АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1729/15 ОСОБА_1
Категорія: ст. 197 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

з секретарем - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2015 року, якою продовжено ОСОБА_9 строк тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2015 року задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_10 по кримінальному провадженню № 0000184 від 28.07.2014 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Продовжено підозрюваному ОСОБА_9 строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) в межах строку досудового розслідування на 39 (тридцять дев`ять) днів до 11 січня 2016 року, без визначення застави.

На вкаане рішення адвокат ОСОБА_6 діючий в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 на 1 місяць.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали через порушення вимог ч. 4 ст. 95 КПК України та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Слідчим відділом СБУ в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000184 від 28.07.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 258. ч. т. 201, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, тобто вчинення умисних дій за попередньою змовою групою осіб з метою зміни меж території України та порушення порядку, встановленого Конституцією України; участь у терористичній групі; переміщення через митний кордон України позаза митним контролем (контрабанда) зброї та бойових припасів, вчинене за попередньою змовою групою осіб; вчинення за попередньою змовою групою осіб придбання, носіння та зберігання зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу; терористичний акт, а саме дії, які створили небезпеку для життя та здоров`я людей та заподіяння майнової шкоди з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та впливу на прийняття рішень органами місцевого самоврядування, а також привернення уваги громадськості до своїх політичних поглядів; переміщення через митний кордон України поза митним контролем (контрабанда) зброї бойових припасів, вчинене за попередньою змовою групою осіб; вчинення за попередньою змовою групою осіб придбання, носіння та зберігання зброї, бойових припасів і вибухових речовин без передбаченого законом дозволу; придбання та зберігання зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу

Постановою першого заступника Генерального прокурора України від 22.09.2015 продовженого строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000184 від 28.07.2015 до дев`яти місяців, тобто до 11.01.2016.

Слідчий суддя вважав встановленим та доведеним прокурором існування ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч.І ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового рослідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи невинності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинили чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й заликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються у вчинення злочинів, передбачених, ст.ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК країни, що було враховано слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.І ст. 177 КПК України, з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, з огляду на положення ч. 1 ст. 183, ч. 5 ст. 176 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_9 обґрунтовано повідомлено про підозру в тому числі у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, проти громадської безпеки, передбачених відповідно ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258 КК України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому слідчий суддя продовжив підозрюваному строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 201, 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 176, 178, 183 КПК України та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовжити строк застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується посилань в суді апеляційної інстанції захисника ОСОБА_7 , то фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Подане слідчим до суду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст.184,199 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України; відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на менш суворий. Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, слідчий посилається на великий обсяг процесуальних дій у кримінальному провадженні, які необхідно виконати для всебічного, повного та об*єктивного дослідження обставин вчинення злочину, а також виконати вимоги ст.290 КПК України та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Більш того, ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Прокурором доведена наявність обставин, які об*єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження підозрюваному запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчий суддя врахував сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів обгрунтованості підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України; дані про особу підозрюваного, доведеність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного, з чим погоджується і апеляційний суд.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного, а доводи апеляційної скарги захисника правильності цього висновку не спростовують.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2015 року, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_9 строк тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: