Провадження № 1-КП/534/210/15
Справа № 534/2535/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2015 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
1) 18.08.2014 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст. 186 КК України - штраф у розмірі 850 грн. ( штраф сплачений 26.09.2014р. );
2) 01.12.2014 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст. 309 КК України - 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
3) 16.02.2015 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 , ч.2 ст.185, ч.1ст. 70, ст.71КК України - 1 рік 2 місяці обмеження волі ,
зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання в Комсомольському виправному центрі №136 ,
- в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.390 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 лютого 2015 року ОСОБА_5 засуджений до 1 року 2 місяців обмеження волі та з 03.04.2015 року відбуває покарання в Комсомольському виправному центрі №136, що розташований за адресою: м. Комсомольськ вулиця Будівельників, 33. Під час прибуття до Комсомольського виправного центру № 136 ОСОБА_5 був ознайомлений з вимогами ст. 59 Кримінально-виконавчого кодексу України та п. 2 Розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, але за період відбування призначеному йому покарання вимоги до засудженого не виконував, а саме:
20.04.2015 року допустив грубе порушення вимог ч.4 ст.59 Кримінально-виконавчого кодексу України, а саме, відмовився від роботи, на НВП «Фероліт», за що 30.04.2015 отримав догану;
03.07.2015 року допустив грубе порушення п. 2 розділу 3 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а саме не виконав команду «Підйом» за, що 03.07.2015 отримав сувору догану;
05.07.2015 року допустив грубе порушення п. 2 розділу 3 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а саме не виконав команду «Підйом», та на зроблені зауваження від співробітників установи не реагував за, що 10.07.2015 отримав заборону на вихід за межі гуртожитку на 30 діб;
14.07.2015 року допустив грубе порушення вимог ч.4 ст.59 Кримінально-виконавчого кодексу України, а саме спав у робочий час в майстерні установи за, що 15.07.2015 отримав догану;
25.07.2015 року допустив грубе порушення вимог п.2 розділу 3 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, а саме відмовився від роботи по благоустрою установи за, що 25.07.2015 отримав догану;
28.07.2015 року допустив грубе порушення вимог п.2 розділу 3 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, а саме відмовився від роботи по благоустрою установи за, що 28.07.2015 отримав догану;
28.07.2015 року допустив грубе порушення вимог п.3 розділу 3 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, а саме наніс собі членоушкодження, погрожував фізичною розправою представникам адміністрації установи за, що 28.07.2015 отримав 10 діб ДІЗО;
29.07.2015 року допустив грубе порушення вимог Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а саме в камері ДІЗО №3 зробив напис на стіні камери з текстом «Сабля».
08.09.2015 року допустив грубе порушення вимог ч. 4 ст. 59 Кримінально-виконавчого кодексу України, а саме відмовився від роботи, визначеною адміністрацією установи за, що 10.09.2015 отримав 10 діб ДІЗО.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч.1 ст.390 КК України за ознаками систематичного порушення встановлених правил проживання, вчинених особою, засудженою до обмеження волі.
За даною справою 29 жовтня 2015 року прокурором прокуратури м. Комсомольська Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вищезазначеного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України . Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1ст.390 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Комсомольського міського суду від 16.02.2015р. за правилами ст. 72 КК України та остаточно призначити покарання 1рік 2 місяці позбавлення волі.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.
Заслухавши прокурора та обвинуваченого , його захисника , розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкції ст.390 ч.1 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.
Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.314, ст. 369 - 371, 373 -376, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену за даним кримінальним провадженням 29 листопада 2015 року між прокурором прокуратури м. Комсомольська Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вищезазначеного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України . Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1ст.390 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Комсомольського міського суду від 16.02.2015р. за правилами ст.72 КК України та остаточно призначити покарання 1рік 2 місяці позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71,72 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.02.2015р. та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді одного року двох місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою , взявши його під варту негайно в залі суду. Строк покарання обчислювати з 18 листопада 2015 року.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Комсомольський міський суд Полтавської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1