Номер провадження 11-кп/775/189/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області кримінальне провадження №0002882 від 10.11.2015 року а за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2015 року щодо ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2015 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0002882 від 10.11.2015 року щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч.2 КК України повернуто до Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області.

Згідно ухвали суду, підставою для повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_10 прокурору є порушення прокурором вимог ст. 291 КПК України, а саме те, що підписаний прокурором ОСОБА_5 обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 не затверджений прокурором та не містить дати його затвердження. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що суб`єктивна сторона інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення характеризується лише прямим умислом. Винна особа має усвідомлювати, що порушує недоторканість житла громадян і бажає вчиняти саме такі дії (і ніякі інші). Мотиви і мета цього злочину можуть бути різними. З`ясування мотивів дозволяє відмежувати даний злочин від інших (наприклад, самоправство). Однак зі змісту обвинувального акту вбачається, що обвинувачений разом з іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, проникли в житло лише для вчинення кримінального правопорушення. Таке формулювання робить пред`явлене обвинувачення неконкретизованим.

На ухвалу суду прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу суду скасувати у зв`язку із допущенням судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження. Зазначає, що обвинувальний акт складений прокурором у кримінальному провадженні особисто, містить виклад фактичних обставин скоєного кримінального правопорушення, правову кваліфікацію дії обвинуваченого, дату та місце його складання, тобто вимоги, викладені в ст. 291 КПК України щодо форми обвинувального акту прокурором не порушені. Крім того зазначає, що КПК України не зобов`язує прокурора затверджувати складений особисто ним обвинувальний акт, а посилання суду першої інстанції на невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України не відповідає фактичним обставинам справи. Суд вдався до аналізу об`єктивної сторони злочину, що на етапі розгляду матеріалів у підготовчому засіданні є недопустимим.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурора потерпілий ОСОБА_6 вказує, що формулювання обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті та його правова кваліфікація не відповідає фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_10 , разом з невстановленими особами, одягнутими у військовий формений одяг, приховуючи свої обличчя, озброєними вогнепальною зброєю, з метою заволодіння чужим майном, незаконно проникли до його будинку, де з погрозою застосування вогнепальної зброї завдали йому легке тілесне ушкодження та заволоділи майном, а саме грішми у сумі 3000 грн. та 5-ю сім-картками на суму 250 грн., після чого з місця скоєння злочину зниклі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи своєї апеляції, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які заперечували проти апеляції прокурора та просили залишити ухвалу суду без змін, потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які підтримали письмові заперечення на апеляційну скаргу та вважали ухвалу суду законної, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вичерпні вимоги до обвинувального акту викладені в ст. 291 КПК України. Зокрема, частиною 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Наряду з іншими відомостями, які передбачені ч. 2 вказаної статті, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Перевіряючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 , суд обґрунтовано взяв до уваги порушення наведених вимог кримінального процесуального закону, що є істотними, оскільки перешкоджали обвинуваченому здійснювати свій захист від висунутого обвинувачення.

Так, ОСОБА_10 ставилося за провину незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканість житла громадян, вчинене з погрозою застосування насильства.

У частині суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, обвинувачення обмежується дослівним відтворенням диспозиції відповідної частини статті, без співставлення юридичних ознак кримінального правопорушення з фактично вчиненими ОСОБА_10 діями, їх метою і мотивами.

Така неконкретність і суперечливість обвинувачення перешкоджала реалізації ОСОБА_10 передбаченого ст. 43 КПК України права знати, у вчиненні яких кримінальних правопорушень його обвинувачують.

Виходячи з наведеного, ухвала суду першої інстанції є законною й обґрунтованою.

Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, встановивши вищезазначені порушення закону, обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прийнято у відповідності з вимогами кримінально-процесуального закону, вважає його обґрунтованим та законним і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на хибність висновків суду першої інстанції та погоджується з доводами апеляційної скарги в тій частині, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 складений прокурором самостійно, ним підписаний, тому додаткового затвердження прокурором відповідно до ч.3 ст. 291 КПК України не потребує.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХ ВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2015 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2015 року про повернення обвинувального акту по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч.2 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3