Справа № 459/1662/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/685/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарях: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000771 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 17 червня 2015 року про обвинувачення, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тучне Перемишлянського району Львівської області, українця, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого: 02.09.2013 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 186 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., ухвалою цього ж суду від 30.09.2014 року штраф було замінено на 50 годин громадських робіт за місцем проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ст. 382 ч. 1 КК України
з участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:
цим вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком в 1 (один) рік. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 02.09.2013 року, з урахуванням ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 30.09.2014 року та визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком в 1 (один) рік 1 (один) день з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід ОСОБА_7 - домашній арешт - замінено на тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту у залі суду і строк відбуття покарання рахується з 17.06.2015 року - часу його затримання.
Згідно вироку суду ОСОБА_7 16.12.2014 року прибув до КВІ м. Червонограда УДПтСУ у Львівській області, де працівниками даної установи, у відповідності до вимог чинного законодавства, був ознайомлений з порядком та умовами відбуття покарання у виді 50 годин громадських робіт, призначеного йому ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 30.09.2014 року. Будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді громадських робіт, будучи попередженим про кримінальну відповідальність в зв`язку з невиконанням вищевказаного рішення суду та, отримавши під особистий підпис направлення 16.12.2014 року в КП «Червонограджитлокомунсервіс» ОСОБА_7 без поважних на те причин жодного разу не відвідав даний комунальний заклад для відбування покарання у виді громадських робіт, тим самим з 17.12.2014 року умисно ухилився від виконання ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 30.09.2014 року про відбуття покарання у виді 50 годин громадських робіт, яка набрала законної сили.
На вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 17 червня 2015 року та винести виправдувальний вирок у зв`язку з непричетністю до даного злочину.
У поданій апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам по справі в частині підтвердження вини засудженого, однобічно та неповно провів судове слідство, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він не являється суб`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, яким може бути лише службова особа, яка відповідно до повноважень повинна була вчинити дії по виконанню судового рішення.
Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає таку безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Диспозицією ч.1 ст.382 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.389 КК України кримінальна відповідальність настає за ухилення від відбування громадських чи виправних робіт особою, засудженою до цього покарання.
Згідно з нормами кримінального процесуального закону, зокрема ч.2 ст.43 КПК України, засудженою вважається та особа, обвинувальний вирок суду щодо якої набрав законної сили.

Таким чином, зі змісту частини 2 ст.389 КК України, вбачається, що суб`єктом вказаного злочину може бути лише та особа, яка засуджена до громадських чи виправних робіт, тобто така, якій одне з вказаних покарань було призначено вироком суду, а не та, яка відбуває покарання на підставі інших судових рішень.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 02 вересня 2013 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., а ухвалою цього ж суду від 30 вересня 2014 року ОСОБА_7 призначене покарання у виді штрафу було замінено на 50 годин громадських робіт.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані місцевим судом за ч.1 ст.382 КК України, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого є безпідставними та не підлягають до задоволення.
Щодо доводів апелянта про те, що суб`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, є спеціальний суб`єкт - службова особа, то такі є безпідставними, оскільки згідно диспозиції вказаної статті, яка є і була чинною на момент вчинення кримінального правопорушення, суб`єктом вчинення даного злочину є загальним.
Висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: направленням № 10 КВІ/3-8/3307 від 16.12.2014 р., з якого вбачається, що Шпачинського направлено до КП «ЧЖКС» для відбуття громадських робіт; розпискою, відповідно до якої він ознайомлений зі ст.369 КК України; листом реєстрації, з якого вбачається, що ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію 22.12.2014 року, 12.01.2015 року, 26.01.2015 року, 09.02.2015 року, 23.02.2015 року, 10.03.2015 року, 14.04.2015 року, 27.04.2015 року до КВІ м.Червонограда; відповіддю від 19.05.2015 року директора КП «ЧЖКС» ОСОБА_9 , адресованою слідчому СВ Червоноградського МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_10 , згідно з якою ОСОБА_7 не з`являється на Комунальне підприємство для відпрацювання громадських робіт; повідомленням Червоноградської центральної міської лікарні від 06.04.2015р. №1960, згідно якого ОСОБА_11 з 16.12.2014р. по 06.04.2015р. за медичною допомогою не звертався; повідомлення Червоноградської центральної міської лікарні від 19.05.2015р. №2841 про те, що Шпачинський з 30.09.2014р. по 28.04.2015р. не перебував на лікуванні (стаціонарному, амбулаторному) у лікарні.

На переконання колегія суддів апеляційного суду, оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим, й підстав для його зміни чи скасування не вбачаються.
Керуючись ст.ст.405, 407, 408 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 17 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:
Судді: