УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.459 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 10 листопада 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 10 листопада 2015 року залишено без задоволення за безпідставністю заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 21 листопада 2008 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_7 на постанову прокурора від 22 серпня 2008 року про порушення кримінальної справи щодо нього. Рішення суду обґрунтовано тим, що обставини, на які посилається ОСОБА_7 не є нововиявленими обставинами, всі докази на підтвердження вини ОСОБА_7 були здобуті органами досудового слідства після порушення кримінальної справи та були перевірені під час постановлення вироку суду, який набрав законної сили.
В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та прийняти рішення про скасування постанови прокурора від 21 листопада 2008 року про порушення кримінальної справи щодо нього. Посилається на те, що ухвала суду прийнята з порушенням КПК України. Вказує на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні його заяви, посилаючись на ст. 94 КПК України, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які ознаки вчинення ним злочину, а також суд безпідставно відмовив на підставі ст.97 КПК України, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які заяви про скоєння ОСОБА_7 будь яких злочинів. Також вказує, що суд при прийнятті оскаржуваної ухвали не врахував вимоги ст.460 КПК України - право подавати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Стверджує, що в матеріалах справи є докази, які підтверджують, що він дізнався про ново виявлені обставини згідно постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 20.07.2015.
Заслухавши доповідь судді, скаржника, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив провадження розглянути без його участі, оскільки не має можливості бути присутнім в судовому засіданні 29.12.2015 року за сімейними обставинами, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах ст.. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно ст.236-8 КПК України (1960 року), розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 21.11.2008 року була розглянута скарга ОСОБА_7 на постанову в.о прокурора Житомирської області про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ст.ст. 27 ч.4. ч.2 ст.366, ч.2 ст.366, ч.2 ст.366, ч.5 ст.191, ч.4 ст.27, ч.1 ст.366, ч.1 ст.366 КК України та була залишена без задоволення. При цьому судом було встановлено, що кримінальна справа відносно ОСОБА_7 була порушена з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 94, 97 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
ОСОБА_7 у якості нововиявлених обставин зазначив наступне:
1. ОСОБА_7 коштів з державного бюджету в 2005-2006 роках в сумі 330506,4 грн. не отримував, платіжні доручення, які підтверджували б отримання ним коштів, в матеріалах справи відсутні.
2.Судом не враховано, що сільськогосподарське фермерське господарство «Пантера» с. Биків Брусилівського району Житомирської області не існувало, і ОСОБА_7 не був та не міг бути його директором.
3. ОСОБА_7 директором ЄПФ «Пантера» » с. Биків Брусилівського району Житомирської області не міг бути, оскільки ЄПФ «Пантера» за даною адресою не існувало.
4.Кримінальним процесуальним кодексом України в редакції 1960 року описки передбачено не було.
Суд першої інстанції під час розгляду вищезазначених обставин, які на думку ОСОБА_7 є нововиявленими, відповідних вимог закону дотримався.
Відповідно до ст.ст. 94, 97 КПК України (1960) року, кримінальна справа може бути порушена за наявності достатніх підстав для цього, при цьому чинним на той час законодавством не передбачалось наявність саме доказів винуватості особи, відносно якої було порушено справу. Збирання відповідних доказів було віднесено до стадії досудового розслідування.
Доводи ОСОБА_7 про те, що йому нещодавно стали відомі нововиявлені обставини для перегляду оскаржуваної постанови суду, зокрема те, що при порушенні кримінальної справи були відсутні докази його вини, є безпідставними, оскільки самі по собі дані обставини не можуть визнаватися нововиявленими обставинами, спираючись на вимоги закону при перегляді скарг на постанови про порушення кримінальної справи та повністю спростовуються розпискою ОСОБА_7 про його ознайомлення з матеріалами досудового слідства від 10.02.2009 року, та про його ознайомлення з матеріалами судового слідства від 25.02.2014 року.
Крім того в підтвердження своїх доводів про звернення із заявою у встановлений законом тримісячний термін ОСОБА_7 посилається на наявність постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 20.07.2015 року, з якої він, за його твердженням, і дізнався про наявність нововиявлених обставин. Однак копії зазначеної постанови ним а ні до суду першої інстанції, а ні до апеляційного суду надано не було.
Крім того, слід зазначити, що оскільки чинним на час винесення постанови суду від 21.11.2008 року законодавством не було передбачено для порушення кримінальної справи наявність доказів по справі, а також те, що наявність таких доказів для початку кримінального переслідування не передбачена й чинним на даний час законодавством. Всі докази, які були здобуті органами досудового слідства після порушення даної кримінальної справи, були перевірені під час постановлення вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 18 лютого 2014 року, який набув законної сили.
Також слід зазначити, що ОСОБА_7 вже звертався до Корольовського районного суду м.Житомира у серпні-вересні 2015 року із аналогічною заявою про перегляд постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 21.11.2008 року за нововиявленими обставинами, в якій у якості нововиявлених обставин він зазначав обставини, тотожні тим, які ним вказані у заяві від 06.10.2015 року. При цьому ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 30.09.2015 року у задоволенні такої заяви було відмовлено, і ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 24.11.2015 року вказана ухвала від 30.09.2015 року залишена без змін. Таким чином встановлено, що ОСОБА_7 повторно звернувся до суду з аналогічною заявою, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви скаржника про перегляд його постанови суду за нововиявленими обставинами.
Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, з мотивів наведених в апеляційній скарзі скаржника, немає, ухвала суду повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга відхилена у відповідності до положень ст.. 407 КПК України..
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2015 року про відмову в задоволенні його заяви про перегляд постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 21 листопада 2008 року за нововиявленими обставинами, - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення.
Судді: