Справа № 314/4430/15-к Провадження № 1-кс/314/665/2015

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2015 м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
22.09.2015 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 20.09.2015 приблизно о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись у тамбурі вагону №1 електропотягу №6586 сполученням «Запоріжжя Синельникове», на станції «Новогуполівка» Придніпровської залізниці, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою умисного протиправного спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, скориставшись тим, що ОСОБА_8 стояв до нього спиною та не очікував нанесення тілесних ушкоджень, спочатку обхопив його лівою рукою за шию, а потім тримаючи у правій руці ніж, наніс ОСОБА_8 два почергових удари в область черевної порожнини. Після чого ОСОБА_6 не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свій злочинний намір наніс останньому, тримаючи в правій руці ніж, удар по великому пальці правої кисті.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани великого пальця правої кисті, проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пересіченням м`язів живота зліва, кровотеча із артерій гіпогастрія, розсічення поперечної ободової кишки з обопільною зачеревною гематомою, внутрішню кровотечу, які є небезпечні для життя та кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження в момент заподіяння.
Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, тобто: «умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння».
21.09.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальних провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами: оглядом місця події, показанням потерпілого ОСОБА_8 , показаннями свідків ОСОБА_9 .
В судовому засіданні слідчі СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області старший лейтенант міліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав у повному обсязі і просив його задовольнити. Вказує, що всі вищевказані слідчим обставини свідчать про те, що підозрюваний схильний приховуватись від досудового розслідування і суду, оскільки ОСОБА_6 знаходячись в еклектропотязі, спробував втекти, однак був затриманий залізничниками та схильний незаконно впливати на потерпілого, так як останній госпіталізований до Синельниковської ЦРКЛ, де проходе лікування і не може самостійно покинути заклад, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.
Адвокат ОСОБА_7 , захисник підозрюваного та сам підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, зазначивши, що ОСОБА_6 , постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , наміру на зміну місця проживання не має, факт нанесення тілесного ушкодження визнає в повному обсязі, сприяє розкриттю злочину. Крім того при обранні запобіжного заходу також необхідно врахувати, що підозрюваний є інвалідом 2 групи, стан здоров`я, у зв`язку з чим, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка рідний брат підозрюваного ОСОБА_10 охарактеризував його з позитивної сторони та пояснив, що його брат має постійне місце проживання, де проживає з цивільною дружиною та її донькою, зовсім не вживає алкогольні напої так як 20.08.2015р. переніс операцію, є інвалідом 2-ї групи.
Заслухавши в судовому засіданні, слідчого і прокурора, які просили задовольнити дане клопотання в повному обсязі, захисника, підозрюваного, які заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідка, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, на які посилається слідчий, як на підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , не обґрунтовано і не підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 12, 177 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Згідно рішення Конституційного суду України за №14-рп/2003 від 08.07.2003р. при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, враховується тяжкість злочину, у чиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, яка скоїла злочин, та відповідає вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та її основних свобод.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 досудовим слідством підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України є тяжким злочином, оскільки санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років.
Однак в судовому засіданні слідчим та прокурором не доведене недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотання.
Так, не знайшли свого підтвердження ризики, на які вказував слідчий СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області старший лейтенант міліції ОСОБА_4 , а саме: на п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки в судовому засіданні встановлено, що останній має постійне місце проживання, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, переконливих доказів щодо того, що ОСОБА_6 намагався втекти, або може впливати на свідків чи потерпілого слідчому судді слідчим та прокурором надано не було, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість знята у встановленому законом прядку, таким чином підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України слідчому судді надано не було.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в зв`язку з чим в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
Враховуючи викладені вище обставини, особу підозрюваного, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання, стан здоров`я; відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважаю за необхідним та достатнім застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені у судовому засіданні обставини дають підстави застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Керуючись вимогами ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки - з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та в суд на визначений ним час; не залишати місце постійного мешкання, а саме - будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомив письмово під розпис, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання слідчого відділення Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20.00 години вечора до 06.00 години ранку, строком на шістдесят днів.
Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або іншого органу державної влади, який буде здійснювати наявне кримінальне провадження щодо злочину, у вчинені якого йому повідомлено про підозру.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Визначити строк дії ухвали тривалістю 60 днів - до 21.11.2015 року.
Ухвалу про застосування запобіжного у вигляді домашнього арешту передати Вільнянському РВ ГУМВС України в Запорізькій області для негайного виконання і постановки підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік, про що необхідно повідомити слідчого.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1
23.09.2015