Справа № 713/1701/14-к
Провадження №1-кп/713/146/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2014 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000008 від 28.01.2014 року, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черешенька Вижницького району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді майстра з охорони природи Солонецького природоохоронного науково-дослідного відділення національного природного парку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та будучи матеріально відповідальною особою, яка виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей, 31 серпня 2013 року в період часу з 11 години до 14 години 30 хвилин, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що оплата за деревину не здійснювалася і ніяких документів на її відпуск не оформлялось, протиправно випустив з території обходу №3 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» вантажний автомобіль УРАЛ-375 реєстраційний номер НОМЕР_1 , завантажений пиловником породи «дуб» в кількості 17, 11 куб.м., без проведеної оплати та без оформлення відповідних документів щодо здійснення даного відпуску, чим вчинив розтрату майна, а саме пиловника породи «дуб» в кількості 17, 11 куб. м. на користь приватного підприємця ОСОБА_6 , чим заподіяв збитків НПП «Вижницький» на суму 8160, 80 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.2 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердечно розкаявся та надав пояснення за обставинами справи, які аналогічні викладеному вище.

При встановленні обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, при відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду та сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та обмежив їх дослідження допитом підсудного.

Крім того, у судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 подав заяву, в якій просив застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2014 році» та відповідно до п. «в» ст.1 вказаного Закону звільнити від покарання.

Прокурор в судовому засіданні вважав заявлене клопотання обґрунтованим, оскільки на утриманні ОСОБА_5 є неповнолітня дитина, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.2 КК України доведена, а його дії за вказаною статтею кваліфіковано вірно, так як він вчинив розтрату чужого майна, яке було йому ввірено та перебувало у його віданні, вчинене шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Обираючи покарання ОСОБА_5 за відсутності обтяжуючих обставин, суд пом`якшуючими його вину обставинами визнає відсутність судимості, позитивну характеристику з місця проживання, повне визнання вини та щире каяття у вчиненому.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити підсудному покарання у вигляді обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк, що передбачений санкцією статті 191 ч.2 КК України, з подальшим застосуванням до нього положень ст.75 КК України.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання, а також засудженому може бути замінено покарання або не відбуту його частину більш м`яким покаранням.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, особи, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, батьківських прав відносно дитини не позбавлявся, що підтверджено довідкою служби у справах дітей Вижницької РДА.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, судом не встановлено.

Керуючись ст.85 КК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 370, 371, 373, 374, 375, 376 КПК України, суд,-.

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину та зобовязати його повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання.

ОСОБА_5 звільнити від покарання, призначеного даним вироком, на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

Речовий доказ деревину в кількості 17, 11 куб.м., яка знаходиться на відповідальному зберіганні на нижньому складі ДП «Берегометське ЛМГ» - повернути НПП «Вижницький».

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1