Справа № 191/3747/15-к
Провадження № 1-в/191/586/15
У Х В А Л А
іменем України
10 листопада 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого 31.05.2011 року Заводським райсудом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.121, ч.1 ст.122, ч.4 ст.296 КК України до 6 років позбавлення волі, початок строку- 08.07.2010 року, кінець строку- 08.07.2016 року,

про застосування ст.82 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст..82 КК України, посилаючись на те, що в СВК-94 він не має можливості працювати та заробляти гроші.

Представник адміністрації СВК-94 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, обґрунтовуючи це тим, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання зарекомендував себе з негативної сторони, за допущені порушення установленого порядку 17 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. В застосуванні засудженому ст..81,82 КК України рішенням комісії установи було відмовлено як особі, що не стала на шлях виправлення.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечував.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`якою згідно з ч.3 ст.82 КК України може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи за необережний особливо тяжкий злочин , а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин, відбув 1/2 частину призначеного судом покарання станом на 08.07.2013 року, але рішенням комісії установи від 26.07.2013 року ОСОБА_5 було відмовлено у застосуванні ст..82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення. Умовно-достроковому звільненню підлягає по відбуттю 2/3 частин строку, тобто з 08.07.2014 року. Рішенням комісії установи ОСОБА_5 було відмовлено у застосуванні ст..81 КК України як особі, що не довела своє виправлення.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 має 17 стягнення, заохочень не має. Згідно характеристики, наданої начальником відділення №9 СВК-94, за час відбування покарання засуджений зарекомендував себе негативно, не працевлаштований, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує адекватно. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає.

Суд зазначає, що висновок про можливість застосування засудженому заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Проаналізувавши матеріали справи, суд находить, що засуджений ОСОБА_5 у скоєному злочині не розкаявся, на шлях виправлення не став, його поведінка не є сумлінною, а також з урахуванням того, що заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування ст..82 КК України задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування ст.82 КК України - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1