справа № 563/1279/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.02.2016 м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

адвоката обвинуваченого ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець кримінальне провадження №0000391 відносно

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сапожин Корецького району та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого 23.06.2011 року Корецьким районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням зі встановленим іспитовим строком 1 рік;

- ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

23 листопада 2015 року приблизно о 04 год. 30 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою таємного викрадення чужого майна, викрали поблизу господарства гр. ОСОБА_7 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , півтора складометри дров твердих порід дерев, які належали останній. В цю ж ніч приблизно о 05 год. 00 хв. гр. ОСОБА_5 продав викрадені дрова місцевій жительці с. Самостріли ОСОБА_8 за 150 (сто п`ятдесят) гривень, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 витратили дані гроші на купівлю алкогольних напоїв.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

23 листопада 2015 року приблизно о 04 год. 30 хв. ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою таємного викрадення чужого майна, викрали поблизу господарства гр. ОСОБА_7 , що знаходиться в

АДРЕСА_2 , півтора складометри дров твердих порід дерев, які належали останній. В цю ж ніч приблизно о 05 год. 00 хв. гр. ОСОБА_5 продав викрадені дрова місцевій жительці с. Самостріли ОСОБА_8 за 150 (сто п`ятдесят) гривень, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 витратили дані гроші на купівлю алкогольних напоїв.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці) вчиненого за попередньою змовою осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України

Обвинувачені в судовому засіданні свою вину у скоєному визнали повністю, підтвердивши обставини, які повністю підтверджують встановлені судом фактичні обставини скоєння злочину. Додатково показали, що дійсно викрали півтора складометри дров твердих порід дерев, які належали потерпілій ОСОБА_7 , викрадені дрова в подальшому продали жительці с. Самостріли ОСОБА_8 . На даний час розкаюються у вчиненому, просять їх суворо не карати, зобов`язуються в подальшому не порушувати закон.

Потерпіла в судове засідання не з`явився, але подала заяву про розгляд справи без її участі, претензій матеріального характеру до обвинувачених не має. Міру покарання обвинуваченим просить обрати не пов`язану з позбавленням волі.

Заслухавши учасників кримінального провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доведеною, і кваліфікацію їх дій правильною за ч. 2 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викрадені чужого майна за попередньою змовою групою осіб.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду і міри покарання суд враховує, що злочин, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує те, що він раніше судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , враховуючи пом`якшуючі обставини, особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України. Одночасно суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 не становить небезпеки для суспільства, а його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним та доцільним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , враховуючи пом`якшуючі обставини, особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України. Одночасно суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 не становить небезпеки для суспільства, а його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним та доцільним звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За таких умов, суд вважає, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції їх від суспільства.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальних витрат на залучення експертів немає.

Майнова шкода відшкодована у повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Згідно пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Згідно пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1