АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1460/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.12.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.06.2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :

Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, українка, громадянка України, з середньою освітою, не заміжня, не працююча, раніше судима 22.10.2014 року за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
засуджена за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.
В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 22 жовтня 2014 року у виді 1 місяця позбавлення волі, призначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній у вигляді тримання під вартою.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 обчислено з 03 грудня 2014 року.
Процесуальні витрати в розмірі 1032,3 грн. покладені на обвинувачену.
Відповідно до вироку, 17.11.2014 року, приблизно о 17 годині, ОСОБА_7 , спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в квітковому магазині за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з корисливих мотивів, з метою наживи, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, скориставшись тим, що особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, відволікала увагу ОСОБА_9 , з тумбочки, що знаходилась біля стіни, справа від входу в магазин, взяла шкатулку, в якій перебували грошові кошти ОСОБА_9 в сумі 1500 гривень, намагаючись сховати вищевказану шкатулку. ОСОБА_9 , побачивши, що ОСОБА_7 намагається викрасти її грошові кошти, спробувала зупинити останню, однак, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, сказав їй не кричати, подолавши таким чином бажання ОСОБА_9 до опору. Після чого ОСОБА_7 вийшла з магазину, а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, залишився у магазині ще на 5 хвилин, щоб надати ОСОБА_7 змогу втекти з місця вчинення злочину, перешкоджаючи ОСОБА_9 припинити їх протиправні дії. Потім ОСОБА_7 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, розпорядилась викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинили матеріальний збиток ОСОБА_9 на суму 1500 гривень.
Прокурор та обвинувачена від апеляційних скарг відмовилися, у зв`язку з чим вони не розглядаються.

Захисник в апеляційній скарзі просить скасувати вирок, справу направити на новий судовий розгляд, змінити обвинуваченій запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою. Вказала, що по справі відсутні докази за ч. 2 ст. 186 КК України, суд помилково прийняв рішення про розгляд кримінального провадження, виділив матеріали щодо другого обвинуваченого ОСОБА_10 , у зв`язку з хворобою. При наявності суперечливих доказів необхідно було допитати всіх обвинувачених та інших учасників процесу, що зроблено не було.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка вважала вирок районного суду законним та обґрунтованим, обвинувачену та адвоката, які підтримали апеляцію захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 217 КПК України, матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судовий розгляд.

Як видно з кримінального провадження, ці вимоги закону районний суд не виконав, тому судове рішення прийняте з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Як видно з матеріалів, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачувалися у відкритому викраденні чужого майна (грабіжу), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В районний суд був направлений обвинувальний акт щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 186 КК України.

При розгляді кримінального провадження, суд першої інстанції прийняв рішення про виділення матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_12 в окреме провадження у зв`язку з хворобою обвинуваченого. Після цього обвинувальний акт був розглянутий районним судом тільки щодо ОСОБА_7 та вона була засуджена за ч. 2 ст. 186 КК України.

Але, приймаючи рішення щодо виділення в окреме провадження матеріалів відносно ОСОБА_12 , суд 1-ї інстанції не прийняв до уваги, що це може негативно вплинути на повноту досудового розгляду та прийняття законного рішення.

Як видно з матеріалів, ОСОБА_11 визнала себе винною частково, заперечувала скоєння грабежу.

Суд 1-ї інстанції допитав обвинувачену, потерпілу ОСОБА_9 , яка дала покази, що були оцінені судом першої інстанції, як такі, що підтверджують вину ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України.

В той же час обвинувачений ОСОБА_12 допитаний не був, інших очевидців обставин, що трапились не було.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_13 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_12 одужав і тому районний суд почав розглядати щодо нього кримінальне провадження, допитав його а також потерпілу.

При цьому, потерпіла заперечувала скоєння грабежу, як пояснила обвинувачена ОСОБА_7 (яку допитували у даному провадженні) та її захисник.

Наведені дані свідчать про те, що для повноти судового розгляду необхідно було допитувати всіх учасників кримінального провадження в одній справі, тому що виділення матеріалів негативно впливає на повноту судового розгляду.

Суд першої інстанції виділив матеріали щодо ОСОБА_12 , не прийняв до уваги, що у нього не було тяжкого захворювання, у зв`язку з яким він проходив лікування. Тому не було необхідності поспішно приймати рішення про виділення матеріалів щодо ОСОБА_12 в окреме провадження.

Прийняте судом першої інстанції рішення постановлене з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, на які вказано вище, та які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з цим, відповідно до ч. 1 ст. 412, ч. 1 ст. 415 КПК України, прийняте судове рішення скасовується та призначається новий розгляд в суді 1-ї інстанції.

Змінені доводи апеляційної скарги захисника щодо зміни запобіжного заходу підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно зі ст.. 28 КПК України, під час кримінального провадження процесуальне рішення повинно бути виконано в розумні строки. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим кодексом строків виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Як видно з кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_7 знаходиться під вартою понад рік та до цього часу щодо неї процесуальне рішення не прийнято. В той же час по даному кримінальному провадженню обвинувачувався й ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 186 КК України, раніше неодноразово судимий, але до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою не був обраний.

На прийняття рішень на досудовому слідстві на протязі розумного строку свідчать вимоги ст. 197 КПК України, згідно з якими сукупний строк тримання під вартою обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати 12 місяців щодо тяжких та особливо тяжких злочинів.

З урахуванням наведено, апеляційний суд вважає, що клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 підлягає задоволенню та до неї може бути прийнятий інший запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Про це також свідчать матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , яка на цей час має захворювання, що потребує лікування, задовільно характеризувалася, проживала з матір`ю, яка має серйозні захворювання, у зв`язку з цим потребує додаткового нагляду та до затримання працювала.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 3.06.2015 р. щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді 1 інстанції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання та звільнити з-під варти з зали суду негайно.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: