Справа №610/4055/15-к
Провадження №1-кп/610/28/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія кримінальне провадження №0001403 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Зоряне Ружинського району Житомирської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, розлученої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2012 року ОСОБА_4 звернулась до Балаклійського районного центру зайнятості, розташованого в м.Балаклія Харківської області по вул.Леніна, буд.93 А, за допомогою у працевлаштуванні, де того ж дня і була зареєстрована як така, що шукає роботу.

18.07.2012 року ОСОБА_4 до Балаклійського районного центру зайнятості подана заява про надання їй статусу безробітного.

На підставі вказаної заяви, наказом Балаклійського районного центру зайнятості №НТ120718 від 18.07.2012 року ОСОБА_4 наданий статус безробітного та призначена допомога по безробіттю терміном з 18.07.2012 року по 12.07.2013 року.

Однак, ОСОБА_4 , не зважаючи на отримані під час подальших відвідувань Балаклійського районного центру зайнятості роз`яснення чинного законодавства України про зайнятість, наданий їй статус та виплату допомоги по безробіттю, усупереч вимогам норм ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» (згідно якої до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством); ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (згідно якого застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг), ч.1 п.20 Постанови КМУ №219 від 14.02.2007 року (згідно якої, громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня укладення цивільно-правового договору, предметом якого є діяльність, спрямована на виконання власними силами робіт, надання послуг) та п.5.5 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України №307 від 20.11.2000 року (згідно якого виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами) не повідомила Балаклійський районний центр зайнятості про те, що вона 18.04.2013 року та 03.06.2013 року укладала з Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОМАСТЕР» () цивільно-правові договори, на підставі яких з 18.04.2013 року по 30.04.2013 року та з 03.06.2013 року по 31.12.2013 року виконувала ручні та частково механізовані роботи з догляду за поголів`ям птиці, за що отримала дохід в сумі 389,49 гривень та 3866,28 гривень відповідно. При цьому ОСОБА_4 , не маючи на це законних підстав, оскільки з дня укладення 18.04.2013 року вищевказаного цивільно-правового договору повинна була втратити статус безробітного та право на отримання допомоги по безробіттю, продовжувала одночасно незаконно отримувати вказану допомогу по безробіттю у Балаклійському районному центрі зайнятості.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом обману, який виразився в умисному неподанні до Балаклійського районного центру зайнятості відомостей, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю, в період часу з 18.04.2013 року по 02.06.2013 року незаконно заволоділа чужим майном, отримавши у Балаклійському районному центрі зайнятості допомогу по безробіттю за період з 18.04.2013 року по 02.06.2013 року на загальну суму 1 823,80 гривень, в результаті чого зазначеній установі спричинена матеріальна шкода на вищевказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю і підтвердила, що злочин нею був вчинений при фактичних обставинах, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо не карати.

Представник потерпілого - ОСОБА_5 підтвердила суду факт звернення ОСОБА_4 до центру зайнятості та отримання нею виплат по безробіттю за період з 18.04.2013 року по 02.06.2013 року в розмірі 1823,80 грн., в той час як обвинувачена отримувала дохід у виді оплати за виконання робіт за цивільно-правовими договорами за період з 18.04.2013 року по 30.04.2013 року - в розмірі 389,49 грн. та за період з 03.06.2013 року по 31.12.2013 року - в розмірі 3866,28 грн. Матеріальні збитки відшкодовані обвинуваченою повністю.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового процесу, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає у них сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд їм роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачена не оспорює фактичні обставини справи, судом дослідження інших доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченої, яка не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в ході досудового розслідування, допитом представника потерпілого і вивченням письмових доказів відносно особи обвинуваченої, інші учасники судового провадження також не заперечують проти цього.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

На підставі ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченій суд враховує тяжкість злочину, який згідно ст.12 КК України за класифікацією злочинів відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра та в КВІ не перебуває, думку представника потерпілого, яка просить суворо не карати обвинувачену.

Крім того, згідно ст.66 КК України, суд враховує дачу правдивих свідчень обвинуваченою, чим активно сприяла у розкритті злочину, щире каяття, повне добровільне відшкодування завданого збитку, що судом визнаються такими обставинами, що пом`якшують її покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Суд вважає необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі - тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази - належним чином завірені копії наступних документів: картки персонального обліку №00002 ОСОБА_4 та додаток до ПК; заяви від 18.07.2012 року про надання статусу безробітного ОСОБА_4 ; довідки з даними про виконані платежі ОСОБА_4 ; витягу із наказів про прийняті рішення по особі від 19.06.2013 року; довідки обміну даних з ДПА; довідки про суму отриманого матеріального забезпечення ОСОБА_4 за період з 18.04.2013 року по 02.06.2013 року; довідки перерахування допомоги по безробіттю ОСОБА_4 ; акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №226 від 12.08.2015 року, а також оригінали: договору №1/61 від 18.04.2013 року, укладеного між вказаним товариством та ОСОБА_4 ; акт приймання-передачі наданих послуг до Договору №1/61 від 18.04.2013 року; видатковий касовий ордер від 28.05.2013 року; договору №15/2 від 03.06.2013 року, укладеного між вказаним товариством та ОСОБА_4 ; 4 акти приймання-передачі наданих послуг до Договору №15/2 від 03.06.2013 року; 4 видаткові касові ордери від 25.07.2013 року; 30.09.2013 року; 29.11.2013 року та 30.01.2014 року зберігати у матеріалах кримінального провадження №0001403.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, а представник потерпілого має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1