Справа № 172/830/15-к
Провадження № 1-кп/172/120/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.09.2015 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Васильківка обвинувальний акт в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000325 від 28.06.2015 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої буфетницею Васильківського психоневрологічного інтернату, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , починаючи з квітня 2015 року, діючи умисно, на території двору свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , не маючи спеціального дозволу /ліцензії/, одержання якої передбачено законодавством, в порушення Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 р., з корисних мотивів, організувала незаконний пункт прийому та схову металобрухту. Та обладнавши зазначений пункт прийому металобрухту підлоговими вагами, на яких проводилося зважування скуповуваного металобрухту, особисто почала займатись заготівлею металобрухту, а саме скупкою його у населення за ціною 2.00 грн. за один кілограм.
Так, 28.06.2015 року в ході санкціонованого обшуку домоволодіння ОСОБА_4 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 507 кг. металобрухту чорних металів, 3 кг металобрухту алюмінію та чавунну трубу довжиною 5 м діаметром 30 см товщина стінки 0,5 см, які ОСОБА_4 , незаконно скупила у населення, протягом здійснення своєї незаконної діяльності.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.213 КК України - порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом.

10 липня 2015 року між прокурором Васильківського району, Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Також сторонами угоди було узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 буде призначено за ч.1 ст.213 КК України покарання у вигляді 1 року обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, на підставі ст. 76 КК України покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, згідно ст.12 КК України віднесений до злочинів невеликої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не зверталася.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема вимогам ст.ст.75,76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення їй узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000325 від 28.06.2015 року відносно ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 зобов`язання: не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку: обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: