Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
В И Р О К

Справа 1- 90/ 2010 р.

12.11.2010 р. Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій В.С.

з участю - прокурора Ручої О.В.

- захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в смт Петропавлівка Дніпропетровської обл., проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, циган, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, не одружений, невійськовозобовязаний, раніше судимий :

2) 12.11.2008 року Петропавлівський районним судом за ч. 1, 2, 3 ст. 185, ст. 70, 75 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14.09.2009 року близько 12:20 год., ОСОБА_2 , знаходячись на луках, розташованих між с. Миколаївка та с. Петрівка Петропавлівського району Дніпропетровської обл., де разом з ОСОБА_3 спільно вживав спиртні напої. Під час цього ОСОБА_4 дістав з кишені свій мобільний телефон «ОСОБА_5 еріксон W 200 і» чорного кольору, імей: 5470513, на якому увімкнув музику та поклав поряд с собою. Близько о 12:30 год. 14.09.2009 року ОСОБА_4 поїхав з луків, а свій мобільний телефон, який лежав на траві, забув забрати. Побачивши це, в ОСОБА_2, який перебував у стані алкогольного спяніння, виник намір на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, повторно.

Так, ОСОБА_2 14.09.2009 року близько 12:35 год., знаходячись на луках, розташованих між с. Миколаївка та с. Петрівка Петропавлівського району Дніпропетровської обл., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, переконавшись у тому, що ОСОБА_4 поїхав і нічого не бачить, умисно, таємно, повторно викрав, взявши належний ОСОБА_3 мобільний телефон «ОСОБА_5 еріксон W 200 і» чорного кольору, імей: 5470513, зі вставленою флеш-картою обємом 1 Гб., загальною вартістю 200 грн., у якому була вставлена сім-карта мобільного оператора МТС, вартістю 25 грн. з грошима на рахунку в сумі 10 грн.

Викрадене ОСОБА_2 привласнив, розпорядившись ним по-своєму, завдавши своїми діями потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 235,00 грн.

Крім цього, ОСОБА_2, 05.02.2010 року у період часу приблизно з 17:00 до 18:00 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходився в жилій кімнаті будинку ОСОБА_6, розташованого по вул. Крутоярська, 6 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської обл., де вживав спиртні напої спільно з господарем ОСОБА_6, його співмешканкою ОСОБА_7, знайомим господаря ОСОБА_8, своїм братом ОСОБА_9 та своєю співмешканкою ОСОБА_10 Під час цього ОСОБА_6, знаходячись у стані алкогольного спяніння, заснув тут же в кімнаті на ліжку, а ОСОБА_8 взагалі пішов з будинку. У цей час в ОСОБА_2 виник намір на відкрите викрадення чужого майна .

Так, ОСОБА_2 05.02.2010 року у період часу приблизно о 18:00 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись в жилій кімнаті будинку ОСОБА_6, розташованого по вул. Крутоярська, 6 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської обл. у присутності сторонніх осіб, не приховуючи свого наміру протиправно заволодіти чужим майном та ігноруючи волю присутньої ОСОБА_7 умисно відкрито, повторно викрав гроші в сумі 445 грн. ,які знаходилися в кишені курточки , яка належить ОСОБА_7 та якою був прикритий ОСОБА_6 і якому вони належали , поклавши все собі в кишеню. Після цього підійшов до столу та продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна повторно ОСОБА_2 почав витягувати зі столу харчі та складати їх у пакет. Присутня під час цього ОСОБА_7 зрозумівши, що ОСОБА_2 відкрито викрадає майно, підійшовши впритул до останнього словесно почала його зупиняти та просила повернути все назад. Проте ОСОБА_2, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, без застосуванням насильства , яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, одночасно словесно погрожуючи фізичною розправою, умисно відштовхнув ОСОБА_7 від себе , яка злякавшись, перестала перешкоджати і робити зауваження ОСОБА_2 Відштовхнувши жінку від себе, ОСОБА_2 продовжив свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна , повторно та керуючись корисливими намірами, ігноруючи волю потерпілого, продовжив складати у пакет продукти харчування , а саме: 2 банки паштету шпротного по ціні 5.00 грн. кожна на загальну суму 10 грн., 1 банку сардин в маслі вартістю 7.50 грн., 1 згущеного молока вартістю 10.50 грн., близько 300 гр. ковбаси «Докторська» вартістю 8.50 грн., 1 кг. рису вартістю 8.50 грн., 1 кг. гречки вартістю 8.00 грн., 1 кг. макаронів вартістю 4.80 грн., 20 штук яєць вартістю 18 грн., хлібину білу вартістю 2.50 грн., а всього ОСОБА_2 відкрито повторно викрав чужого майна на загальну суму 529 грн. Таким чином ОСОБА_2 своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_6 С.Б. матеріальний збиток на вищевказану суму.

Допитаний по суті пред'явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України підсудний ОСОБА_2 вину не визнав повністю .

Відносно обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України розповів , що дійсно 14.09.2009 р. вдень він розпивав спиртні напої на пасовищі біля с. Петрівка разом з ОСОБА_3. З ними також були його співмешканка ОСОБА_10 , брат ОСОБА_9 та співмешканка ОСОБА_9 ОСОБА_11 та ще якісь хлопці. Під час розпиття спиртного ОСОБА_3 включив музику у мобільному телефоні і поклав його на траву . Через деякий час до ОСОБА_3 приїхав брат і вони поїхали додому. Вони після цього розішлися , брат ОСОБА_9 продовжив пасти корів. Він разом з ним йшли за коровами і віддалися від того місця де розпивали спиртне. В траві знайшов мобільний телефон і взяв собі. Через деякий час до нього підїхав ОСОБА_3 і спитав за мобільний телефон чи не знаходив його ? Він відповів , що ніякого телефону не знаходив . Так відповів тому , що вважав , що знайдений телефон не належить ОСОБА_3 Тим більше , що він не зміг назвати його прикмети та марку. Знайдений телефон він продав ОСОБА_12. Останній проживає по сусідству. Він йому запропонував купити мобільний телефон за 350 грн. Той погодився і заплатив вказану суму. Потім ОСОБА_12 доплатив йому ще 100 грн. за вартість « флеш-карти» .

По обвинуваченню за ч. 2 ст. 186 КК України , пояснив , що він знаходився в будинку ОСОБА_6 Також в будинку був його брат ОСОБА_9 , співмешканка ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і всі розпивали спиртні напої. Після розпиття спиртного він вирішив з ОСОБА_10 йти додому. Остання в пакет зібрала продуктів харчування , які залишилися після розпиття спиртного і вони пішли . Ніякого насильства по відношенню до ОСОБА_7 він не вчиняв . Грошей та мобільного телефону , які належать потерпілому ОСОБА_6 він не брав .

Відносно факту таємного викрадення майна мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_3 та відкритого заволодіння майном у потерпілого ОСОБА_6 на досудовому слідстві він давав визнавальні свідчення щодо обставин справи , тобто винним себе у вчиненні інкриміноіваних злочинів визнавав повністю. З цього приводу зазначає , що він просто себе оговорив. Він знав , що невизнання вини на досудовому слідстві не вирішить його проблеми. Він покладався на суд , вважав , що суд проведене слідство обєктивно та встановить іспиту по справі. Просить суд виправдати його за всім епізодам обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_3 пояснив , що 14.09.2009 р. близько 10.00 год. він розпивав спиртні напої з ОСОБА_2 . Це відбувалося на пасовищі між селами Миколаївка та Петрівка. Разом з ними були ОСОБА_9 , його співмешканка ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .Пізніше прийшов ОСОБА_13. З вищезазначеними особами він раніше незнайомий , познайомився під час розпиття спиртного. На той час ОСОБА_2 з іншими родичами ( циганами ) випасав корів. Під час розпиття спиртного він поклав свій мобільний телефон на траву та включив музику. Телефон марки « ОСОБА_5 W 200 і» . Купив його у знайомого у м. Першотравенську влітку 2009 р. Приблизно о 11.30 год. до них приїхав його брат ОСОБА_14 та забрав його з ОСОБА_13 додому. Вдома виявив , що немає його мобільного телефону і пригадав , що його забув забрати на пасовищі , де розпивав спиртне з ОСОБА_2 та іншими особами . Подзвонив ОСОБА_13 і разом з ним поїхала на місце розпиття спиртного. Знайшов ОСОБА_2 і спитав у нього за телефон чи не забрав він телефон , коли залишали місце розпиття спиртного. ОСОБА_2 на його всі запитання відповів , що взагалі ніякого телефону не бачив і не брав. Він неодноразово звертався до ОСОБА_2 та просив його повернути телефон , але він йому кожного разу відмовляв у брутальній формі. Тому на початку лютого 2010 р. він змушений був звертатися з заявою до міліції про викрадення мобільного телефону. Він повідомив працівників міліції , що обґрунтовано підозрює у крадіжці ОСОБА_2 Під час досудового розслідування ОСОБА_2 зізнався , що дійсно він підібрав його мобільний телефон , а потім продав мешканцю с. Миколаївка. Крадіжкою йому заподіяно шкоду на загальну суму 235 грн. Працівники міліції йому повернули даний телефон , а тому він претензій до підсудного немає. Вважає , що підсудному не слід призначати покарання у виді реального позбавлення волі .

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив , що 05.02.2010 р. він отримав пенсію по інвалідності в сумі 850 грн. Близько 13.00 він сходив з співмешканкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в магазин та купили продуктів харчування. Також купили спиртного. Пізніше , до нього додому прийшов ОСОБА_2 , його співмешканка , ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Він давав гроші на купівлю спиртного , залишок грошей поклав на край столу , так як вважав , що ніхто не зможе їх викрасти. Після розпиття спиртного йому стало погано і він ліг відпочивати на ліжко та мабуть заснув. Коли прокинувся , то побачив , що співмешканка ОСОБА_7 ходить по хаті , плаче та тримається рукою за голову. На його запитання що сталося ? , відповідала , що ОСОБА_2 забрав з собою продукти харчування , гроші та мобільний телефон. Вона йому не давала дозволу на це , але він на її зауваження не відреагував та відштовхнув її від себе. Так як була сп'янілою , вдарилася головою об двері. Потім вони передивилися всі речі в будинку. Він виявив , що крім продуктів харчування , у нього пропали гроші в сумі 445 грн. та мобільний телефон. Однак , мобільний телефон через декілька днів він знайшов у сараї , так як мабуть загубив його. Цивільний позов він не заявляє , претензій до підсудного не має. Просить суд не позбавляти підсудного волі , дати йому іспитовий строк.

Потерпіла ОСОБА_7 . пояснила , що дійсно 05.02.2010 р. вона , разом з співмешканцем ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вживали спиртне у будинку ОСОБА_6 Гроші на спиртне давав ОСОБА_6 По спиртне ходили двічі. ОСОБА_6 поклав гроші на стіл , а потім вона ці гроші поклала йому куртку ( дублянку ) .

Близько 18.00 год. між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 виникла сварка, ОСОБА_2 почав чіплятися до ОСОБА_8 . Останній змушений був покинути будинок. Потім ОСОБА_9 вийшов з будинку по своїм справам. Катерина була в іншій кімнаті. Вона побачила , що ОСОБА_2 витягнув гроші з куртки та почав збирати зі столу продукти харчування і вона стала на нього кричати , тобто вона не давала дозволу забирати все зі столу. Він на неї висловився грубим словом та пояснив , що у них вдома нема чого їсти і візьме собі трохи закуски. При цьому зазначає , що ОСОБА_2 не штовхав її. На той момент вона була дуже спянілою , не могла втриматися на ногах , а тому ненароком вдарилася головою об дверну коробку, отримала незначний фізичний біль. Вона не бачила , щоб ОСОБА_2 брав мобільний телефон та гроші.

