Провадження № 1-кп/742/255/15
Єдиний унікальний № 742/3849/15-к
ВИРОК
Іменем України
02 листопада 2015 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження №0000700 по обвинуваченню ОСОБА_4 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Прилуки Чернігівської області, українка, громадянка України, має середню освіту, не одружена, не працююча, ніде не зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
11 травня 2015 року близько 03:30 години ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Прилуках по вул. Київській на центральній площі напроти піцерії «Latore», користуючись відсутністю сторонніх осіб, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала рослини кущів самшиту у кількості 26 рослин, що належали КП «Міськсвітло», згідно довідки вартості заподіяні матеріальні збитки складають 1170 грн., після чого з місця вчинення злочину зникла, але в подальшому викрадене було повернуто власнику КП Міськсвітло, у звязку з чим цивільний позов не заявлявся. Своїми умисними діями, які виразились у крадіжці кущів самшиту, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В ту-ж ніч 11 травня 2015 року близько 06:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , на клумбі належній ОСОБА_5 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрала рослини клиновидної туї у кількості 5 штук, належні ОСОБА_5 , згідно довідки вартості заподіяні матеріальні збитки складають 1750 грн., після чого з місця вчинення злочину зникла, а в подальшому викрадене було повернуто власнику-потерпілій ОСОБА_5 , у звязку з чим цивільний позов нею не заявлявся. Своїми умисними діями, які виразились у крадіжці клиновидної туї, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Обвинувачена ОСОБА_4 , після роз"яснення суті обвинувачення, повністю визнала свою вину в подвійно вчинених крадіжках чужого майна за ч.1 та 2 ст. 185 КК України та підтвердила вищевикладені фактичні обставини вчинених нею крадіжок рослин кущів самшиту та клиновидної туї. При цьому пояснила, що не заперечує проти кількості та вартості викраденого, що скоїла дані крадіжки із-за скрутного матеріального становища в одну ніч 11.05.2015 року, мала намір продати викрадені кущі і виручені кошти витратити на власні потреби, оскільки вона не працевлаштована, але пізніше все викрадене було вилучене у неї. Заявила, що вона щиро розкаюється у вчинених крадіжках, повністю визнає себе винною та просить суд не застосовувати суворого покарання, запевняє про недопущення подібного в подальшому.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні: представник КП «Міськсвітло» та ОСОБА_5 до суду подали заяви про те, що все викрадене їм повернуто, цивільних позовів не заявляють, просять розглядати справу у їх відсутності.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, суд за правилами ст.349 ч.3 КПК України визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин які ніким не оспорюються та враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що своїми діями обвинувачена ОСОБА_4 скоїла сукупність кримінальних правопорушень за ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, за що вона і повинна нести кримінальну відповідальність.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, обставини які помякшують її покарання та відсутність обставин які обтяжують її покаранн.

Так, помякшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною є щире каяття.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судима, що вона не працевлаштована, не одружена, негативно характеризується за місцем проживання КСН №1 Центрального мікрорайону м. Прилуки, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Суд вважає необхідно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі із звільненням її від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та відповідних обмежень за правилами ст.ст.75,76 КК України.

Цивільні позови та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно ч. 9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-370, 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні нею кримінальних правопорушень за ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за даним вироком з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобовязати її не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: - сіро-рожеву коляску та лопату залишити у власності ОСОБА_4 згідно розписки; - самшит у кількості 26 штук залишити у власності КП «Міськсвітло» згідно розписки представника ОСОБА_6 ; - клиновидні кущі туї у кількості 5 штук залишити у власності ОСОБА_5 згідно її розписки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Прилуцький міськрайонний суд.

Копію вироку негайно вручити засудженій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1