБА_4 про те, під час складання протоколу огляду помітки та вручення грошових коштів від 30.10.2014 року старшим оперуповноваженним в ОВС 2 сектору ВБКОЗ УСБУ в Запорізької області капітаном ОСОБА_8 було сфальсификовано протокол огляду помітки та вручення грошових коштів від 30.10.2014 року, так як останнім невірно було зазначено час складання вказаного протоколу, а тому вищезазначений протокол є недопустимим доказом, суд вважає безпідставними.

Судом не встановлено підстав для визнання недопустимими доказами протоколу огляду помітки та вручення грошових коштів від 30.10.2014 року з підстав протиріччя по часу складання протоколу огляду, помітки та вручення грошових коштів від 30.10.2014 року, шляхом подиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , які підтвердили обставини зафіксовані протоколом, дослідженням процесуальних документів і спростовуються сукупністю даних, які містятся у наведених доказах.

До того ж, жодне із доводів сторони захисту не вказує на недопустимість доказів, оскільки відповідно до ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частиною 2 вказаної статті дається перелік діянь, які підпадають під істотне порушення прав людини і основоположних свобод, жодного із яких стороною захисту не приведено.

Усі наявні у справі докази в своїй сукупності, спростовують доводи захисника про невинуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині тому суд вважає, що захисником ОСОБА_5 адвокатом - ОСОБА_4 , не наведено доводів і правових підстав для іншої оцінки доказів, а також не наведено підстав для визнання доказів, отриманих при складанні протоколів по процесуальним слідчим діям, недопустимими.

Що стосується заяви захисника ОСОБА_4 про те, що вина його підзахисного не доведена і діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а в діях ОСОБА_5 міститься склад злочину, передбачений ст.190 КК України, то ці заяви суд вважає не переконливими і безпідставними оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами і розцінює їх як спосіб захисту з метою пом`якшення відповідальності за скоєне.

Крім того, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що вилучені в його службовому кабінеті грошові кошти в сумі 30 000 гривень ним були отримані у якості спонсорської допомоги райвідділу міліції, а не неправомірної вигоди спростовуються показаннями свідка ОСОБА_6 , відсутністю з боку ОСОБА_5 будь-яких дій щодо повідомлення керівництва Енергодарського райвідділу міліції про отримання ним спонсорської допомоги.

Заява ОСОБА_5 та його захисника про те, що ОСОБА_5 не вимагав у ОСОБА_6 неправомірну вигоду спростовується:

- показами свідка ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_16 , відповідно до яких, зі слів ОСОБА_5 , йому стало відомо про наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину та які узгоджуються між собою;

- дослідженим відеозаписом аудіо- відео контролю особи від 10.11.2014 року з якого вбачається, що 30.10.2014 р. ОСОБА_5 знаходячись біля будівлі Енергодаського МВ своєю поведінкою явно вказує на те, що у випадку ненадання Клиновською йому неправомірної вигоди ним, як слідчим, будуть прийняті такі дії при яких у останньої настануть негативні наслідки. При цьому реалізуючи свій намір, на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , знаходячись у своєму службовому кабінеті одержує від ОСОБА_6 грошові кошти;

- даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо- відео контролю особи від 10.11.2014 року, згідно цього протоколу на слова ОСОБА_6 про те, що він не залишить її в спокої ОСОБА_5 сказав : « Конечно, не оставлю! И я не один», на слова ОСОБА_6 про те, що вона повина віддати ОСОБА_5 100 000 гривень, а їй за це, що? ОСОБА_5 сказав : « У вас нет судимости, нет проблем», на слова ОСОБА_6 про те, що для неї ця сума завелика ОСОБА_5 сказав : « Вы считаете что мы незаконно хотим привлечь вас к ответственности ?».

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 мав реальну можливість завдання шкоди правам і інтересам ОСОБА_6 та її підприємству ТОВ «Придніпровський центр технічного аудиту», шляхом кримінального переслідування останніх з боку співробітників Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області за умови не передання нею неправомірної вигоди ОСОБА_5 , а тому така кваліфікуюча ознака як вимагання неправомірної вигоди знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Невизнання ОСОБА_5 своєї вини, суд розцінює як лінію захисту, продиктовану намаганням обвинуваченого пом`якшити ступінь своєї вини та уникнути відповідальності за більш тяжкий злочин. Не заперечуючи фактичні обставини скоєного, обвинувачений ОСОБА_5 своїми поясненнями визнав свою позицію бачення вчиненого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєний злочин, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який законодавцем віднесено до злочинів у сфері службової діяльності, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Також, суд враховує те, що ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітню дитину, що суд визнає обставинами, що пом`якшують його відповідальність.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має на утримані неповнолітню дитину - ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за попереднім місцем роботи характеризується позитивно, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, тому суд вважає за можливе призначати обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, передбачену санкцією статті, але в мінімальному розмірі.

Суд не приймає доводи захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про те, що у ОСОБА_5 перебувають на утриманні дружина ОСОБА_21 , яка перераховується на обліку у центрі зайнятості та має статус безробітньої та батько пенсіонер ОСОБА_22 , а тому йому необхідно призначити покарання з застосуванням ст.75 КК України, оскільки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 отримують державне соціальне забезпечення.

Підстав для застосування ст.75 КК України до ОСОБА_5 суд не вбачає.

Разом з тим, суд враховує, що обвинуваченим скоєно тяжкий злочин, тому вважає необхідним застосувати до нього додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на 3 роки та з конфіскацією майна.

З урахуванням положень ч.5 ст.96-2 КПК України додаткове покарання у вигляді спеціальної конфіскації не застосовувати.

На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_5 спеціального звання - майор міліції.

Враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 суд змінює з застави на тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10, в зв`язку з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі та з метою забезпечення виконання вироку.

01.11.2014 року, Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 60 900 гривень.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави повертається заставодавцю, після припинення дії цього запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.122 КПК України витрати на залучення експерта здійснюються за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються спеціалізованим державним установам з Державного бюджету України.
Витрати за проведення судово-хімічної експертиз, які склали 368 гривень 94 копійки не відносяться до судових витрат та не підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на 3 роки та з конфіскацією усього майна, яке належить на праві власності ОСОБА_5 .

На підставі ст.54 КК України, позбавити ОСОБА_5 спеціального звання - майор міліції.

Міру запобіжного заходу заставу, до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 , змінити на тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10.

Взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду 14 вересня 2015 року о 09 годині 50 хвилин.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з 14.09.2015 р., тобто з моменту взяття під варту.

Зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_5 тримання під вартою з 30.10.2014 р. по 03.11.2014 р.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази, які передані на зберігання до СВ прокуратури Запорізької області мобільний телефон марки LG Е 975 у бампері з сім-картою «Київстар» НОМЕР_1 по належності власнику - ОСОБА_23 , мобільний телефон «Нокіа» з сім-картою «МТС» НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 , шкіряний блокнот - передати по належності ОСОБА_5 ; матеріали кримінального провадження № 2000044 запит про надання документів № 73/17461 від 29.10.2014 року за підписом ОСОБА_5 , квитанція ЗА УАППЗ «Укрпошта», протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 16.10.2014 року, відеозаписи проведення негласної слідчої дії спостереження за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - залишити в матеріалах кримінального провадження; змиви з рук ОСОБА_5 - знищіти.

Цінний пакунок з грошовими коштами у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, які передані на зберігання до Запорізького відділення ПАТ «Укрсоцбанк» повернути власнику (Управління Служби безпеки України в Запорізькій області) до Державного бюджету України.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області повернути ОСОБА_22 грошові кошти в сумі 60 900,00 (шістьдесят тисяч дев`ятьсот ) гривень внесені в якості застави на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, відповідно до квитанції № 40949.1.1 від 01.11.2014 р.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя, а особою яка тримається під вартою в той же строк з моменту отимання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_24