На досудовому слідстві вона давала інші свідчення та говорила , що ОСОБА_2 взяв зі столу 445 грн. , мобільний телефон та продукти харчування. Також давала свідчення відносно того , що ОСОБА_2 на її заборону брати все зі столу не реагував , погрожував та штовхнув її на двері і вона сильно вдарилася головою. З цього приводу зазначає , що такі свідчення вона дійсно давала , але не придавала важливого значення. Протокол допиту вона не читала , так як вона неграмотна і підписала його .

Свідок ОСОБА_13 пояснив , що він розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 Були ще дві жінки , які йому невідомі. Під час розпиття ОСОБА_3 включив музику у мобільному телефоні і поклав його на траву. Після розпиття спиртного , він та ОСОБА_3 , поїхали додому. Ліг спати. Через деякий час до нього приїхав ОСОБА_3 та його брат ОСОБА_14 і повідомили , що немає мобільного телефону. Вони поїхала на те місце де розпивали спиртне . Почали розпитувати у ОСОБА_2 та його співмешканки про мобільний телефон. Однак , всі повідомили , що ніякого телефону не брали. В той же час , він пригадав , що бачив , як ОСОБА_2 піднімав мобільний телефон з землі та поклав його в кишеню. Це було в той момент , коли до них приїхав ОСОБА_14 і він сидів в салоні автомобіля. Він подумав , що ОСОБА_2 підібрав свій телефон , а тому не придав цьому ніякого значення. Коли він повідомив ОСОБА_2 , що він піднімав з землі телефон і поклав у свою кишеню , на це останній категорично заперечив і знову повідомив , що ніякого телефону він не піднімав і взагалі не бачив.

ОСОБА_14 пояснив , що на початку вересня 2009 р. він відвозив свого брата ОСОБА_3 та ОСОБА_13 з пасовища біля с. Миколаївка додому . Там брат , разом з циганами розпивав спиртні напої. Вдома брат виявив , що немає його мобільного телефону . З свого мобільного телефону він передзвонив на номер мобільного телефона брата. Однак , на дзвінки ніхто не відповідав. Поїхали до ОСОБА_13 м. і той повідомив , що телефон мабуть залишився на пасовищі. На пасовищі знайшли ОСОБА_2 та його співмешканку. У них почали розпитувати про телефон , але ОСОБА_2 повідомив , що ніякого телефону він не знаходив . Аналогічну відповідь вони отримали і від ОСОБА_9. Через деякий час брат звернувся до працівників міліції і в ході розслідування телефон знайшовся. Виявилося , що ОСОБА_2 підібрав телефон з землі на місці розпиття спиртного , брату не зізнався в цьому і телефон продав ОСОБА_12

Свідок ОСОБА_10 ( співмешканка підсудного ) пояснила , що у вересні 2009 р. вона разом з ОСОБА_2 , його братом ОСОБА_9 , його співмешканкою ОСОБА_11 пасли корів на пасовищі біля с. Миколаївка. Близько 11.00 год. до них прийшов ОСОБА_3 і вони почали розпивати спиртне. Під час цього ОСОБА_3 включив музику у своєму мобільному телефоні і поклав на траву. Потім ОСОБА_3 Д та його товариш на автомобілі поїхали додому. Янош та Тетяна пішли також пішли додому. Коли автомобіль відїхав , то ОСОБА_2 підняв з землі мобільний телефон та поклав у кишеню. Вона подумала , що даний телефон йому подарував ОСОБА_3. Коли останній приїхав до них на пасовище та запитав про телефон Вона та ОСОБА_2 відповіли , що ніякого телефону у них немає . Особисто вона так відповіла , що припускалася думки про те , що ОСОБА_3 спочатку подарував телефон ОСОБА_2 , а потім передумав та вирішив забрати телефон. Про телефон вона у ОСОБА_2 не розпитувала , так як вважала , що не має права втручатися у його особисті справи. Телефон , який забув ОСОБА_3 деякий час перебував у ОСОБА_2 , а потім останній продав його сусіду ОСОБА_12.

Далі свідок пояснила , що 05.02.20010 р. близько 10.00 год. вона , разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_9 пішли в гості до родички ОСОБА_7. Остання спів мешкала з ОСОБА_6. В них почали розпивати спиртні напої. В той день ОСОБА_6 отримав пенсію і на отримані гроші купив продукти харчування та спиртне. Пізніше до них прийшов сусід ОСОБА_6 ОСОБА_8 В ході розпиття спиртного між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 проявилися неприязненні відносини , а тому ОСОБА_2 почав сваритися з ним та декілька разів вдарив в обличчя. ОСОБА_8 пішов додому . ОСОБА_6 дуже спянів та приліг на ліжко і заснув. Близько 18.00 год. вони почали збиратися додому. ОСОБА_9 вийшов на вулицю та розмовляв по телефону. ОСОБА_2 взяв пакет та почав складувати у пакет продукти харчування- консерви . ковбасу , згущене молоко , хліб та ще якісь пакети з крупами. В цей час до ОСОБА_2 підійшла ОСОБА_7 та почала на нього сваритися за те , що він забирає продукти харчування. Виник конфлікт. Щоб не вступати у даний конфлікт , вона вийшла у другу кімнату та роздивлялася обстановку в ній. Потім її погукав ОСОБА_2 і вони пішли. Альбіна продовжувала кричати вслід їм . Вона зрозуміла , що ОСОБА_7 пошкодувала ОСОБА_2 продукти харчування і тому сварилася на нього.

На другий день , у ОСОБА_2 вона знайшла гроші. Було приблизно 100 грн. Але скільки точно ,вона не може сказати , так як вона неграмотна та не може рахувати гроші. Запитала у нього звідки у нього гроші? Адже , до цього у нього не було ніяких грошей. Він відповів , що це не її справа і накричав на неї. З продуктів харчування вдома , тобто ті продукти які брав ОСОБА_2 в будинку ОСОБА_6 нічого не залишилося. Частину мабуть загубили по дорозі , а частину мабуть залишили в будинку знайомого Геннадія , в якого продовжили розпивати спиртне. Вона не бачила , щоб ОСОБА_2 брав мобільний телефон та гроші.

Свідок ОСОБА_17 ( слідчій СВ Петропавлівського ГУМВС ) пояснила , що вона проводила досудове слідство по даній кримінальній справі . На протязі всього досудового слідства ОСОБА_2 давав послідовні та визнавальні свідчення щодо обставин крадіжки мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_3 та грабежу у будинку ОСОБА_6 Ніякого тиску на обвинуваченого ніхто не чинив. Під час допиту в якості підозрюваного та обвинуваченого був присутній захисник ОСОБА_1 Ні ОСОБА_2 , ні захисник ніяких клопотань не заявляли. Свідкам ОСОБА_10 та потерпілій ОСОБА_7 вона зачитала протокол вголос , так як вони повідомили , що малограмотні . Останні погодилися з записами в протоколах і підписали їх. Також в ході досудового слідства вона проводила відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_2ВІ. і він , в присутності понятих , свого захисника в деталях розповів та на місці показав як вчиняв інкриміновані злочини. Після проведення всіх необхідних слідчих дій вона впевнилася у винуватості ОСОБА_2 у вчиненні крадіжки та грабежу , а тому предявила йому обвинувачення за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України.

Вислухавши підсудного, потерпілих свідків , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що вина підсудного у скоєнні інкримінованих злочинів є доказаною . Суд дійшов до даного висновку як після допиту свідків та потерпілих , так і після дослідження доказів по справі . Судом досліджувалися :

-протокол огляду від 06.02.2010 року, в ході якого було оглянуто місце події , а саме домоволодіння ОСОБА_6 , тобто встановлено точне місце скоєння злочину с. Миколаївка вул.. Петропавлівського району Дніпропетровської області. (а.с. 5-6);

-довідка приватного підприємця ОСОБА_18 , згідно якої вартість мобільного телефону , марки «Sonni Erikson w 200» становить 800 грн. Тобто даної довідкою підтверджується розмір заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_3 ( а.с. 36 ) ;

-протокол ставки віч-на-віч від 09.02.2010 р. ОСОБА_4 слідча дія була проведена між свідком ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_7 і на запитання слідчого до свідка ОСОБА_9 : « Чи бачили Ви , коли саме ОСОБА_2 викрав гроші і що ще , крім грошей?» Свідок ОСОБА_9 відповів : « Я не бачив коли саме ОСОБА_2 викрав гроші у ОСОБА_6 і чи крав ще якісь речі , я не бачив. Андрій увечері вже вдома зізнався мені , в тому , що викрав гроші , а телефон і харчів я не бачив». Таким чином свідченнями даного свідка підтверджується та обставина , що свідок дійсно не був присутній під час відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6Однак , його свідчення підтверджують факт відкритого викрадення грошей ( а.с. 90-91 ) ;

-протокол ставки віч-на-віч від 09.02.2010 р. ОСОБА_4 слідча дія проводилася між підсудним та потерпілою ОСОБА_7 На запитання слідчого до потерпілої : « Чи дозволяла ОСОБА_7 брати будь-які речі ОСОБА_2 або добровільно давала гроші ?» . На дане запитання потерпіла відповіла , що вона нічого не дозволяла брати ОСОБА_2 і ніяких грошей чи речей ОСОБА_2 коли він був у них 05.02.2010 р. Підсудний на дане запитання відповів , що ОСОБА_7 давала йому гроші в сумі 50-60 грн. , а також давала консерви і ковбасу .

Таким чином , показаннями потерпілої ОСОБА_7 підтверджується факт відкритого викрадення майна в будинку ОСОБА_6 Суд не бере до увагу твердження підсудного того , що йому потерпіла ОСОБА_7 сама дала гроші в сумі 5-60 грн. , а також ковбасу і 20 шт. яєць. Дані твердження спростовуються подальшими показаннями потерпілої ОСОБА_7 Остання пояснила : « Коли ОСОБА_2 почав забирати пакет з харчами , то я стала говорити , щоб він поклав їх назад , а він штовхнув мене рукою і я вдарилася головою об лутку». Підсудний про даний факт пояснив , що він цього не памятає» ( а.с. 92 ) ;

- протокол ставки віч-на-віч від 09.02.2010 р. проведеною слідчим між підсудним ОСОБА_2 та свідком ОСОБА_9. Під час проведення даної слідчої дії підсудний розповів про обставини при яких він викрадав гроші , мобільний телефон і харчі в будинку ОСОБА_6 05.02.2010 р. Розповів : « Я викрав гроші та харчі у будинку ОСОБА_6 , а саме- грошей було в сумі десь 150 грн. , я їх здається взяв на столі , а харчі витягував зі столу : пачку ковбаси , банку шпротів , 10 яєць . Ці харчі мені ніхто не дозволяв брати , я це зробив з власної ініціативи . На запитання слідчого : « Хто бачив , що Ви берете гроші і харчі?» Відповів : « Коли крав гроші , то це ніхто не бачив , а коли брав харчі , то це бачила ОСОБА_7 , але вона нічого не говорила». Даним протоколом підтверджується той факт , що підсудний дійсно відкрито заволодів продуктами харчування . Невизнання підсудним відкритого викрадення грошей є його заходом захисту та уникнути відповідальності. Його твердження в цій частині спростовуються іншими вищезазначеними доказами ( а.с. 93-94 ).

