Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1-228/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Бондаренко О.В.,

за участю прокурора Бутовича О.І., Рифи Н.В., представника трудового колективу САПФ "Інбудгаз" ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого директором САПФ "Інбудгаз", невійськовозобовязаного, проживаючого та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2009 року за ч.1 ст. 175 КК України до штрафу в розмірі 2500 грн., -

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, перебуваючи на посаді директора САПФ "Інбудгаз", з 17.03.1992 року та виконуючи організаційно-розпорядчі й адміністративно-господарські повноваження службової особи підприємства, знав про наявність заборгованості з заробітної плати в розмірі 84384 грн. 19 коп. станом на 17.03.2010 року, яка виникла в результаті її невиплати в період з лютого 2009 року по лютий 2010 року відносно працівників очолюваного ним підприємства: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 Виплата заробітної плати на підприємстві згідно п.5.8 Колективного договору САПФ "Інбудгаз" виплачується працівникам два рази на місяць 10 і 25 числа кожного місяця. ОСОБА_6, незважаючи на наявність вказаної заборгованості з заробітної плати працівників САПФ "Інбудгаз", в порушення ч.7 ст. 47 Конституції України, ст.ст.97, 115, 116 Кодексу законів про працю України та ч. 3 ст. 15, ст. 24 Закону України "Про оплату праці" відповідно до яких оплату праці працівників необхідно здійснювати в першочерговому порядку, у строки встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, при забороні постановки своєчасності та обсягів виплати заробітної плати в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, а також у разі звільнення працівників виплачувати їм всі суми, що належать працівнику від підприємства, установи, організації в день звільнення, ОСОБА_20, протягом року в період з лютого 2009 року по лютий 2010 року умисно, безпідставно не виплачував заробітну плату вказаним вище працівникам більше ніж за один місяць.

Так, на розрахунковий рахунок САПФ "Інбудгаз" за період з лютого 2009 року по лютий 2010 року надійшло фінансових надходжень на загальну суму 170051 грн. 02 коп., з яких 47941 грн. 54 коп. витрачено на сплату податків та інших платежів до державних цільових фондів, 34660 грн. 12 коп. витрачено на інші видатки, а саме: ремонт техніки та обладнання, закупівля матеріалів, необхідних для здійснення діяльності підприємства, а решту грошових коштів в сумі 111482 грн. 64 коп. спрямовано на виплату заробітної плати за попередні місяці.

Зважаючи на вказані обставини, директор САПФ "Інбудгаз" ОСОБА_2, маючи можливість погасити заборгованість з заробітної плати перед працівниками підприємства на суму 84384 грн. 19 коп., яка виникла за період з лютого 2009 року по лютий 2010 року, тобто більше ніж за один місяць, безпідставно та умисно не виплачував зазначену заборгованість, чим порушив трудові права працівників на своєчасну оплату праці.

Такі дії підсудного органи досудового слідства кваліфікували за ч.1 ст. 175 КК України, як умисні дії, які виразились у безпідставній невиплаті заробітної плати громадянам більше ніж за один місяць, вчиненій умисно керівником підприємства.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково та зазначив, що дійсно не виплатив заборгованість по заробітній платі працівникам САПФ "Інбудгаз" на суму здійснених ним податкових платежів та платежів до інших цільових фондів в розмірі 47941 грн. 54 коп., а також витрат вчинених у зв'язку з діяльністю підприємства в розмірі 34660 грн. 12 коп., оскільки не сплата останніх могла призвести до зупинки підприємства взагалі, оскільки при отриманні заробітної плати обовязкова сплата всіх платежів до бюджету, інакше кошти з банку отримати неможливо. Також була необхідність в проведенні ремонту техніки, оплати витратних матеріалів, з метою продовження діяльності підприємства. Вказав, що причинами цьому слугувала фінансова криза, внаслідок якої різко скоротились обсяги роботи і підприємство практично зупинило свою діяльність. В той же час підприємство по частинах виплачує існуючу заборгованість з заробітної плати, в тому числі й потерпілим у даній кримінальній справі.

Відповідно до показів ОСОБА_17 та ОСОБА_6, наданими ними на досудовому слідстві, письмовий текст яких оголошено в судовому засіданні, останні дійсно за період з лютого 2009 року по лютий 2010 року, разом з іншими працівниками САПФ "Інбудгаз", не отримували заробітної плати, хоча знали, що керівництво підприємства витрачає кошти на інші цілі ремонт техніки, оплату пально-мастильних матеріалів тощо. В той же час, потерпілі подали до суду письмові заяви, згідно яких зазначили, що претензій до ОСОБА_2 вони не мають, та просять розглядати справу без їхньої участі.

Представник потерпілих ОСОБА_1 підтвердила покази ОСОБА_2 та те, що останній, як керівник підприємства, намагається знайти можливість отримати підприємством прибуток, який би покрив всю заборгованість перед працівниками. Просила врахувати те, що всі здійснені платежі були необхідними з метою продовження діяльності підприємства, та те, що сам ОСОБА_2 працює на підприємстві без отримання заробітної плати. Зазначила також, що не має претензій до директора підприємства.

Зазначені покази підтверджують наявність заборгованості з заробітної плати та проведення керівництвом підприємства САПФ "Інбудгаз" витрат, не повязаних з погашенням такої заборгованості, в порушення встановлених вище норм законодавства України щодо першочерговості та своєчасності здійснення оплати праці працівників.

Крім того, згідно з довідкою Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю від 12.03.2010 року (а.с. 21-37), під час проведення перевірки додержання законодавства про працю в САПФ "Інбудгаз", підтверджені порушення керівництвом підприємства вимог ст. 97, ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 15, 24 Закону України "Про оплату праці", в тому числі й щодо необхідності першочергової виплати заробітної плати в разі наявності заборгованості.

Згідно довідки САПФ "Інбудгаз" від 17.03.2010 року №19 (а.с. 46-49) за період з лютого 2009 року по лютий 2010 року, підприємством були використані кошти в розмірі 34660 грн. 12 коп. на матеріали та інші виробничі потреби (придбання матеріалів та послуг виробництва, на придбання паливно-мастильних матеріалів, на придбання електроенергії, на придбання запчастин для ремонту техніки, послуги звязку, оренду приміщення тощо), що свідчить про використання керівництвом підприємства в особі директора САПФ "Інбудгаз" ОСОБА_2 коштів, що надійшли на рахунок підприємства, з порушенням вимог ст. 97 КЗпП України.

Відповідно до інших досліджених матеріалів кримінальної справи, а саме: посадовою інструкцією з охорони праці директора САПФ "Інбудгаз" (а.с. 51-52), Колективним договором на 2009-2010 роки (а.с. 53-61), статутом САПФ "Інбудгаз" (а.с. 62-71), згідно яких передбачені повноваження та компетенція директора САПФ "Інбудгаз" в сфері оплати праці, керівництва підприємства, організації його господарської діяльності, а також часу проведення виплат з заробітної плати на підприємстві.

Заслухавши пояснення підсудного, потерпілих та представника трудового колективу, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, доведена повністю, оскільки останній, як керівник підприємства, вчинив умисні дії, які виразились у безпідставній невиплаті заробітної плати громадянам більше ніж за один місяць.

Крім часткового визнання своєї вини ОСОБА_2, остання доводиться також поясненнями та показами потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_6, іншими матеріалами кримінальної справи, фінансовими та господарськими документами САПФ "Інбудгаз", що були досліджені під час розгляду справи по суті.

Згідно санкції ч.1 ст. 175 КК України передбачено покарання у виді штрафу від пятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або позбавленням волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Зазначене свідчить про скоєння ОСОБА_2 злочину невеликої тяжкості, що враховується судом при призначенні йому покарання, яке має бути обрано в межах санкції ч. 1 ст. 175 КК України зважаючи на наступне.

Підстав для перекваліфікації дій підсудного, направлення справи на додаткове розслідування не встановлено.

При призначенні покарання судом враховано характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність підсудного обставини. Так, обставинами, що помякшують відповідальність суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

За місцем проживання скарг на підсудного не надходило, характеризується позитивно (а.с. 158). Претензій до нього з боку потерпілих немає, згідно наданих в суд матеріалів заборгованість з заробітної плати перед ними частково погашена. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 160).

В той же час, ОСОБА_2 вже притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 175 КК України, про що свідчить вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2009 року, згідно якого на ОСОБА_2 було накладено штраф в розмірі 2500 грн.

Обставинами, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не встановлені, про них не зазначив і прокурор.

ОСОБА_2 має скрутне матеріальне становище й не отримує заробітну плату, що враховується судом при визначенні виду покарання. При цьому підсудний є директором підприємства з 1992 року, намагається вивести його з кризового становища, самостійно не отримує свою заробітну плату, користується повагою та авторитетом серед колективу підприємства.

Зазначені обставини також враховані судом при призначенні розміру покарання.

Таким чином, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_2 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Крім того, зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Відносно ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд (а.с. 147).

Речові докази у справі відсутні.

Судових витрат у справі не виявлено, про них не зазначив і прокурор.

Керуючись ст.ст. 28, 322, 323, 324, 328 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, на підставі якої призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України, наступних обовязків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Контроль за поведінкою ОСОБА_2 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання засудженого.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_2 залишити без зміни підписку про невиїзд з постійного місця проживання, а після набрання ним законної сили, - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 15 діб через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції.

Суддя С.М.Вознюк