Справа № 562/2381/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
11.11.2015 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000478 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Солотвина Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 07 червня 2011 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
04 серпня 2015 року близько 13.00 години ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з коридору магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , таємно викрав належний ОСОБА_5 велосипед марки «Аист» синього кольору вартістю 683,33 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю та по суті пояснив, що 04 серпня 2015 року близько 13.00 години він зайшов у магазин «Верховина», де у коридорі побачив велосипед марки «Аист» синього кольору, який вирішив викрасти. Сівши на велосипед він поїхав додому, а наступного дня до нього прийшли працівники міліції та вилучили викрадений ним велосипед. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий у судове засідання не з`явився. Згідно поданої ним заяви просить розглянути справу без його участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним, і проти цього вони не заперечують. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєному злочині доведена повністю.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, тому його дії за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковані правильно.
При обранні міри покарання суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, за місцем фактичного проживання характеризується посередньо, постійного зареєстрованого місця проживання немає, офіційно не працевлаштований та стабільного (регулярного) доходу немає, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, відомості про сплату ним штрафу у розмірі 850 грн. за вироком суду від 07 червня 2011 року відсутні.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, не вбачається.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для застосування відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої інспекції.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, та середовище, в якому він перебуває.

Речові докази по справі, а саме:

- велосипед марки «Аист» синього кольору, який зберігається у потерпілого ОСОБА_5 , слід залишити законному володільцю.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи становлять 245,52 грн., які відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368-371, 374, 395 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 /один/ рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі, а саме: велосипед марки «Аист» синього кольору, який зберігається у потерпілого ОСОБА_5 , залишити законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 245 (двісті сорок п`ять) грн. 52 (п`ятдесят дві) коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: