АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року,
за участю сторін:
особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000645 від 4 лютого 2014 року за ознаками злочинів, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, повернуто заявнику.
Суд першої інстанції, мотивував своє рішення тим, що за заявою ОСОБА_5 про вчинення правопорушення у зв`язку із порушенням саме її прав дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились, і, відповідно досудове розслідування не проводилось, на підставі чого, з посиланням на п.1 ч. 2 ст. 304 КПК України повернув скаргу ОСОБА_5 , як особі, яка не має права подавати скаргу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нову про скасування постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві підполковника міліції ОСОБА_6 від 4 лютого 2014 року та направити матеріалів справи на нове досудове слідство.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що при розгляді скарги суд першої інстанції залишив поза увагою доводи скаржника про те, що вона дійсно є стороною у справі, а саме заявником, на що прямо вказує офіційно направлена слідчим ОСОБА_6 на її вимогу копія оскаржуваної постанова від 4 лютого 2014 року.
Крім того, апелянт звертає увагу на ту обставину, що оскаржувана постанова старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України підполковника міліції ОСОБА_6 від 4 лютого 2014 року не базується на фактах, викладених у заяві, за якою було розпочато кримінальне провадження, досудове слідство не проведено, жоден з заявників про закриття справи не повідомлений, а потерпілим визнано лише одного ОСОБА_7 , що не відповідає дійсності, так як потерпілими є всі заявники, при цьому завдані їй у особливо великих розмірах збитки підтверджені рішенням Печерського суду від 4 квітня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі, дослідивши матеріали судового провадження та матеріали закритого кримінального провадження № 0000645, колегія суддів приходить до такого висновку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 6 грудня 2013 року подана колективна заява ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про вчинення щодо них кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 190, 364, 191 КК України, керівником компанії ТОВ «Інформальянс»(ТОВ «Структура ІТ») ОСОБА_12 (ас. 24-26 т.1).

В цей же день, від цих осіб, окрім ОСОБА_8 , подана зава про визнання їх потерпілими у справі (ас. 165 т.1).

Проте, відповідно до матеріалів кримінального провадження до ЄРДР внесені дані з приводу зазначених у заяві обставин з посиланням на заявника ОСОБА_8 (ас. 1-2 т.1), за відсутності будь-яких прийнятих процесуальних рішень про відмову у визнанні потерпілими інших осіб, що є істотним порушенням вимог КПК України.

З огляду на те, що ОСОБА_5 не була визнана потерпілою у кримінальному провадження, проте була заявником, згідно з вимогами ст.. 60 КПК України, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України вона має право на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

За таких обставин висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_5 не є особою, яка має право подавати скаргу, є помилковим. Крім того, слідчий суддя послався на постанову про закриття кримінального провадження № 0000645 від 4 лютого 2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365 КК України, при тому, що а ні в ЄРДР, а ні у постанові про закриття кримінального провадження рішення за ч. 1 ст. 365 КК України не приймалося.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Також колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що постанова про закриття кримінального провадження не базується на фактах, викладених у заяві, за якою було розпочато кримінальне провадження, досудове слідство не проведено належним чином, потерпілим визнано лише одного ОСОБА_8 , що не відповідає дійсності, так як потерпілими є всі заявники, а їй також було заподіяно матеріальну шкоду, що підтверджується рішенням суду, а також про те, що жоден з заявників про закриття справи не повідомлений, оскільки зазначені обставини підтверджуються матеріалами закритого кримінального провадження та змістом постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України підполковника міліції ОСОБА_6 від 4 лютого 2014 року про закриття кримінального провадження (ас. 252-253 т.1).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що кримінальне провадження № 0000645, зареєстроване в ЄРДР 6 грудня 2013 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 190, 364, 191 КК України, закрито за відсутності складу злочинів за фактами заволодіння чужим майном шляхом шахрайства в особливо великих розмірах, а також зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно ст..ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставинсправи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання,які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте, зазначені вимоги закону слідчим не дотримані.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий, зробивши висновки щодо обставин,які обумовлюють закриття провадження у справі, прийняв рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінальних правопорушень, без належної перевірки викладених у заяві обставин та за відсутності належного обґрунтування таких висновків, без вказівки, в чиїх же діях відсутній склад кримінального правопорушення.

Таким чином постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження даних, на які посилалася у заяві ОСОБА_5 , а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження для проведення досудового слідства.

Керуючись ст.ст. 376, 303-307,404, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року скаргу, якою скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000645 від 4 лютого 2014 року за ознаками злочинів, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, повернуто заявнику, - скасувати.

Постановити нову ухвалу: скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 4 лютого 2014 року про закриття кримінального провадження №0000645 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України - скасувати, матеріали кримінального провадження направити для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

_____________________ ______________________ ______________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3