УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа №200/23846/15-к

13 листопад 2015р. Слідчий суддя Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участі адвоката - ОСОБА_3
слідчого - ОСОБА_4
розглянувши у приміщенні суду в м.Дніпропетровську скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_7 звернувся до Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська в інтересах потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із скаргою на постанову старшого слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 вересня 2015р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 15.05.2015р. під №0000311 за ознаками ч.2 ст.286 КК України, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою без достатніх підстав та належної перевірки.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, старший слідчий просив в її задоволенні відмовити, прокурор до суду не з`явився.
Розглянувши скаргу суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою старшого слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 вересня 2015р. було закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 15.05.2015р. під №0000311 за ознаками ч.2 ст.286 КК України, в зв`язку з "відсутністю складу злочину". У вказаній постанові зазначено, що 14.05.2015р. приблизно о 15-10год. по вул.Забайкальській в м.Дніпропетровську зі сторони вул.Вільямса в напрямку вул.Костромській рухався автомобіль "ГАЗ 33021 СПГ" держ.№ НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 , який на шляху руху в районі будинку №91 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, які зумовили смерть.
Обґрунтовуючи прийняте рішення старший слідчий у вказаній постанові зазначив, що згідно висновку судової автотехнічної експертизи №70/27-381 від 18.08.2015р. у даній дорожній обстановці водій автомобіля "ГАЗ 33021 СПГ" держ.№ НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР, і в його діях невідповідностей вимогам вказаного пункту ПДР не вбачається, а отже ним і не було допущено порушень вимог ПДР, які б знаходилися у причинному зв`язку з настанням ДТП.
Посилаючись на зазначене, а фактично на припущення, старший слідчий прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження, так і не встановивши всіх обставин події ДТП та її наслідків і не надав належної оцінки вже добутим доказам.
Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частин, при цьому друга із названих частин повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Однак у даному випадку старший слідчий мотивував свою постанову лише посиланням на експертний висновок і не надав ніякої оцінки іншим зібраним у провадженні доказам, зокрема поясненням свідків, частина яких, зокрема: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стверджували, що в автомобілі ОСОБА_8 крім пасажира ОСОБА_13 був інший пасажир-чоловік, особу якого слідство так і не встановило. Наявність такої особи водій автомобіля заперечував, в зв`язку з чим старшому слідчому необхідно було провести одночасний допит його із вищевказаними свідками, клопотання про що заявляв під час досудового розслідування заявник за даною скаргою. Внаслідок такої неповноти досудового розслідування слідчим неповно встановлено обставини ДТП, а саме лише зі слів водія ОСОБА_8 , які і були покладені в основу експертного висновку автотехнічної експертизи, а відповідно - і в оскаржувану постанову. Разом з тим і самі пояснення водія ОСОБА_8 , як особи, яка може бути причетною до скоєння злочину, тобто підозрюваним, викликають певну недовіру, оскільки ним стверджувалось, що після наїзду на пішохода він зупиняв транспортний засіб та в розмові з останнім зрозумів, що той почувається добре, ніяких тілесних ушкоджень не бачив, через що одразу ж і поїхав у своїх справах. Однак всі свідки, які бачили потерпілого одразу ж після ДТП, стверджують про наявність не лише тілесних ушкоджень у того, а й про кров як на потерпілому, так і поблизу нього на дорозі, за умови чого дії водія автомобіля можуть бути кваліфіковані за ст.135 КК України - залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані, обставини чого слідчим залишено без уваги.
Також старший слідчий приймаючи оскаржуване рішення виходив із того, що під час руху транспортного засобу заднім ходом пішохід ОСОБА_9 , який також нібито перебував у стані руху, раптово змінив напрямок руху, відреагувати на що водій автомобіля не мав можливості, що знову ж таки встановлено було лише за поясненнями водія ОСОБА_8 , без урахування висновку експерта №1152/353-Е від 12.08.2015р. (а.с.202 т.1) про те, що потерпілий після отримання тілесних ушкоджень не міг перебувати у стані кроку. При цьому слідчим так і не перевірено можливість наїзду на потерпілого передньою частиною автомобіля, про що у своїх поясненнях стверджував свідок ОСОБА_14 , як очевидець ДТП, не перевірено за поясненнями даного свідка версію водія про зупинку автомобіля та спробу надати допомогу потерпілому, про що представник потерпілих також заявляв клопотання.
Крім того, слідчим фактично не встановлено обставини та механізм ДТП, у тому числі експертним шляхом, з урахуванням виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень та технічних характеристик автомобіля ГАЗ (габаритів), а також залишилося не з`ясованим питання дотримання водієм ОСОБА_8 вимог п.10.9 ПДР, який регулює здійснення руху транспортним засобом заднім ходом.
Все вищевказане свідчить про неповноту досудового розслідування, а отже і передчасність прийнятого рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях складу злочину, а тому таке рішення підлягає скасуванню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303-307 КПК України,
УХВАЛИВ:

Постанову старшого слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 вересня 2015р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 15.05.2015р. під №0000311 за ознаками ч.2 ст.286 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя