Справа № 478/2031/15-к Провадження № 1-кп/478/8/2016

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
04 січня 2016 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
В с т а н о в и в:
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні за таких підстав.
В середині вересня 2015 року ОСОБА_4 перебуваючи на провулку між вулицями Сєднєва та Комсомольська в с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області в порушення вимог Закону України «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» придбав (зірвав) декілька кущів дикорослої коноплі, яку переніс до свого помешкання, розташованого по АДРЕСА_1 , де поклав на висихання. Згодом, коли приготовлена рослинна маса висохла подрібнив її і зберігав виготовлений наркотичний засіб, - канабіс, вагою 62,576 г (в перерахунку на висушену речовину) для власних потреб без мети збуту, який було виявлено та вилучено працівниками міліції 13.10.2015 року під час проведення обшуку території домоволодіння.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту. На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 17.12.2015 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 .
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчинених діяннях в обсязі підозри у судовому провадженні.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі положень ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.2 і п.3 ч.1 ст.76 КК України.
Згідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.
При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання.
Кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 в силу ст.12 КК України є середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази по даному провадженню підлягають знищенню згідно п.3 ч.9 ст.100 КПК України.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати в розмірі 307 грн. 20 коп., пов`язані із залученням експерта.
Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 грудня 2015 року між прокурором Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі положень ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.2 і п.3 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Речові докази: визнанні за постановою слідчого від 16.10.2015 року і здані актом здачі речових доказів до кімнати речових доказів Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області, - знищити.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 307 (триста сім) гривень 20 коп., пов`язані із залученням експерта.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня у його проголошення.
Суддя