Справа № 336/2523/15-к
Провадження № 1-кп-366/171/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2015 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Іванківської міжрайпрокуратури ОСОБА_3 ,

неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_6 ,

законних представників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження №0000479 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта неповна середня, навчається у вечірній школі, не одружений, утриманців немає, не працює, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Русаки Іванківського району Київської області, проживає по АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта неповна середня, навчається у вечірній школі, не одружений, утриманців немає, не працює, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України
В С Т А Н О В И В :
Неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 07.08.2015 року, приблизно о 1 год., перебуваючи біля будинку № 46 по вул. Толочина в смт. Іванків Київської області, за попередньою змовою між собою, незаконно заволоділи автомобілем марки «DACIA-LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , фактичним користувачем ОСОБА_10 , який знаходився на стояночному майданчику зазначеного будинку незамкнений та з ключами у замку запалення: з метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом вони підійшли до зазначеного автомобіля, при цьому ОСОБА_11 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_5 на переднє сидіння пасажира. За допомогою ключа, який знаходився у замку запалення, ОСОБА_4 запустив двигун автомобіля, і вони здійснили поїздку на автомобілі по території Іванківського району.

Зібраними у справі доказами вина обвинувачених доведена, а їх злочинні дії правильно кваліфікуються органом досудового розслідування за ст. 289 ч.2 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд зазначає, що у судовому засіданні не знайшла свого підтвердження така кваліфікуюча ознака як заподіяння значної шкоди, оскільки автомобіль повернутий потерпілому, даних про його пошкодження немає, як і даних про витрату пального, а відповідно до п.3 примітки до ст. 289 КК матеріальна шкода визнається значною у разі заподіяння реальних збитків на суму від 100 до 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В даному випадку факт заподіяння таких реальних збитків не доведено.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю і дав суду детальні покази щодо обставин незаконного заволодіння транспортним засобом: 06.08.2015 року вони разом з ОСОБА_5 йшли ввечері гуляти. Бачили автомобіль потерпілого на тому ж місці, він був незамкнений, вікна опущені. Коли вони вже біля 1 год. 07.08.2015 року проходили там знову, то підійшли до нього, і виявили, що він не замкнений. Тоді разом, сіли всередину ( він на водійське сидіння, а ОСОБА_5 на пасажирське). У замку запалення були ключі. Він завів двигун, і вони поїхали кататися: спочатку по ОСОБА_12 , потім по району (с.Прибірськ, Русаки, Макарівка). За кермом весь час був він. Катаючись підвозили неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (окремо кожного). Коли він вже залишився сам в автомобілі, то він загруз у лісі поблизу с. Доманівка, там і покинув автомобіль. У скоєному щиро розкаюється, просить його суворо не карати, запевняє, що таке більше не повториться, має намір іти вчитися в училище.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, і також дав детальні покази про обставини вчинення ним злочину, які є аналогічними показам обвинуваченого ОСОБА_4 також у скоєному щиро розкаюється, просить його суворо не карати, запевняє, що таке більше не повториться.

Слід зазначити, що в даному випадку дійсно мала місце попередня змова між собою двох обвинувачених. Про це свідчить те, що обвинувачені ще напередодні ввечері бачили зазначений автомобіль на тому ж місці, і вже тоді бачили, що в ньому відкрите вікно. Повертаючись назад вже о першій годині ночі, вони разом підійшли до цього автомобіля, і разом у нього сіли, разом здійснювали на ньому тривалий час поїздку: фактично з 1 години ночі 07.08.2015 року до післяобідньої частини дня. Зазначене свідчить про спрямованість умислу їх обох на незаконне заволодіння чужим транспортним, маючи на меті покататись по району. Фактично вони спільними діями заволодівали транспортним засобом. Для кваліфікації дій обвинувачених не має значення хто з них двох керував транспортним засобом.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, їх вина у судовому засіданні доводиться:

показами неповнолітніх свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які у судовому засіданні дали показання, що дійсно обвинувачені підвозили їх 07.08.2015 року на угнаному автомобілі: ОСОБА_17 до річки, а ОСОБА_18 в с. Макарівку. Про те, що автомобіль викрадений нічого не знали;

письмовими доказами:

-Витягом з кримінального провадження про незаконне заволодіння автомобілем від 07.08.2015 року;

-Рапортом про повідомлення про незаконне заволодіння автомобілем від 07.08.2015 року;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.08.2015 року;

-Протоколом огляду місця події з ілюстративною таблицею до нього від 07.08.2015 року території поблизу будинку № 46 по вул. Толочина в смт. Іванків, звідки було скоєно угон автомобіля;

-Постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 10.08.2015 року - двох недопалків з місця зникнення автомобіля;

-Квитанцією про прийняття на зберігання речових доказів від 10.08.2015 року двох недопалків цигарок;

-Протоколом огляду місця події з ілюстративною таблицею до нього від 07.08.2015 року відповідно до якого в лісовому масиві на відстані 2 км від с. Доманівка Іванківського району Київської області виявлено і вилучено автомобіль потерпілого ОСОБА_10 ;

-Постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 10.08.2015 року: автомобіль передано потерпілому ОСОБА_10 , 6 папілярних візерунків рук залишено в матеріалах кримінального провадження,запахова інформація мобільний телефон «Нокіа», футболку, светр, двоє сонцезахисних окулярів, туфлі білого кольору залишено на зберігання в Іванківському РВ;

-Квитанцією про прийняття на зберігання речових доказів від 10.08.2015 року;

-Розпискою потерпілого про отримання автомобіля від 07.08.2015 року;

-Висновком експерта № 5-04/74 від 02.09.2015 року, згідно з яким ринкова вартість автомобіля «DACIA-LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 р.в., що належить ОСОБА_10 станом на 07.08.2015 року могла становити 117280,80 грн.;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.08.2015 року з фототаблицею за участю підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого він розказав та показав, як він разом з ОСОБА_5 скоїв угон автомобіля потерпілого, Де він чітко зазначив, що, побачивши відкрите вікно у водійських дверцятах, вони відразу вирішили викрасти даний автомобіль;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.08.2015 року з фототаблицею за участю підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого він розказав та показав, як він разом з ОСОБА_5 скоїв угон автомобіля потерпілого, Де він чітко зазначив, що, побачивши відкрите вікно у водійських дверцятах, ОСОБА_4 відразу сів за кермо автомобіля, а він на переднє пасажирське сидіння. Виявивши ключ у замку запалення, відразу поїхали кататися.

Представники служби у справах дітей Іванківської РДА, Іванківської селищної ради, як органу опіки і піклування, у судовому засіданні зазначили, що сім`я ОСОБА_5 знаходиться на обліку, як така, що опинилася у складних умовах, неодноразово проводились бесіди з матір`ю хлопчика, щодо обох обвинувачених за час відвідування школи надходила інформація про те, що вони безпричинно пропускають уроки. Проте, вони не можуть сказати, що хлопці надто запущені і не можуть виправитися.

Законні представники обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у судовому засіданні просили дати їх дітям шанс на виправлення.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується негативно, як такий, що неодноразово був замічений у крадіжках, часто надходили усні скарги від жителів села Русаки, на зауваження сільського голови та дільничного інспектора міліції не реагує, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, є неповнолітнім (має повних 16 років), є дитиною, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, виховувався у багатодітній сім`ї ( на даний час у сім`ї діти досягли повноліття, і є лише один малолітній брат 2 років), рідний батько помер у 2008 році, раніше не судимий.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризуються посередньо, як такий, що проживає з матір`ю та вітчимом, нерегулярно відвідував школу, навчався посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, є неповнолітнім (має повних 14 років), є дитиною, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, сім`я складається з нього, матері та вітчима, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених суд визнає їх щире каяття, вчинення інкримінованого їм злочину у неповнолітньому віці, відсутність, з урахуванням поверненого транспортного засобу реальних матеріальних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених у судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання обвинуваченим повинне відповідати їх особам і вчиненому ними злочину.

Санкція ч.2 ст. 289 КК України передбачає міру покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

Призначаючи міру покарання суд враховує всі обставини в їх сукупності, які впливають на його вид і розмір. Зазначені вище обставини ( неповнолітній вік обвинувачених, їх щире каяття, відсутність, з урахуванням повернення транспортного засобу, реальних матеріальних збитків, те, що ОСОБА_4 є сиротою (батько його помер ще у 2008 році, коли йому було лише 8 років), як зазначено у акті обстеження матеріально-побутових умов життя сім`ї мати ОСОБА_5 не займається його вихованням), потерпілий не має до обвинувачених претензій матеріального характеру, що істотно знижує суспільну небезпеку скоєного злочину, а також враховуючи те, що вони висловлюють намір стати на шлях виправлення, здобувати подальшу освіту та спеціальність, дають підстави суду вважати за можливе та необхідне застосувати до них вимоги ст. 69 КК України та призначити їм покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі. А також надати можливість виправлення без ізоляції від суспільства, тобто із застосування ст. 75, 104 КК звільнення від відбування покарання з випробовуванням та покладенням на них певних обов`язків.

Щодо додаткової міри покарання, передбаченої санкцією статті конфіскації майна, суд керується вимогами ст. 98 КК України, відповідно до якої таке додаткове покарання до осіб, які вчинили злочин у неповнолітньому віці, не застосовується.

Міра запобіжного заходу в даній кримінальній справі відносно обвинувачених не обиралась.

Речовий доказ автомобіль переданий потерпілому.

Долю інших речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Судові витрати вартість проведених експертиз слід стягнути із законних представників обвинувачених, оскільки їх сини не мають самостійного доходу для їх сплати.

Керуючись ст. 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням і призначити іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням і призначити іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу органів КВІ та повідомляти органи КВІ про зміну постійного місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути із законних представників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 судові витрати ( вартість проведених судових експертиз) по 429,66 грн. з кожної.

Речові докази, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського та Поліського районів) повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після прийняття рішення Апеляційним судом Київської області.

Копії вироку можуть бути отримані відразу після проголошення вироку.

Суддя: ( ОСОБА_1 )