Справа № 127/3698/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

12.09.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки із застосуванням ст. 76 КК України;

- у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0007490 від 15.10.2014 року, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену судимість за ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, повторно 08.10.2014 року, приблизно о 23:00 годині перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , маючи на меті заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, умисно, з корисливих спонукань, використовуючи завчасно налагоджені довірливі відносини, звернувся до ОСОБА_6 , яка винаймала кімнату в його квартирі, з проханням надати йому на декілька годин належний їй планшет марки Sumsung GT-P 5100 Galaxy TAB 2 16G410 для свого особистого використання, при цьому не маючи на меті його повертати. ОСОБА_6 , будучи введеною в оману та впевненою у добросовісності намірів ОСОБА_4 , передала йому планшет марки Sumsung GT-P 5100 Galaxy TAB 2 16G410 в корпусі білого кольору, вартістю згідно товарознавчої експертизи 2400 (дві тисячі чотириста) гривень, який ОСОБА_4 потерпілій не повернув, а розпорядився планшетом на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: 08.10.2014 року потерпіла ОСОБА_6 попросила його тимчасово помінятись кімнатами, за що дала йому на ніч пограти на своєму планшеті. Так як йому потрібні були гроші, він взяв планшет та зателефонував своєму товаришу, якому запропонував за винагороду в сумі 100 гривень здати на його ім`я планшет в ломбард, на що товариш погодився. Зустрівшись з товаришем, вони здали в ломбард планшет за 1000 гривень, з яких він віддав 100 гривень товаришу, а решту віддав в рахунок свого власного боргу. Повернувшись додому, він пояснив ОСОБА_7 , що планшета у нього немає, оскільки його викрали, проте пообіцяв його повернути на протязі чотирьох днів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що вона винаймала окрему кімнату в квартирі у обвинуваченого. одного дня ввечері ОСОБА_4 попросив у неї планшет для того, щоб подивитись фільм чи порозмовляти з мамою, на що вона погодилась і дала обвинуваченому свій планшет «Самсунг» білого кольору, який був подарований їй батьком та просила незабаром повернути. Згодом, вона зайшла в кімнату до ОСОБА_8 та попросила повернути планшет, проте обвинувачений попросив залишити планшет йому ще на деякий час, оскільки він розмовляв по ньому зі своєю дівчиною. Вона сказала ОСОБА_9 занести планшет їй в кімнату, коли він закінчить розмовляти, на що той погодився. Вранці, біля 05:00 години, коли вона прокинулась і не виявила ні планшету ті обвинуваченого, вона викликала працівників міліції. ОСОБА_4 повернувся додому через три дні та планшета у нього не було, згодом вона дізналась, що він здав планшет в ломбард.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з ЄРДР №0007490 від 15.10.2014 року (а.с. 62), протоколу прийняття заяви про злочин від громадянки ОСОБА_6 від 09.10.2014 року (а.с. 64), копії квитанцій про вартість планшету (а.с. 65-66), листа з Пт «Ломбард Соломон» (а.с. 67), висновку експертизи №903 від 30.10.2014 року (т.1 а.с. 68-71), постанови старшого слідчого ВРЗЛКР СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_10 від 30.10.2014 року про визнання речовим доказом планшета марки Sumsung GT-P 5100 Galaxy TAB 2 16G410 (а.с. 72), суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні злочину.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Суд вважає за необхідне виключити таку кваліфікуючу обставину, як вчинення злочину шляхом обману оскільки вона не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше судимою та вчинив злочин в період невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2014 року (т.1 а.с. 88-91), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 84-85), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 87).

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття, та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, думки потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого, враховуючи молодий вік обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді штрафу, в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 190 КК України та на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання слід приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2014 року, допустивши кожен вирок до самостійного виконання, що узгоджується з позицією викладеною в абзаці 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Також, відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 вартість проведення криміналістичного дослідження експертизи №903 від 30.10.2014 року (т.1 а.с. 68-71), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ОСОБА_4 злочину.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 53, 65-67, 71 КК України ст. ст. 100, 124, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 (однієї тисячі сімсот) гривень.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 (однієї тисячі сімсот) гривень повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2014 року у виді 2 років обмеження волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, із покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України у виді зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи. Кожен з вироків допустити до самостійного виконання.
На підставі ст. 124 КК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 307 (триста сім) гривень 45 (сорок п`ять) копійок у відшкодування вартості проведення експертизи № 903 від 30.10.2014 року (а.с.71).

Відповідно до ст. 100 КПК України, речовий доказ - планшет марки Sumsung GT-P 5100 Galaxy TAB 2 16G410, переданий на зберігання власнику ОСОБА_11 залишити останній.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: