Справа №1-240/10 03.08.2010 02.09.2015
справа № 11- 476/2010 року головуючий суду 1 інстанції
категорія: 2 ст. 272 КК України суддя: ОСОБА_1
доповідач апеляційного суду
суддя: ОСОБА_2

03 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі :
головуючого: ОСОБА_3
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_5
засудженого: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
потерпілого: ОСОБА_8
представника потерпілого: ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2010 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Конюхи Козівського району Тернопільської області, громадянина України, раніше не судимого,
засуджено:
-за ч. 2 ст. 272 КК України до 4 років обмеження волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк 3 роки;
-за ч. 1 ст. 172 КК України до позбавлення права займати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк 2 роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 3, 4 ст. 76 КК України.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь:
-Миколаївської міської лікарні № 3 міськвиконкому 9349, 35 грн. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.
За вироком суду ОСОБА_6 з 2000 року працював на посаді голови автогаражного кооперативу «Керамік» і будучи посадовою особою, виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки. В своїй діяльності ОСОБА_6 повинний був дотримуватися вимог законодавства про охорону праці, спеціальних правил, які регулюють безпеку праці. Але ОСОБА_6 в порушення п. 3.17, 6.3, 6.4, 6.5, 6.10 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці №15 від 26.01.2005 року допускав до роботи працівників, які не пройшли інструктаж та перевірку знань з питань охорони праці; не проводив вступного, первинного, повторного інструктажів; не організував ведення журналів інструктажів з питань охорони праці; в порушення Постанови КМУ №1631 від 15.10.2003 року «Про затвердження порядку видачі дозволів Держкомітету з нагляду за охороною праці та його територіальними органами» не отримав дозвіл на виконання робіт підвищеної безпеки та допустив інші порушення спеціальних правил, які регулюють безпеку праці. Зазначені порушення правил безпеки ОСОБА_6 привели до завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_8 під час виконання ним роботи з підвищеною небезпекою.
Так, ОСОБА_6 без отримання спеціального дозволу на виконання робіт в діючих електроустановках та в зонах дії току високої напруги, які згідно п..п.3,4 Додатку 1 до Порядку видачі дозволу Державним комітетом з нагляду за охороною праці та його територіальними органами, затвердженому Постановою КМУ за №1631 від 15.10.2003 року є роботами підвищеної небезпеки, не забезпечив додержання правил безпеки при виконанні цих робіт.
12.09.2009 року в першій половині дня ОСОБА_6 дав усне розпорядження працівнику кооператива електрику 3-го рівня допуску (виконання робіт в зоні високої частоти напруги до 1000V) ОСОБА_8 пофарбувати КТП № 140 (трансформатор 160 кВА), яка розташована на території автогаражного кооперативу «Керамік» та знаходиться на його балансі. ОСОБА_8 попередив ОСОБА_6 що він не має допуску до виконання робіт в зоні високої частоти напруги до 6000V, а також неможливості виконання цієї роботи без спеціальних засобів захисту. Але отримавши повторну вказівку на фарбування вказаної підстанції, ОСОБА_8 заліз за допомогою драбини на її дах і в ході підготовчих дій до фарбування отримав низьковольтну електротравму, внаслідок чого йому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
Крім того, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду голови автогаражного кооперативу «Керамік», грубо порушував законодавство про працю.
В порушення ст. 38 КЗпП України до трудових книжок найманих працівників ОСОБА_6 не вносились записи про прийняття та звільнення з роботи; в порушення ст. 142 КЗпП України не були розроблені правила внутрішнього трудового розпорядку; в порушення вимог ст.5 Закону України «Про охорону праці» ОСОБА_6 позбавив ОСОБА_8 загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, оскільки з нарахованих сум оплати праці останнього не проводилися відрахування в фонд соціального страхування, а також допустив інші порушення законодавства про працю.
В апеляції засуджений ОСОБА_6 вказує на те, що в нещасному випадку винен сам ОСОБА_8 , який грубо порушив правила техніки безпеки. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 проходив інструктаж по техніці безпеки за основним місцем роботи на заводі «Зоря-Машкпроект». Наполягає на тому, що він не давав ОСОБА_8 вказівки пофарбувати КТП № 140 (трансформатор 160 кВА), оскільки той не є працівником автогаражного кооперативу «Керамік». Крім цього вказує на те, що показання ОСОБА_8 непослідовні, містять в собі протиріччя і не були перевірені шляхом слідчого експерименту. Стверджує, що показання ОСОБА_8 спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.
У зв`язку з наведеним просить його виправдати.
В апеляції захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 виправдати за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України. Вважає, що суд вийшов за межі обвинувачення, чим порушив право ОСОБА_6 на захист. Разом з тим, посилаючись на порушення судом вимог ст. 297 КПК України, просить вирок суду скасувати в частині цивільного позову з направленням справи на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. Стверджує, що висновки суду про те, що ОСОБА_6 не сплачував за потерпілого ОСОБА_8 внески в фонд соціального страхування не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що від сум заробітної плати ОСОБА_8 проводилися відрахування в фонд соціального страхування, про що свідчать звіти до вказаного фонду. На думку апелянта суд не дав належної оцінки показанням потерпілого ОСОБА_8 , які були спростовані показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Зазначене на думку апелянта перешкоджало суду винести законний вирок.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляцій, думку прокурора ОСОБА_5 , пояснення потерпілого ОСОБА_8 , його представника ОСОБА_9 , які вважають подані апеляції необґрунтованими, а вирок суду обґрунтованим і законним, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Вина ОСОБА_6 в порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.272 КК України.
Так, показаннями потерпілого ОСОБА_8 було встановлено, що він, працюючи електриком на заводі «Зоря-Машпроект», за пропозицією директора автогаражного кооператива "Керамік" ОСОБА_6 працював електриком і в цьому кооперативі.
12.09.2009 року від ОСОБА_6 він получив завдання пофарбувати підстанцію, яка знаходиться на території автогаражного кооперативу "Керамік". Усередині підстанції знаходився трансформатор напругою 6000В, у зв`язку з чим він попередив ОСОБА_6 про те, що у нього не має допуску до виконання робіт в зоні високої частоти напруги до 6000V, а також неможливості виконання цієї роботи без спеціальних засобів захисту. Але ОСОБА_6 з цього приводу не подзвонив в орган енергонагляду. Разом з ОСОБА_6 до підстанції приставили драбину і він заліз на її дах. Побачивши на даху пил, він перед фарбуванням почав його змітати ганчіркою і його вдарило струмом.
Того дня він не вживав спиртні напої. В результаті електротравми отримав тілесні ушкодження, по поводу яких лікувався у лікарні. Інструктаж по техніці безпеки він проходив за основним місцем роботи. ОСОБА_6 такий інструктаж з ним не проводив.
Колегія суддів погоджується з тим, що суд 1 інстанції в основу обвинувачення ОСОБА_6 поклав показання потерпілого ОСОБА_8 , оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі.
Сам засуджений ОСОБА_6 в своїх показаннях не заперечував факту отримання ОСОБА_8 електротравми під час знаходження останнього на даху підстанції, розташованої на території автогаражного кооперативу "Керамік". При цьому, підтвердив те, що ОСОБА_8 , працюючи електриком на заводі «Зоря-Машпроект», без укладення трудового договору виконував на території автогаражного кооперативу "Керамік" його завдання, за що отримував 100 грн. в місяць. Інструктажу з техніки безпеки він із ОСОБА_8 не проводив.
Разом з тим заперечував факт дачі ОСОБА_8 вказівки пофарбувати підстанцію 12.09.2009 року. Стверджував, що в цей день ОСОБА_8 знаходився в нетверезому стані і він відправив його додому.
Колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції вірно віднісся критично к показанням ОСОБА_6 в тій частині, що він не давав ОСОБА_8 вказівки пофарбувати підстанцію, а в той день відправив ОСОБА_8 додому у зв`язку із знаходженням останнього в нетверезому стані, оскільки це спростовується дослідженими судом доказами.
Згідно витягу з рішення Ленінського районного комітету народних депутатів № 69 від 10.08.2000 ОСОБА_6 був затверджений головою правління автогаражного кооперативу "Керамік" (т.2а.с.61);
Як вбачається із статуту автогаражного кооперативу "Керамік" голова кооперативу виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки (т. 2 а.с. 69).
Таким чином, ОСОБА_6 , виходячи із своїх повноважень, давав завдання працівникам автогаражного кооперативу, в тому числі і ОСОБА_8 , який працював в цьому кооперативі електриком без укладення трудової угоди.
Потерпілий ОСОБА_8 підтвердив факт виконання ним робіт в автогаражному кооперативі "Керамік" тільки за вказівками голови кооперативу ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_13 теж показала суду, що електрику ОСОБА_8 давав завдання по роботі тільки голова ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_6 старався не залишати ОСОБА_8 без нагляду, оскільки той був неуважним в роботі.
З огляду на наведені обставини суд 1 інстанції вірно віднісся критично і до показань свідка ОСОБА_12 , яка показала, що ОСОБА_8 за власною ініціативою, без вказівки голови ОСОБА_6 заліз на дах підстанції, де отримав електротравму.
Що стосується показань свідка ОСОБА_11 про те, що 12.09.2009 року на території автогаражного кооперативу "Керамік" біля підстанції він бачив електрика ОСОБА_8 із драбиною, то ці показання не спростовують показань потерпілого ОСОБА_8 , на що вказували апелянти, оскільки цей свідок не був очевидцем події, яка трапилася 12.09.2009 року, від початку до кінця.
Як правильно зазначив суд, не знайшло свого підтвердження і твердження засудженого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_8 не був допущений до роботи у зв`язку із знаходженням його в нетверезому стані, оскільки із висновку судово-медичної експертизи №3199/2877-09 видно, що в медичній картці стаціонарного хворого відсутні дані про наявність в крові алкоголю (т. 1 а.с. 228-229).
Цією ж експертизою встановлена наявність у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді електроопіку 20-22% 3-4 ст. тулуба, кінцівок (низьковольтна електротравма), які ускладнилися розвитком опікової хвороби. Дані тілесні ушкодження могли утворитися незадовго до моменту надходження на стаціонарне лікування, не виключено 12.09.09 року, як вказано у фабулі постанови, в тому числі під час роботи на електричній підстанції. Тілесні ушкодження у ОСОБА_14 відносяться до категорії тяжких, небезпечних для життя.
Також відповідає фактичним обставинам справи висновок суду 1 інстанції про те, що зазначені тяжкі наслідки настали внаслідок порушення правил безпеки головою автогаражного кооперативу "Керамік" ОСОБА_6 , який зобов`язаний їх дотримувати.
Так, наказом № 2 від 16.01.2009 року відповідальним за електрогосподарство в автогаражному кооперативі "Керамік" був призначений ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 74).
Згідно витягу з протоколу № 20 засідань комісії з перевірки знань "Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів" ОСОБА_6 є відповідальним за електрогосподарство (т. 1 а.с. 120).
Згідно акту розмежування балансової приналежності електромереж і експлуатаційною відповідальності сторін, підстанція КТП 140 знаходиться на території автогаражного кооперативу "Керамік" і директор цього кооперативу ОСОБА_6 несе відповідальність за її технічний стан і безпечну експлуатацію електромереж і електроустановок (т. 1 а.с. 155-156).
В ході оперативної перевірки, проведеної Територіальним Управлінням Держгірпромнагляду по Миколаївській області стосовно дотримання чинного законодавства України про охорону і техніки безпеки посадовцями автогаражного кооперативу "Керамік" були встановлені грубі порушення вимог законодавства про охорону праці і техніки безпеки з боку голови кооперативу ОСОБА_6 , що підтверджується даними акту № 96 від 23.10.09 року (т. 1 а.с. 134 - 135).
З огляду на наведене, є безпідставними доводи апелянтів про непричетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України.
Також безпідставним є твердження захисника ОСОБА_7 про порушення права ОСОБА_6 на захист, оскільки суд розглянув справу в межах обвинувачення.
Покладені в основу обвинувачення показання потерпілого ОСОБА_8 колегія суддів визнає достовірними, оскільки вони підтверджуються вищевикладеними доказами по справі.
Тому не заслуговують на увагу посилання апелянтів на те, що показання потерпілого ОСОБА_8 потребували перевірки шляхом слідчого експерименту.
Твердження засудженого ОСОБА_6 про те, що він не міг давати вказівки ОСОБА_8 пофарбувати підстанцію, оскільки той не працював в автогаражному кооперативі «Керамік» є безпідставними.
Виявлена та вилучена в ході обшуку службового кабінету голови АГК "Керамік" ОСОБА_6 від 14.12.09 року бухгалтерська та інша документація підтверджує виплату зарплати ОСОБА_8 за виконану роботу і суми перерахованих у відповідні фонди податків за нарахований дохід, а також сплату страхових внесків по працівникові автогаражного кооперативу «Керамік» ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 56-57);
Також до матеріалів справи були долучені листи паперу з переліком електроробіт, проведених електриком ОСОБА_8 для потреб кооперативу за січень-вересень 2009 року (т. 2 а.с. 106-110).
За повідомленням Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Миколаєва 16.10.09 № 7507/9/17-132 в автогаражному кооперативі "Керамік" відповідно податковим розрахункам за 2 квартал 2009 року, працювало в штаті 5 співробітників. У тому числі нараховувався і виплачувався прибуток, перераховано податків із сум прибутків і по співробітникові з ідентифікаційним номером - № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 8).
Зазначене підтверджує наявність фактичних трудових правовідносин між автогаражним кооперативом "Керамік" та ОСОБА_8 і свідчить про те, що саме головою цього кооперативу ОСОБА_6 давалися завдання по роботі ОСОБА_8 .
Але за повідомленням ОСОБА_6 на вимогу прокурора встановлено, що ним не були оформлені у відповідності із законодавством трудові відносини з електриком ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 184);
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 в грубому порушенні ним законодавства про працю теж є обґрунтованими, відповідають дослідженим судом доказам, що як і кваліфікація дій за ч.1 ст.172 КК України, засудженим та його захисником не оспорюються.
Але колегія суддів погоджується із твердженням захисника ОСОБА_7 про необхідність виключення із обвинувачення його підзахисного ОСОБА_6 посилання на не відрахування відповідних внесків з нарахованих сум оплати праці ОСОБА_8 в фонд соціального страхування, оскільки це спростовується показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що від сум заробітної плати електрика ОСОБА_8 та інших працівників автогаражного кооперативу "Керамік" проводилися відрахування в фонд соціального страхування; даними розрахункових відомостей про нарахування страхових внесків до вказаного фонду з нарахованих сум оплати праці працівників автогаражного кооперативу "Керамік" (т.2 а.с.117- 119).
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на допущене судом 1 інстанції порушення вимог законодавства при вирішенні цивільного позову.
Так, суд постановив стягнути на користь ОСОБА_8 та Миколаївської міської лікарні № 3 міськвиконкому завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду з голови автогаражного кооперативу "Керамік" ОСОБА_6 .
Але згідно вимогам ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За повідомленням ВАТ "Миколаївобленерго" від 23.10.09 року власником КТП - 140 (трансформатор 160кВА) є автогаражний кооператив "Керамік", розташований за адресою м. Миколаїв, вул. Казарського, 7 (т. 1 а.с. 147).
Тому виходячи із вимог ч.2 ст. 1187 ЦК України, завдана джерелом підвищеної небезпеки шкода ОСОБА_8 , Миколаївській міській лікарні № 3 міськвиконкому повинна відшкодовуватися з власника КТП - 140 (трансформатор 160кВА), а саме: юридичної особи - автогаражного кооперативу "Керамік".
Зазначене порушення судом вимог закону є істотним, оскільки перешкодило суду постановити законний, обґрунтований вирок в частині вирішення питання цивільного позову, що у відповідності із ст. 367 КПК України є підставою для скасування вироку у цій частині, з направленням справи на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.
При визначенні покарання ОСОБА_6 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував вчинення ним тяжкого злочину і злочину невеликої тяжкості і з урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, характеризується позитивно за місцем проживання; обставини, яка пом`якшує покарання добровільне часткове відшкодування завданого збитку, призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів
Апеляції засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Ленінського районного суду від 25 травня 2010 року у відношенні ОСОБА_6 в частині вирішення цивільного позову скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині даний вирок у відношенні ОСОБА_6 залишити без зміни, виключивши із мотивувальної частини вироку обвинувачення про не відрахування відповідних внесків з нарахованих сум оплати праці ОСОБА_8 в фонд соціального страхування.

Головуючий:

Судді: