Кримінальне провадження № 629/915/15-к
Номер провадження 1-кп/629/159/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.11.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000260 за підозрою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в:
Відповідно до обвинувального акту органами досудового слідства обвинувачується ОСОБА_6 в тому, що він 12 травня 2014 року подав до Лозівського міськрайонного центру зайнятості заяву про реєстрацію його як безробітного та призначення виплати йому допомоги по безробіттю. Після чого відповідно до наказу Лозівського міськрайонного центру зайнятості від 12.05.2014 року ОСОБА_6 було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. При цьому ОСОБА_6 було ознайомлено з пам`яткою безробітного «Ваші права Ваші обов`язки», згідно з якої він зобов`язаний інформувати центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», в тому числі виконанні безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).

Далі, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про те, що відповідно до ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» він зобов`язаний своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, у тому числі про отримання ним прибутку, діючи з прямим умислом спрямованим на заволодіння державними коштами, якими розпоряджається Лозівський міськрайонний центр зайнятості, призначеними для виплати соціальної допомоги безробітним, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, шляхом обману, під час обов`язкового відвідування Лозівського міськрайонного центру зайнятості, приховав факт виконання ним оплачуваної роботи у ФОП « ОСОБА_7 » на посаді продавцяреалізатора мобільних телефонів та комплектуючих, таким чином незаконно отримав з 12.05.2014 року по 20.11.2014 року грошові кошти, яка державну (соціальну) допомогу на випадок безробіття в сумі 5046,52 грн.

Органами досудового слідства обвинувачується ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину повністю не визнав та пояснив, що раніше він офіційно працював продавцем-реалізатором на ринку у ФОП « ОСОБА_7 » та отримував відповідно кошти. Він був звільнений з роботи в зв`язку з тим, що виникла заборгованість. Після звільнення він звернувся до Лозівського міськрайонного центру зайнятості з заявою про реєстрацію його як безробітного та призначити йому соціальну допомогу по безробіттю. За період знаходження на обліку в центрі зайнятості з 19.05.2014 року по 18.11.2014 року він отримав допомогу по безробіттю в розмірі 5046,52 грн. В період, коли стояв в центрі зайнятості він не був працевлаштований, доходів у нього не було, гроші більш ніде не отримував. В зв`язку з тим, що за період роботи у ОСОБА_8 сталася нестача, йому було запропоновано відробити ці гроші. Він погодився та на протязі приблизно трьох місяців два-три рази на тиждень на кілька годин у вихідні дні приходив до ОСОБА_8 та допомагав йому, ця робота йому не оплачувалася, він не отримував від ОСОБА_8 ніяких коштів і був як безробітний, жив за рахунок матері, оскільки він проживав з нею. Тому вважає обвинувачення проти нього не обґрунтоване, просив його визнати невинним.

Представник потерпілого Лозівського міськрайонного центру зайнятості ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 перебував в Лозівському центрі зайнятості населення на обліку як безробітний з 19.05.2014 року по 18.11.2014 року, за цей час йому була нарахована та виплачена допомога по безробіттю в розмірі 5046,52 грн. Із інформації МВС їм стало відомо, що весь час ОСОБА_6 працював неофіційно у ФОП « ОСОБА_7 », та надав неправдиву інформацію щодо відсутності коштів на життя, тому повинен відшкодувати отриману соціальну допомогу. Поданий цивільний позов в порядку ст.128 КПК України про стягнення з ОСОБА_10 5046,52 грн. підтримувала в судовому засіданні, але потім через канцелярію суду подала заяву про залишення цивільного позову без розгляду, в судовому засіданні просила залишити цивільний позов без розгляду.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року з наступними змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» зазначено, що при постановленні вироку суддя повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності, та недопустимості обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного .
У відповідності до п. 23 вищезазначеної Постанови Верховного Суду всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
На підставі дослідження і оцінки у сукупності всіх зібраних у справі доказів, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена та виходить з наступних підстав.

Із копії трудової книжки ОСОБА_6 від 03.05.1990 року вбачається, що обвинувачений був звільнений з роботи (ФОП « ОСОБА_11 ») за згодою сторін 30.04.2014 року (т.1 а.с.139).

12.05.2014 року обвинувачений ОСОБА_6 звернувся з заявою до Лозівського міськрайонного центру зайнятості населення з проханням зареєструвати його як безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначити виплату допомоги по безробіттю (т.1 а.с.134);

ОСОБА_6 знаходився на обліку в Лозівському міськрайонному центрі зайнятості, що підтверджується:

- додатком до Персональної картки № 00004 ОСОБА_6 щодо відвідування особою територіального органу та отримані послуги (т.1 а.с.135-137);

- корінцем направлення на працевлаштування, з якого вбачається, що ОСОБА_6 не відповідає вимогам у зв`язку зі станом здоров`я (т.1 а.с.138);

- довідкою про нарахування допомоги по безробіттю та платежі, з якої вбачається, що ОСОБА_6 перебував на обліку в Лозівському міськрайонному центрі зайнятості з 19.05.2014 року та отримав платежі по 17.08.2014 року включно на загальну суму 5046,52 грн. (т.1 а.с.153);

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 звернувся до Лозівського міськрайонного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного, перебував на обліку з 19.05.2014 року по 18.11.2014 року та отримав допомогу в розмірі 5046,52 грн. На семінарах він був попереджений про необхідність повідомляти щодо інформації про працевлаштування, однак тільки з інформації МВС стало відомо, що ОСОБА_6 з березня 2007 року працював у ФОП « ОСОБА_7 » та отримував заробітну плату;

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що працює провідним фахівцем з питання працевлаштування Лозівського міськрайонного центру зайнятості населення, ОСОБА_6 працював за договором у ФОП « ОСОБА_7 » з 12.03.2007 року по 30.04.2014 року. Після звільнення, звернувся 12.05.2014 року з заявою про отримання статусу безробітного, вона була закріплена за ним. ОСОБА_6 попереджався про необхідність надання інформації щодо неофіційного працевлаштування. Для ОСОБА_6 були складені три плани працевлаштування, йому було запропоновано 5 місць робот, однак ОСОБА_6 необхідних документів за станом здоров`я не надав;

Об`єктивною стороною шахрайства полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою. Обман - це повідомлення неправдивих відомостей (дія) або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені (бездіяльність), з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно. Він може виявлятися в усній, письмовій формі, у використанні підроблених документів тощо. Суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення - прямий умисел.

Стороною обвинувачення не надано доказів, що ОСОБА_6 , знаходячись на обліку в Лозівському міськрайонному центрі зайнятості, працював та отримував відповідну плату.

Висновок, вказаний в обвинувальному акті, що ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння державними коштами, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, шляхом обману, під час обов`язкового відвідування Лозівського міськрайонного центру зайнятості, приховав факт виконання ним оплачуваної роботи у ФОП « ОСОБА_7 » на посаді продавцяреалізатора мобільних телефонів та комплектуючих, спростовується наступними доказами, а саме:

- показаннями обвинуваченого;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений раніше офіційно працював у нього, але в зв`язку з нестачею був звільнений. Після звільнення він запропонував йому відробити дану нестачу. Обвинувачений приблизно до трьох місяців два або три рази на тиждень приходив на кілька годин відробляти нестачу, за це він ОСОБА_10 ніяких коштів не платив, до нього претензій не має.

- протоколом одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_14 від 12.03.2015 року, підчас якого ОСОБА_14 пояснив, що він знає ОСОБА_6 на протязі 9 років, він працював у нього та у його жінки реалізатором офіційно, але був звільнений приблизно в кінці квітня 2014 року в зв`язку з нестачею. В трудовій книжці ОСОБА_6 був зроблений запис про його звільнення. Після звільнення він інколи виходив на роботу, але він йому не платив, не давав ніякі кошти. ОСОБА_6 підтвердив пояснення ОСОБА_14 , що він після звільнення в зв`язку з нестачею погодився виходити на роботу, інколи виходив на роботу, але гроші не отримував, оскільки йому списували борг. (т.1 а.с.154-158). - свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона працює на базарі контролером, бачила обвинуваченого працюючим на ринку, але в який період і скільки годин він працював, вона не пам`ятає;

Таким чином, стороною обвинувачення не доведений факт працевлаштування обвинуваченого та виконання ОСОБА_10 оплачуваної роботи у ФОП « ОСОБА_7 ».

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується формально.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 , звертаючись до Лозівського міськрайонного центру зайнятості з заявою про отримання соціальної допомоги неправдивих відомостей не надавав, допомога по безробіттю йому надана не на підставі підроблених документів, обвинувачений не був працевлаштований, не виконував оплачувану роботу, кошти не отримував, а відроблення боргу, суд вважає, не є об`єктивною стороною кримінального правопорушення, в розумінні ч. 1 ст.190 КК України.

Таким чином, в судовому засіданні не добуто доказів, щодо наявності у обвинуваченого при зверненні до Лозівського міськрайонного центру зайнятості та в період отримання державної соціальної допомоги по безробіттю умисних дій ОСОБА_10 , спрямованих на навмисне подання недостовірних відомостей, чи приховування відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, в тому числі про працевлаштування та отримання відповідної плати, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на таку допомогу і на визначення її розміру. Жодних фактів умисних дій обвинуваченого, спрямованих на навмисне подання недостовірних відомостей чи приховування відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, судом не встановлено та не доведено стороною обвинувачення.

Відповідно до ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ст. 373 КПК України, коли не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.
За таких обставин, ОСОБА_6 підлягає виправданню за відсутністю в його діянні складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.
У кримінальному провадженні судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 370, 373-374 ТПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України визнати невинуватим та виправдати за відсутність в його діях складу злочину.
Цивільний позов Лозівського міськрайонного центру зайнятості залишити без розгляду.
Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_6 не обирався.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1