В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 червня 2010 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого Шияна В.М.

при секретарі Хмелюк Т.В.

з участю прокурора Чічіль М.В.

та захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про обвинувачення:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 20.07.2000 року Октябрським райсудом м. Полтави за ч.3 ст.81, ч.2 ст.141, ч.2 ст.140, ст.17 ч.2 ст.140, ч.1 ст.145, 42 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання, 11.08.2003 року Октябрським райсудом м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.289, 69, ст.15 ч.3 ст.289, 69, ст.15 ч.2 ст.289, 69, ч.2 ст.289, 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, звільнений по відбуттю покарання, останнє місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, має дочку ІНФОРМАЦІЯ_7, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, останнє місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, останнє місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2009 року близько 4 години 20 хвилин ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за попередньою змовою між собою, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з корисливою метою особистого збагачення, поблизу перехрестя вулиць Велико-Тирінвська Половка в м. Полтаві, умисно вчинили напад на потерпілого ОСОБА_7, під час якого нанесли удари руками та ногами в ділянку голови та обличчя потерпілого, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу, гематом м'яких тканин обличчя, крововиливів у м'які тканини голови та обличчя, саден шкіри обличчя, та відкрито заволоділи його речами: мобільним телефоном «Нокіа 1200» ІМЕІ 71827 вартістю 182 гри. , в якому знаходилась сім-карта оператора «МТС» вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходилось 23 грн., рюкзаком вартістю 49 грн., термосом вартістю 48 грн., дублянкою коричневого кольору вартістю 500 грн., гаманцем коричневого кольору вартістю 80 грн., сумочкою вартістю 40 грн., в якій знаходились гроші в сумі 549 грн., ключами від автомобіля «ГАЗЕЛЬ» вартістю 50 грн., ключами від квартири вартістю 50 грн., продуктами харчування на 30 грн., спреєм для рота «Антитабак» вартістю 10 грн., ручкою шариковою вартістю 5 грн. та талонами на заправку, які цінності не представляють, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1646 грн.

Допитаний в суді підсудний ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину себе не визнав та пояснив, що ніякого відношення до нападу на потерпілого ОСОБА_7 він не має. Під час досудового слідства себе оговорив під тиском працівників міліції. Також під час досудового слідства його оговорили і брати Гулак. Позов не визнає.

Підсудний ОСОБА_5 також винним у вчиненні злочину себе не визнав та пояснив, що нападу на потерпілого ОСОБА_7 він не вчиняв та під час досудового слідства оговорив себе, брата та ОСОБА_4 під тиском працівників міліції. Позов не визнає.

Підсудний ОСОБА_6 в ході всього судового слідства винним себе у вчиненні злочину також не визнавав, зазначивши, що оговорив себе, брата та ОСОБА_4 під час досудового слідства під тиском працівників міліції, однак під час судових дебатів щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Незважаючи на те, що підсудні винними себе у вчиненні злочину не визнали, їх вина повністю підтверджується:

показаннями допитаного в суді потерпілого ОСОБА_7, який розповів, що 15 грудня 2009 року о 4 годині ранку він ішов на роботу через мікрорайон «Половки» в м. Полтаві. Проходячи повз цілодобово працюючий універмаг він побачив трьох хлопців і пішов далі. Коли він пройшов дорогу по вул. Великотирнівській навпроти ринку «Великотирнівський» йому було нанесено удар по голові ззаду. Після чого його завалили на сніг, заламали руки та почали бити. Нападників було троє і всі троє били його руками та ногами по голові. При цьому вони казали, щоб він не пручався та віддавав їм гроші. Нападники стягнули з нього рюкзак, куртку, витягли з кишені мобільний телефон «Нокіа 1200». Все це тривало близько 15 хвилин. Потім нападників щось злякало і вони втекли в напрямку мікрорайону «Юрівка». Підвівшись він побачив свого напарника по роботі ОСОБА_8, який терміново викликав міліцію. Через незначний проміжок часу він з напарником побачив одного з нападників, який рухався в напрямку зупинки. В цей час підїхав патруль і затримав нападника. Потім із-за стоянки до нього підійшов другий нападник з рюкзаком та запитав чи не його це рюкзак. ОСОБА_9 з напарником схопили його та відвели до працівників міліції. Третього нападника того дня він більше не бачив. 04.01.2010 року під час предявлення фотознімків для впізнання він не зміг впізнати серед предявлених фотознімків одного з нападників, оскільки фото ОСОБА_4 було дуже старе. Нападників він добре запамятав і наполягає на тому, що це були саме ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 З викрадених речей йому повернуто рюкзак, в якому був термос і продукти харчування, мобільний телефон, деякі документи та ключі. Гроші в сумі 549 грн., куртку, яку він оцінює у 500 грн. та деякі інші речі йому не повернуті. Після отриманих тілесних ушкоджень він тривалий час лікувався та витрачав кошти на ліки. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить стягнути з підсудних 2272 грн 99 коп. завдані матеріальні збитки та 30000 грн. в рахунок відшкодування завданих йому моральних страждань;

показаннями допитаного в суді свідка ОСОБА_8, який розповів, що коли він 15.12.2009 року близько 4 год. 30 хв. ранку ішов на роботу, то на перехресті вулиць Великотирнівська та Половка побачив свого напарника по роботі ОСОБА_7, який був без верхнього одягу та без речей. При цьому останній пояснив, що його побили та забрали всі речі. Він викликав працівників міліції, а хвилин через 15 зі сторони мікрорайону «Юрівка» вийшов хлопець, а потім другий з рюкзаком потерпілого. Першого хлопця затримали працівники міліції, які як раз підїхали. Другого хлопця, який був з рюкзаком і на якого вказав потерпілий як на одного з нападників, він затримав сам і відвів до працівників міліції;

показаннями допитаних в суді свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які розповіли, що 17 та 18 грудня 2009 року вони були понятими під час проведення відтворення за участі кожного з обвинувачених окремо. При цьому, обвинувачені добровільно та самостійно розповідали та показували яким чином вчиняли напад на потерпілого. Хтось з обвинувачених плутався щодо точного місця нападу, але пояснював це тим, що під час нападу був у стані сильного алкогольного спяніння;

показаннями допитаного в суді в якості свідка слідчого Київського РВ ПМУ ОСОБА_12, який розповів, що справа по обвинуваченню ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебувала в його провадженні. Обвинувачені з самого початку добровільно без будь-якого тиску на них визнавали себе винними у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_7 та розповідали обставини вчинення злочину. Лише на стадії закінчення досудового слідства один з обвинувачених відмовився від дачі показів до розгляду справи в суді. Будь-якого тиску на обвинувачених з його боку не вчинялося. Також жоден із обвинувачених не скаржився йому на застосування до них недозволених заходів з боку оперативних працівників міліції.

Крім показань потерпілого та свідків вина підсудних також підтверджується дослідженими та оголошеними в ході судового слідства:

даними протоколу огляду від 15.12.2009 року, згідно яких на прилеглій території до шиномонтажної станції, яка розміщена за адресою: м. Полтава, вул. Половка, 72 ( перехрестя вулиць Половка та Велико-Тирнівська), на снігу виявлені сліди волочіння (т.1 а.с.9-10);

даними протоколу огляду від 15.12.2009 року особистих речей ОСОБА_6, згідно яких у останнього було вилучено рюкзак, термос, продукти харчування на добу (т.1а.с.12);

даними протоколу огляду від 15.12.2009 року, згідно яких ОСОБА_4 видав працівникам міліції мобільний телефон «Нокіа 1200» ІМЕІ 71827 (т.1 а.с.20-21);

даними протоколу впізнання від 04.01.2010 року по фотознімках за участю ОСОБА_7, згідно яких останній серед предявлених фотокарток впізнав на фото № 1, де зображений ОСОБА_5, особу яка разом із іншими нападниками вчинила на нього напад 15.12.2009 року (т.1 а.с.32);

даними протоколу впізнання від 04.01.2010 року по фотознімках за участю ОСОБА_7, згідно яких останній серед предявлених фотокарток впізнав на фото № 2, де зображений ОСОБА_6, особу яка разом із іншими нападниками вчинила на нього напад 15.12.2009 року (т.1 а.с.34);

даними протоколів допиту в якості обвинувачених ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 16.12.2009 року, згідно яких останні в деталях описували обставини вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7К.(т.1 а.с.68-69, 93-94, 118-119);

даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 17.12.2009 року за участю ОСОБА_4, згідно яких останній вказав місце, механізм та обставини вчинення розбійного нападу 15.12.2009 року на потерпілого ОСОБА_7 (т.1 а.с.70-74);

даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 18.12.2009 року за участю ОСОБА_5, згідно яких останній вказав місце, механізм та обставини вчинення розбійного нападу 15.12.2009 року на потерпілого ОСОБА_7К.(т.1 а.с.95-99);

даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 18.12.2009 року за участю ОСОБА_5 В,В., згідно яких останній вказав місце, механізм та обставини вчинення розбійного нападу 15.12.2009 року на потерпілого ОСОБА_7К.(т.1 а.с.120-125);

висновком товарознавчої експертизи № В-4975/4 від 24.12.2009 року, згідно якого залишкова вартість мобільного телефону «Нокіа 1200» становить 182 грн., рюкзака - 49 грн., термосу - 48 грн. (т.1 а.с.142);

висновком судово-медичної експертизи № 106 від 19.01.2010 року згідно якого у ОСОБА_7 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу, гематом мяких тканин обличчя, крововиливів у мякі тканини голови, обличчя, саден та осаднень шкіри обличчя, які утворились від дії тупих предметів, можливо в строк та за обставин, вказаних вище і можуть бути оцінені лише у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя (т.1 а.с.150-151);

іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Суд оцінює критично показання підсудних під час судового слідства щодо невизнання своєї вини у вчиненні злочину, як спосіб захисту від предявленого обвинувачення, оскільки їх вина повністю підтверджується зібраними по справі доказами.

Дії ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом кваліфіковано за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб.

При обранні міри покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних. Так ОСОБА_4 має не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, ОСОБА_5 хоча і вважається таким, що не судимий, але раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягається вперше. Також суд враховує наявність обставин, що помякшують та обтяжують покарання винних.

Обставина, що помякшує покарання підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5: активне сприяння розкриттю злочину під час досудового слідства.

Обставини, що помякшують покарання ОСОБА_6: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину під час досудового слідства.

Обставини, що обтяжують покарання винних: вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Згідно медичного висновку підсудні працездатні, примусового лікування не потребують.

Враховуючи наявність обставини, що помякшує покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд приходить до висновку про можливість призначення їм мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.187 КК України.

Враховуючи наявність кількох обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_6, особу винного, його молодий вік, а також те що він до кримінальної відповідальності притягається вперше, суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.187 КК України та не застосовувати до нього додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

В той же час, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що виправлення підсудних не можливе без відбування покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування завданої йому матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі. При визначенні розміру відшкодування завданої ОСОБА_7 злочином моральної шкоди, суд приймає до уваги характер та тривалість страждань перенесених потерпілим, майновий стан підсудних, та оцінює її у 8000 грн.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбачених ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання сім років позбавлення волі із конфіскацією однієї другої частини його майна у власність держави.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання сім років позбавлення волі із конфіскацією однієї другої частини його майна у власність держави.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України чотири роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рахувати з 16.12.2009 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази у вигляді викрадених у потерпілого речей повернути власникам.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6В солідарно на користь ОСОБА_7 10272 грн. 99 коп., з яких 2272 грн. 99 коп. на відшкодування матеріальних збитків, 8000 на відшкодування завданої моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими, які утримуються під вартою, - в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Головуючий Шиян В.М.