Справа № 727/7955/15-к
Провадження № 1-кс/727/2399/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження:

слідчий - ОСОБА_3

скражник ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №000112 від 24.06.2015р., -

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з скаргою на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 від 22.09.2015 р. якою було відмовлено у визнанні його потерпілим.

Скаржник вважав, що вищезазначена постанова є незаконною і підлягає скасуванню оскільки невизнанням його потерпілим були порушені його права, також своєчасно він не був ознайомлений з оскаржуваною постановою.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в ній.

Слідчий в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши доводи сторін, вивчивши скаргу та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою старшого слідчого відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 від 22.09.2015 р. відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню №000112 від 24.06.2015р., яке внесено за його заявою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 366 ч.1, 367 ч.1 КК України.

Згідно з ст. 55 ч.1,2,5 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається з матеріалів, досудове розслідування по кримінальному провадженню №000112 триває, на момент винесення слідчим ОСОБА_3 постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 , органом досудового розслідування не було здобуто достатньо доказів того, що ОСОБА_4 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, також не проведено всі необхідні слідчі дії, про що самим слідчим зазначено в оскаржуваній постанові.

Отже враховуючи встановлені по кримінальному провадженню обставини, приходжу до висновку, що постанова слідчого ОСОБА_3 є обґрунтованою та винесеною відповідно до вимог КПК України на даному етапі досудового розслідування.

Окрім цього вважаю, що права ОСОБА_4 відмовою у визнанні його потерпілим не порушувались, оскільки він на підставі ст. 55 ч.2 КПК України під час проведення досудового розслідування по його заяві про злочин, незважаючи на визнання чи невизнання його потерпілим користуватися правами та обов`язками потерпілого.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм та встановлених по справі обставин вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 303 309 КПК України,

Ухвалив:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №000112 від 24.06.2015р.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав:

06.10.2015 р. ________________________________________________