печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2014 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2014 року в провадженні № 757/37278/14-к у кримінальному провадженні № 0000375,

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2014 року в провадженні № 757/37278/14-к у кримінальному провадженні № 0000375.

В клопотанні адвокат просить скасувати арешт майна накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2014 у кримінальному провадженні №0000375, оскільки майно на яке було накладено арешт не має жодного відношення до розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 щодо розкрадання державного майна шляхом укладення іншими сторонніми підприємствами фіктивних угод на придбання одноступеневих комплектних насосних агрегатів для перекачки нестабільного газового конденсату.

Слідчий ОСОБА_3 проти обставин, викладених у клопотанні, заперечував з підстав його необґрунтованості та просив відмовити у його задоволенні. В обгрунтування своїх доводів навів, що підприємства у яких було вилучено майно мало фінансово- господарські відносини відносини з підприємством, яке за даними органів досудового розслідування, отримувало кошти від підприємств які розоряджались державними коштами.

У судовому засіданні адвокат, який діє в інтересах власника майна, подане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому доводи та просив задовольнити в повному обсязі.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Так, Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2014 року щодо привласнення грошових коштів службовими особами ПАТ «Укргазвидобування» упродовж 2010-2014 років.

На виконання ухвал слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за адресою м. Київ, вул. Народна, 29, був проведений обшук під час якого були виявлені та вилучені речі та грошові кошти.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2014 року накладено арешт на тимчасово вилучені речі (грошові кошти), які виявлені під час проведення обшуку за адресою м. Київ, вул. Народна, 29.

З ухвали слідчого судді від 15.12.2014 року, убачається що під час проведеного обшуку не було встановлено походження та власників виявлених та вилучених речей та грошових коштів, разом з тим вони виявленні за адресою, де здійснювали свою діяльність Повне товариство «ЛОМБАРД-СКАРБНИЦЯ» ЗА УЧАСТЮ «ТРЕЖЕ ШЕАЗ ІНВЕСТМЕНТ ЛЛП», «ЛАКІ ОЗ КАПІТАЛ ЛЛП» (), Повне товариства «ЗАСТАВНЕ ТОВАРИСТВО «СКАРБНИЦЯ-ЛОМБАРД» ЗА УЧАСТЮ «ФРЕШ КЕШ ПАУН ЛЛП», «ФІРСТ КОІНС ПАУН ЛЛП» (), ТОВ «Торгівельний союз» (), ТОВ «Євроювеліртрейд» () та ТОВ «Мій дім» Фортеця» ().

Крім того, слідчим суддею було зазначено, що вилучені речі та грошові кошти, є предметом кримінального правопорушення в розумінні ч. 2 ст. 167 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Так, стороною обвинувачення не надані дані, про те, що зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним у пп. 1-4 ч. 2 ст. 167 КПК України є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; або надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; або є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; або набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення, так й про те, що це майно має правовий статус у кримінальному проваджені, визначений ст. 98 КПК України, і питання про це майно вирішувалось в порядку ст. 100 КПК України.

Разом з тим, представник власників- адвокат ОСОБА_4 , надала слідчому судді акти інвентаризації ТОВ «Євроювеліртрейд» (), Повного товариства «Заставне товариство «СКАРБНИЦЯ», Повного товариства «ЗАСТАВНЕ ТОВАРИСТВО «СКАРБНИЦЯ-ЛОМБАРД», від 12.12.2014 року з яких убачаєтся, що майно на яке було накладено арешт ухвалою слідчого судді від 15.12.2014 року за виключенням: пристрою для знищення паперу в опечатаному пакеті; грошових коштів в сумі 30000 грн., поміщених у файл; мобільних телефонів та стартових пакетів, які знаходяться в опечатаних 9 пакетах (нумерація з № 50 по № 58); грошових коштів в сумі 36 791 грн., поміщених у файл; грошових коштів в сумі 27 900,00 грн. в поліетиленовому пакеті; грошових коштів в сумі 51 816 грн., на момент проведення обшуків обліковувалось у ТОВ «Євроювеліртрейд» (), ПТ «Заставне товариство «СКАРБНИЦЯ», ПТ «ЗАСТАВНЕ ТОВАРИСТВО «СКАРБНИЦЯ-ЛОМБАРД».

Зазначені обставини стороною обвинувачення у судовому засіданні не спростовані.

Крім того, ст. 13 Конституції Укра¬їни гарантує усім суб`єктам права власності захист їх прав державою.

Статтею 41 Конституції Укра¬їни закріплено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти, корис¬туватися та розпоряджатися своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбав¬лений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право власності є непоруш¬ним.

Кримінальний-процесуальний кодекс України для виконання за¬вдань кримінального провадження, у разі виникнення конкуренції між приватними і суспільними інтересами передбачає можливість позбавлення або обмеження права власності особи.

Гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбав¬лення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

Так, Ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що:

1. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

2. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

«Визнаючи право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном, ст. 1 за своєї суттю є гарантією права власності...оскільки право розпоряджатися своїм майном є звичайним та основоположним аспектом права власності». (Рішення по справі Хендісайда (Handyside v. the United Kingdom) від 7 грудня 1976 р. Серія A, т. 24, с. 29, п. 62).

Так, в розумінні терміну «позбавлення власності», конфіскація підпадає під дію абзацу першого ст. 1 Протоколу № 1, а в розумінні терміну «здійснювати контроль за користуванням майном», накладення арешту підпадає під дію абзацу другого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( Рішення по справі Хендісайда (Handyside v. the United Kingdom) від 7 грудня 1976 р.).

Позбавлення права власності передбачає таке правове по¬ложення, коли власника примусово позбавляють всіх правомочностей по володінню, користуванню та розпорядженню майном, тобто кон¬фіскація, яка є видом покарання, що полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіс¬кація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена судом лише у випадках, спеціально передбачених Особливою частиною КК України (ст.ст. 50-51 КК України).

«Обмеження права власності» являє собою становище, коли внаслідок зовнішнього впливу власник позбавлений права реалізу¬вати одну або декілька з правомочностей, що є складовою права власності, тобто не може діяти на власний розсуд щодо майна, яке йому належить. Наприклад, володіння, користування та розпорядження річчю, що є речовим доказом у кримінальному про¬вадженні, на певний час або до моменту винесення остаточного рішення в криміналь¬ному провадженні (вирок, закриття кримінального провадження), що передбачено ст. 100 КПК України, або тільки розпорядження або розпорядження та користування майном у разі його арешту в по¬рядку і на підставах, визначених главою 17 КПК України.

Зокрема, відсутність фізичного доступу власника майна до майна внаслідок обмеження влади є явним порушенням першого речення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення по справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) [GC], №25781/94, п. 187, ECHR 2001-IV).

Разом з тим, в даному конкретному випадку орган досудового розслідування фактично допустив «позбавлення власності» особи, оскільки зазначено майно було вилучено, хоча ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2014 року було накладено арешт на тимчасово вилучені речі та майно, проте слідчим суддею в ухвалі було зазначено, що в ході проведеного обшуку не встановлено походження та власників виявлених та вилучених речей та грошових коштів, й в даному випадку оскільки на даний час встановлено походження та власників виявлених та вилучених речей та грошових коштів ТОВ «Євроювеліртрейд» (), ПТ «Заставне товариство «СКАРБНИЦЯ», ПТ «ЗАСТАВНЕ ТОВАРИСТВО «СКАРБНИЦЯ-ЛОМБАРД», й останні фактично позбавлені права власності на майно, оскільки не може здійснювати володіння, користування та розпорядження майном.

Тому, враховуючи, що суду не надано даних, що особи у яких вилучено майно відповідають критеріям ст.ст. 167 ч. 1, 170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям ст.ст. 98, 100, 167 ч. 2 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів клопотання, й з метою забезпечення прав передбачених ст.ст. 13, 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від від 15.12.2014 року, за виключенням: пристрою для знищення паперу в опечатаному пакеті; грошових коштів в сумі 30000 грн., поміщених у файл; мобільних телефонів та стартових пакетів, які знаходяться в опечатаних 9 пакетах (нумерація з № 50 по № 58); грошових коштів в сумі 36 791 грн., поміщених у файл; грошових коштів в сумі 27 900,00 грн. в поліетиленовому пакеті; грошових коштів в сумі 51 816 грн., щодо яких слідчому судді не надано достатніх даних про те що, це майно має походженя від ПТ «ЛОМБАРД-СКАРБНИЦЯ» (), ПТ «ЗАСТАВНЕ ТОВАРИСТВО «СКАРБНИЦЯ-ЛОМБАРД» (), ТОВ «Торгівельний союз» (), ТОВ «Євроювеліртрейд» () та ТОВ «Мій дім» Фортеця» ().

Керуючись, ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2014 року в провадженні № 757/37278/14-к у кримінальному провадженні № 0000375, задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2014 року на майно, скасувати частково, а саме за виключенням: пристрою для знищення паперу в опечатаному пакеті; грошових коштів в сумі 30000 грн., поміщених у файл; мобільних телефонів та стартових пакетів, які знаходяться в опечатаних 9 пакетах (нумерація з № 50 по № 58); грошових коштів в сумі 36 791 грн., поміщених у файл; грошових коштів в сумі 27 900,00 грн. в поліетиленовому пакеті; грошових коштів в сумі 51 816 грн.

На підставі ст. 535 ч. 4 КПК України повідомити слідчого суддю, який постановив ухвалу, про її виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1