-протокол ВО та ОП від 15.02.2010 р. та фототаблицю до нього .В ході проведення даної слідчої дії потерпілий ОСОБА_6 пояснив , що під час розпиття спиртного на столі лежали гроші і мобільний телефон. Потім він ліг спати , так як почував себе погано. Також пояснив , що в столі були продукти харчування , крім тих , які були виставлені для закуски на стіл ( а.с. 95-96 , 97 100 ) ;

-протокол ВО та ОП від 15.02.2010 р. з участю ОСОБА_7 та фототаблицю до нього. Під час проведення даної слідчої дії свідок розповіла про обставини подій 05.02.2010 р. , показала на край столу і пояснила , що на краю стола лежали гроші , які залишив ОСОБА_6 і мобільний телефон. Також показала на стіл , всередині якого знаходилися продукти харчування. Крім того , ОСОБА_7 вказувала , що ОСОБА_2 штовхнув її і вона вдарилася головою об двері. Суд не бере до увагу дану обставину і не вважає її як насильством за допомогою якого підсудний заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_4 обставина не знайшла свого підтвердження в ході подальшого судового слідства , так як потерпіла пояснила , що 05.02.2010 р. після розпиття спиртних напоїв вона була спянілою , не змогла встояти на ногах , похитнулася і вдарилася об двері головою ( а.с. 101-102 , 103-106 ) ;

-протокол ВО та ОП від 15.02.2010 р. та фототаблицю до нього В ході проведення даної слідчої дії підсудний ОСОБА_2 . в присутності понятих та свого захисника на місці показав та розповів про всі обставини вчинення відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6 Зізнався , що зі столу викрав продукти харчування та склав їх у пакет. Із кишені дублянки викрав гроші і не виключає можливості , що викрав гроші зі столу ( а.с. 107-108 , 109 - 111) ;

-протокол предявлення предметів для впізнання від 16.02.2010 р. та фототаблиця. Під час проведення даної слідчої дії підсудний ОСОБА_2 показав на мобільний телефон під № 1 , марки « Соні Еріксон» , імей 5470513 , чорного кольору . ОСОБА_2 пояснив , що саме цей телефон він викрав восени 2009 р. у ОСОБА_3 ОСОБА_4 документом підтверджується той факт , що підсудний ОСОБА_2 дійсно викрав мобільний телефон , марки « Соні Еріксон». Під час проведення впізнання мобільних телефонів був присутній захисник . На думку суду , під час проведення вказаної слідчої дії йшлося про факт крадіжки мобільного телефону . Підсудний впізнав телефон , зазначив , що саме цей телефон він викрав у потерпілого ОСОБА_3 Тобто ні підсудний , ні його захисник не акцентували увагу на тій обставині , що телефон , який впізнав підсудний , потерпілий загубив , а підсудний знайшов його і привласнив знайдене ( а.с. 112 , 113 ) ;

-протокол предявлення предмету для впізнання від 16.02.2010 р. . Із даного документа вбачається , що потерпілий ОСОБА_3 під номером 2 впізнав свій мобільний телефон і який було у нього викрадено 14.09.2009 р. на луках ( а.с.119-120);

-протокол огляду предмету від 06.02.2001 р. ОСОБА_4 протоколом зазначається , що предметом огляду є мобільний телефон , марки « ОСОБА_5 W 200» . Також підтверджується , що саме цей телефон впізнав підсудний ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_3 , так як його ідентифікаційний номер ( імей ) співпадає по кожному протоколу ( а.с. 127 ) .

Таким чином , вищезазначені докази являються належними , достовірними та достатніми для визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні інкримінованих злочинів

та призначення йому покарання , відповідно до закону .

Враховуючі всі інші докази , які маються у справі , суд керується засадами допустимості та достатності їх для вирішення питань , зазначених у ст. 324 КПК України . Дійшовши до даного висновку , суд не досліджував інші докази , які зазначені у обвинувальному висновку та не допитувалися свідки ОСОБА_8 , адже даний свідок не був безпосереднім очевидцем відкритого викрадення грошей та продуктів харчування . Не допитувався свідок ОСОБА_12 Даний свідок купив телефон у підсудного ОСОБА_2 В той же час сам підсудний не заперечує того факту , що він продав свідку телефон і даний телефон належить його співмешканці ) .Учасники судового процесу дійшли висновку про недоцільність дослідження інших доказів .

Юридична оцінка діям підсудного органом досудового слідства по факту викрадення мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_3 дана вірно , як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) , вчинене ОСОБА_2, повторно і кваліфікується за ч.2 ст. 185 КК України .

