Справа № 1413/1522/2012 Провадження № 1/1413/132/2012
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2012 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

секретаря Поліщук С.П.

з участю: прокурора Сідорова О.М.

потерпілих: ОСОБА_1, ОСОБА_2

підсудної ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючої, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_4, судимої 02.09.2003 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.121 КК України до позбавлення волі строком на 7 років, звільненої 10.12.2007 року за постановою Малиновського районного суду м. Одеси умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 2 роки і 09 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.297 КК України,

Встановив:

15 серпня 2012 року близько 19 год. ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного спяніння зайшла на територію кладовища, розташованого в смт. Казанка, Миколаївської області, де демонструючи зневагу до місця поховання покійних зруйнувала надмогильний памятник на місці поховання ОСОБА_4 та пошкодила деревяний хрест, встановлений на місці поховання ОСОБА_5

Викладене підтверджується такими доказами:

- показаннями підсудної ОСОБА_3, яка визнала себе винною у предявленому обвинуваченні, з яких вбачається, що дійсно 15.08.2012 року близько 19 год. перебуваючи у стані алкогольного спяніння на території кладовища, розташованого в смт. Казанка, зруйнувала надмогильний памятник на місці поховання ОСОБА_4 та пошкодила деревяний хрест, встановлений на місці поховання ОСОБА_5, щиро кається у вчиненому: показаннями потерпілого ОСОБА_2, з яких видно, що 16.08.2012 року йому повідомили про те, що на місці поховання його сестри ОСОБА_4 пошкоджено пам'ятник і дійсно прийшовши на територію кладовища, розташованого в смт. Казанка виявив, що памятник був нахилений та цілісність його порушена, цивільний позов не заявляв і заявляти намірів не має;

- показаннями потерпілої ОСОБА_1 з яких вбачається, що 16.08.2012 року їй повідомили про те, що на місці поховання її чоловіка ОСОБА_5 пошкоджено деревяний хрест і дійсно прийшовши на територію кладовища, розташованого в смт. Казанка виявила, що хрест був розхитаний, його нижня частина зламана, вінки, які лежали на могилі розкидані, цивільний позов не заявляла і намірів заявляти не має;

- показаннями свідка ОСОБА_6 з яких видно, що 15.08.2012 року близько 19 год. побачила як ОСОБА_3, яка знаходилась в стані алкогольного спяніння, підійшла до могили, яка була накрита вінками, почала розкидати вінки в різні сторони та схопившись двома руками за деревяний хрест почала його ламати (гойдатись на ньому). Після чого, ОСОБА_3 підійшла до іншої могили, де схопившись руками за надмогильний памятник, почала його розхитувати, підійшовши до останньої зробила їй зауваження, на що ОСОБА_3 нахилила памятник на огорожу і вона відразу викликала працівників міліції ;

- протоколом огляду місця події від 15.08.2012 року (а.с. 14);

- протоколом огляду місця події від 16.08.2012 року та таблицею зображень до нього з яких вбачається, що при огляді території кладовища, розташованого в смт. Казанка, Миколаївської області, виявлено, що на місці поховання ОСОБА_4 надмогильний памятник похилений та його цілісність порушена. На місці поховання ОСОБА_5 виявлено пошкодження цілісності деревяного хреста (а.с. 15-27);

- протоколом відтворення обстановки та обставин подій від 10.09.2012 року з якого вбачається, що обвинувачена ОСОБА_3 в присутності понятих розповіла та показала на місці про обставини наруги над могилами померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розташованих на кладовищі в смт. Казанка, що мало місце 15.08.2012 року близько 19 год. (а.с.58-60).

Сукупність досліджених доказів вказує на те, що 15.08.2012 року підсудна ОСОБА_3 перебуваючи на території кладовища, розташованого в смт. Казанка, Миколаївської області, зруйнувала надмогильний памятник на місці поховання ОСОБА_4 та пошкодила деревяний хрест, встановлений на місці поховання ОСОБА_5, чим вчинила злочинні дії, які суд кваліфікує за ч.1 ст.297 КК України як наруга над могилами.

При призначенні підсудній ОСОБА_3 покарання за вчинене суд враховує її щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (злочин середньої тяжкості), особу підсудної ОСОБА_3, яка не вперше притягається до кримінальної відповідальності, має судимість, яку не знято і не погашено у встановленому законом порядку, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, враховуючи обставину, яка помякшує та обтяжує покарання, суд призначає підсудній покарання у виді арешту.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.297 КК України і призначити їй покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці з відбуванням покарання в арештному домі (СІЗО м. Миколаєва).

Строк покарання засудженій ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Запобіжний захід стосовно засудженої ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тим же - підписку про невиїзд з місця проживання.

Речові докази: жіночі тапочки, які знаходяться на зберіганні в камері схову Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області, - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя