н/п 1-в/490/153/2015
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_6 та клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

11.06.2015 року до Центрального районного суду м. Миколаєва звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотанням про зняття арешту з майна.

15.06.2015 року до Центрального районного суду м. Миколаєва звернулась ОСОБА_5 з клопотанням про зняття арешту з нерухомого майна.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.02.2015 р. ОСОБА_6 засуджено за п.7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1, 7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.186, ст.348, ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі. Крім того, вироком суду було ухвалено про стягнення з ОСОБА_6 процесуальних витрат на користь Миколаївської обласної лікарні 200,85 грн., на користь Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру 8860,61 грн., на користь НДЕКЦ УМВС України в Миколаївській області 12580,16 грн., на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 5000 грн., та на користь потерпілої ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 5050 грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 18.05.2015 р. вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.02.2015 року відносно ОСОБА_6 в частині кваліфікації дій за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_8 - скасовано, постановлено вирок, яким визнано винним ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115, ст.348 КК України та призначено покарання: за ст.348 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі; за ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі.

Цей же вирок відносно ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання за ч.2 ст.15 п.п.1, 7 ч.2 ст.115 КК України - змінено, та пом`якшено покарання до 10 років позбавлення волі. Також засуджено ОСОБА_6 за п.7 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі, за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 підтримала своє клопотання в повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання конвоєм не доставлений, згідно матеріалів кримінального провадження був етапований до Житомирської установи виконання покарань №8 для відбуття призначеного йому покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення заявлених клопотань та суду пояснила, що на даний час вона звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з цивільним позовом до ОСОБА_6 про відшкодування завданої їй шкоди у зв`язку з тим, що вона продовжує проходити курс лікування внаслідок отриманих тілесних ушкоджень від протиправних дій ОСОБА_6

Вислухав думку прокурора, який вважав дані клопотання такими, що підлягають задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає можливим задовольнити дані клопотання виходячи з наступного.

Згідно п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя. Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку визначений ст.539 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку розглядається суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.09.2014 року в забезпечення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було накладено арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , шляхом заборони останньому відчужувати вказане майно до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.04.2015 року в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, за ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано право власності на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Дане рішення набрало законної сили 06.05.2015 року.

Згідно наданих заявником копій квитанцій встановлено, що: квитанцією №31737135 від 27.02.2015 р. були перераховані грошові кошти в сумі 12580,16 грн. на користь НДЕКЦ УМВС України в Миколаївській області за проведення експертиз; квитанціями № 31728192 від 27.02.2015 р. та № 30357095 від 12.11.2014 р. перераховані грошові кошти в загальній сумі 8860,61 грн. на користь Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру; квитанцією № 30356996 від 12.11.2014 р. перераховані грошові кошти в сумі 200,85 грн. на користь Миколаївської обласної лікарні; фіскальними чеками від 12.11.2014 р., 16.12.2014 р., 13.01.2015 р. та 27.02.2015 р. перераховані грошові кошти на загальну суму 25050 грн. на користь потерпілої ОСОБА_4 ; фіскальними чеками від 12.11.2014 р., 16.12.2014 р., 13.01.2015 р. та 06.02.2015 р. перераховані грошові кошти на загальну суму 5000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що дійсно за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.02.2015 року їй в повному обсязі було відшкодовано матеріальну та моральну шкоду.

Враховуючи те, що станом на сьогоднішній день по даному кримінальному провадженню були сплачені всі судові витрати та повністю відшкодовано матеріальну і моральну шкоду потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що клопотання заявника ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_6 про скасування арешту з майна підлягають задоволенню.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Об`єднати клопотання засудженого ОСОБА_6 про зняття арешту з майна від 08.06.2015 р. за №490/12470/14-к та клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту з майна від 15.06.2015 р. за №490/12470/14-к в одне провадження і присвоїти їм номер - 490/12470/14-к.

Клопотання засудженого ОСОБА_6 та клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває у власності ОСОБА_6 , накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.09.2014 року.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її винесення.

Головуючий суддя ОСОБА_1