По факту відкритого заволодіння продуктами харчування та грошима у потерпілого ОСОБА_6 досудовим слідством оцінка діям підсудного дана як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого або з погрозою його застосування такого насильства, повторно вчинене ОСОБА_2 і кваліфікується за ч. 2 ст. 186 КК України. Суд не погоджується з даною кваліфікацією та вважає , що з обвинувачення слід виключити кваліфікуючу обставину грабіж , поєднаний з насильством , яке не є небезпечним для життя . Суд дійшов до даного висновку після допиту потерпілої ОСОБА_7 Адже потерпіла під час допиту в суді пояснила , що підсудний її не штовхав , але лише пригрозив не чинити галасу . Вона була у стані спяніння , похитнулася і сама вдарилася головою об дверну коробку. В діях підсудного присутня кваліфікуюча обставина , погроза застосування насильства та повторність.

Таким чином , дії підсудного по даному факту слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України , як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) , поєднаний із погрозою застосування насильства , яке не є небезпечним для життя чи здоровя , вчинене ОСОБА_2 повторно .

Визначаючи вид та міру покарання , суд бере до уваги , що підсудним скоєно злочин середньої тяжкості ( ч. 2 ст. 185 КК України ) та тяжкий злочин ( ч. 2 ст. 186 КК України ) . Підсудний раніше судимий , судимість не погашена. Інкриміновані злочини вчинив під час іспитового строку , що говорить про те , що підсудний не став на шлях виправлення та перевиховання. За місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин , що помякшують покарання суд у справі не вбачає.

Обставиною , що обтяжує покарання є стан алкогольного спяніння підсудного при вчиненні ним інкримінованих злочинів.

Враховуючи вищенаведене , тобто обставини , що обтяжують відповідальність та характеризують особу підсудного , суд вважає, що за спрямованістю поведінки і як особа підсудний представляє небезпеку для оточуючих і суспільства, оскільки не бажає ставити на шлях виправлення , повторно скоїв умисні злочини . Тому виправлення і перевиховання підсудного можливе тільки в умовах ізоляції його від суспільства , тобто підсудному необхідно призначити покарання у виді реального позбавлення волі. При цьому суд вважає за необхідне застосувати норми ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України та призначити покарання за сукупністю злочинів та вироків. При призначені покарання за сукупністю злочинів слід керуватися принципом поглинення менш суворого покараннря більш суворим , а при призначені покарання за сукупністю вироків , шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком. . Адже , підсудний вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2008 р. був засуджений за ч. 2 та 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі , з іспитовим строком 2 роки.

Таким чином покарання у виді реального позбавлення волі є необхідним та достатнім для його виправлення , перевиховання та попередження нових злочинів , а також буде відповідати цілям покарання ..

Підстав для застосування норм ст. 75 , 69 , 69-1 КК України немає .

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат по справі немає .

Речові докази залишити власнику . Інші слід знищити .

Міру запобіжного заходу взяття під варту залишити без зміни .

На підставі викладеного , керуючись ст.. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_19 визнати винним у вчиненні злочинів , передбачених ч.2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому таке покарання :

-за ч. 2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі ;

-за ч. 2 ст. 186 КК України чотири роки позбавлення волі .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_2 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити до відбування чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_2 призначити покарання за сукупністю вироків , шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2008 р. р. і остаточно призначити до відбування чотири роки та шість місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу взяття під варту залишити без зміни .

Строк відбування обчислювати з дня затримання його в порядку ст. 115 КПК України , тобто з 06.02.2010 р.

Речові докази ( пусті пляшки від горілки- 4 шт. , пусті пачки від цигарок « Прилуки» - 2 шт. та пусту пачку від соку « Садочок» - 1 шт. ) , які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Петропавлівського РВ УМВС- знищити.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 діб після його проголошення , а засудженим , який перебуває під вартою , - в той же строк з дня вручення йому копії вироку .

Суддя М.П. Полубан