Провадження № 1-кп/127/105/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.12.2015 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000104 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Івашківка Городнянського р-ну Чернігівської обл., громадянки України, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженої: 29.12.2014 р. вироком Вінницького міського суду Вінницької області та ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17.03.2015 р. за ч. 1, 2 ст. 190, ст. 70 КК України до двох років обмеження волі, звільненої на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Немирів Вінницької обл., громадянина України, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

30.11.1999 р. вироком Замостянського районного суду м. Вінниці за ч. 2 ст. 140 КК України до трьох років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на один рік та сплатою штрафу в сумі 100 грн.;

17.10.2007 р. вироком Замостянського районного суду м. Вінниці за ст. 124 КК України до одного року обмеження волі;

05.05.2014 р. вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області за ч. 1, 2 ст. 190 КК України до чотирьох років обмеження волі, на підставі ст. 75 звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік;

29.12.2014 р. вироком Вінницького міського суду Вінницької області та ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17.03.2015 р. за ч. 2 ст. 190 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі п. в ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області приведено до самостійного виконання;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2013 року, точну дату та час слідством не встановлено, ОСОБА_6 , являючись фізичною особою-підприємцем, маючи умисел на незаконне збагачення шляхом шахрайства, з корисливих мотивів, використала типовий договір, бланк якого залишився від її попередньої роботи в компанії «Імекс», предметом якого є виготовлення та монтаж металопластикових конструкцій, в якому зазначила виконавця - фізичну особу підприємця ОСОБА_9 . На зворотній стороні даного документу ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) поставила свій підпис та відтиск печатки приватного підприємця.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу шляхом обману та приховуючи свої дійсні злочинні наміри під цивільно-правові відносини, не маючи при цьому наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) розгорнула рекламну кампанію метало-пластикових конструкцій по Вінницькій області, яку здійснювала через працівників компанії. При цьому працівники компанії не були обізнаними про корисливі мотиви ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) та роздавали візитівки, рекламуючи вироби компанії «DFS» під виглядом її офіційних представників.
Так, 18.07.2013 року невстановлені слідством працівники, які, не були обізнані про корисливі цілі ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) та діяли за вказівкою останньої, прийшли додому до ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 та рекламували вироби компанії «DFS». Після виконання замірів, ОСОБА_11 прослідувала з працівниками компанії до АДРЕСА_4 . За вищевказаною адресою з ОСОБА_11 було укладено договір про виготовлення та монтаж 3 металопластикових вікон вартістю 6598 грн. При цьому використовувався наданий ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) бланк договору від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 з відповідним відтиском печатки.
Після чого, отримавши від замовника кошти, які були сплачені за договором кредитування А-Банку на рахунок продавця, ОСОБА_6 , не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, привласнила отримані кошти та витратила їх на особисті потреби. Таким чином ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 6598 грн.
07.09.2013 року, невстановлені слідством працівники, які, не були обізнані про корисливі цілі ОСОБА_6 та діючи за вказівкою останньої, прийшли додому до ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_5 та рекламували вироби компанії «DFS». Після виконання замірів, з ОСОБА_12 було укладено договір про виготовлення та монтаж одних металопластикових дверей вартістю 3800 грн. При цьому використовувався наданий ОСОБА_6 бланк договору від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 з відповідним відтиском печатки.
Отримавши від ОСОБА_12 грошові кошти у розмірі 3800 грн., працівник ФОП « ОСОБА_9 » передав дані кошти ОСОБА_6 , яка не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, заволодівши коштами ОСОБА_12 , привласнила отримані кошти та витратила їх на особисті потреби. Таким чином, ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 3800 грн.
25.09.2013 року невстановлені слідством працівники, які, не були обізнані про корисливі цілі ОСОБА_6 та діючи за вказівкою останньої, прийшли додому до ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_6 та рекламували вироби компанії «DFS». Після виконання замірів, ОСОБА_13 прослідував з працівниками компанії до АДРЕСА_4 . За вищевказаною адресою з ОСОБА_13 було укладено договір про виготовлення та монтаж одного металопластикового вікна вартістю 3606 грн. При цьому використовувався наданий ОСОБА_6 бланк договору від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 з відповідним відтиском печатки.
Після чого, отримавши від замовника кошти, які були сплачені за договором кредитування А-Банку на рахунок продавця, ОСОБА_6 , не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, привласнила отримані кошти та витратила їх на особисті потреби. Таким чином ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 3606 грн.
28.09.2013 року не встановлений слідством працівник, який не був обізнаний про корисливі цілі ОСОБА_6 та діючи за вказівкою останньої, прийшов додому до ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_7 . Після виконання замірів, з ОСОБА_14 уклали договір про виготовлення та монтаж одних металопластикових дверей вартістю 2286 грн. При цьому використовувався наданий ОСОБА_6 бланк договору від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 з відповідним відтиском печатки.
Отримавши від замовника завдаток у розмірі 1000 грн., працівник ФОП « ОСОБА_9 » передав дані кошти ОСОБА_6 , яка не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, заволодівши коштами ОСОБА_14 , привласнила собі отримані кошти та витратила їх на особисті потреби. Таким чином ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 1000 грн.
28.09.2013 року, невстановлені слідством працівники, які, не були обізнані про корисливі цілі ОСОБА_6 та діючи за вказівкою останньої, прийшли додому до ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_8 та рекламували вироби компанії «DFS». Після виконання замірів, з ОСОБА_16 уклали договір про виготовлення та монтаж одних металопластикових дверей вартістю 3845 грн. При цьому використовувався наданий ОСОБА_6 бланк договору від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 з відповідним відтиском печатки.
Отримавши від замовника кошти, які були сплачені за договором кредитування А-Банку на рахунок продавця, ОСОБА_6 , не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, привласнила собі отримані кошти та витратила їх на особисті потреби. Таким чином ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 3845 грн.
Крім того, ОСОБА_7 вкінці серпня 2013 року, точну дату та час слідством не встановлено, не являючись особою-підприємцем, маючи умисел на незаконне збагачення з корисливих мотивів, використав типовий договір, бланк якого залишився від його попередньої роботи в компанії «Імекс», предметом якого є виготовлення та монтаж металопластикових конструкцій, де зазначив виконавця - фізичну особу підприємця ОСОБА_17 , який являється його батьком, як офіційного дилера компанії «Шана М», що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_7 в даній компанії ніколи не працював та не був її офіційним представником. На зворотній стороні даного документу, ОСОБА_7 поставив свій підпис та відтиск печатки підприємця, до якої мав доступ згідно довіреності від 11.12.2012 р. на представництво інтересів ОСОБА_17 у стосунках зі всіма фізичними та юридичними особами.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, під видом цивільно-правових відносин, ОСОБА_7 розгорнув рекламну компанію метало-пластикових конструкцій по Вінницькій області, яку здійснював через невстановлених слідством працівників. Вказані працівники не були обізнані про корисливі цілі ОСОБА_7 , роздавали візитівки та рекламували вироби компанії «Шана М».
16.09.2013 р. невстановлені слідством працівники прийшли додому до ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_9 , рекламували вироби компанії «Шана М» та запропонували придбати металопластикові двері та вікна, на що ОСОБА_18 погодився. Того ж дня, після виконання замірів, ОСОБА_18 прослідував з працівниками компанії до АДРЕСА_10 . За вищевказаною адресою, зловживаючи довірою ОСОБА_18 з ним було укладено договір від імені офіційної дилера компанії «Шана М» ФОП « ОСОБА_17 » про виготовлення та монтаж двох метало-пластикових вікон вартістю 4461 грн.
Отримавши від замовника завдаток в сумі 3100 грн., невстановлений слідством працівник ФОП « ОСОБА_17 » передав дані кошти ОСОБА_7 . Останній не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, який виразився у неповідомленні правдивої інформації ОСОБА_18 про те, що він не являється офіційним дилером компанії «Шана М», привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потребі. Таким чином ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_18 матеріальну шкоду на суму 3100 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково, суду пояснив наступне. В 2013 році від працював директором ФОП, яке було зареєстроване на ім`я його батька. Він продавав та встановлював металопластикові конструкції. У нього було 4-8 найманих працівників, які займалися рекламою та робили заміри. Його представники проводили рекламну компанію та, побачивши, що в будинку ОСОБА_18 старі вікна, представники запропонували йому замінити його вікна на металопластикові. На це ОСОБА_18 погодився. Потім представники зробили заміри, уклали договір на купівлю та встановлення метало пластикових вікон та отримали від ОСОБА_18 70% попередньої оплати. Однак в подальшому підприємство його батька збанкрутувало, і він не зміг виконати зобов`язання.

На момент укладання договору ні він, ні його батько офіційними представниками « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не були.

Він не мав наміру нікого обманути, просто настала криза, і він не зміг виконати свої зобов`язання. Однак він виконав десятки замовлень за аналогічними договорами.

На момент укладення договору з ОСОБА_18 він не мав власного заводу по виробництву метолопластикових вікон та не укладав будь-яких договорів з виробниками.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала частково, суду пояснила наступне. Вона працювала в компанії «Імекс», яка займалася продажем і встановленням метало пластикових вікон. У даній компанії вона познайомилася з ОСОБА_7 , який був інструктором. Пропрацювавши деякий час, вона звільнися та вирішила разом з ОСОБА_7 створити власне підприємство. Спочатку вона зареєструвала як фізична особа підприємець (ФОП), однак діяльність мала здійснювати її сестра. Пізніше вона зареєструвала ПП з ОСОБА_7 . Останній запропонував їй відкрити завод та самостійно виготовляти металопластикові конструкції. У них було кілька замовлень на купівлю та встановлення метало пластикових конструкцій, але вона не зустрічалася з замовниками та не займалася ніякою діяльністю, оскільки була вагітна. Усіма справами займалися її чоловік ОСОБА_19 та ОСОБА_7 . Їй відомо, що останні закупили станки для виготовлення вікон, набрали замовлень, але не змогли запустити виробництво, тому не виконали замовлення. Вона приїздила у м. Вінницю, підписувала договори, ставила на них печать, а потім ці договори укладав ОСОБА_19 , на підставі її доручення, яке посвідчене в сільській раді. Гроші на купівлю обладнання ОСОБА_19 та ОСОБА_7 взяли з коштів, які надали клієнти на купівлю та встановлення вікон. Замовників не повідомляли, що за їх гроші буде купуватися обладнання для заводу.

Фірми «DFS» насправді не було, так в майбутньому мав називатися їх завод. Однак консультанти рекламували саме цю фірму. Фактично діяльність здійснювалася ФОП « ОСОБА_9 ». У них було кілька консультантів, які не були оформлені. Останні проводили рекламну компанію, робили заміри, за це їм платили готівкою. Клієнтів підшукували консультанти. За весь період своєї діяльності вона уклала близько 300 договорів і лише 20 з них вона не змогла виконати. Однак наміру не встановлювати вікна у неї не було.
07.07.2013 року, коли вони зрозуміли, що не зможуть встановити вікна, то закрили офіс. Після закриття офісу її чоловік ще продовжував спілкуватися з замовниками по телефону, запевняв їх, що на даний час у них фінансова скрута, але в подальшому вони виконають свої зобов`язання.

В судовому засіданні була допитана потерпіла ОСОБА_11 , яка суду пояснила наступне. 18.07.2013 р. працівники фірми, яка встановлює металопластикові вікна ходили по місту Немирів та пропонували людям встановити пластикові вікна в кредит. Її батьки люди похилого віку, тому їм відмовили в отриманні кредиту. Батько зателефонував до неї та попросив оформити кредит. Вона на своє ім`я оформила кредитний договір на суму 5598 грн., а її батьки сплатили перший внесок в сумі 1000 грн. Через деякий час до неї зателефонував батько та сказав, що вікна не привезли. Вона близько п`ятнадцяти разів телефонувала до постачальників та чула від останніх різні відмовки. На даний час шкоду їй не відшкодовано.

В судовому засіданні була допитана потерпіла ОСОБА_12 , яка суду повідомила наступне. До її будинку прийшли представники фірми «DFS» та запропонували встановити їм металопластикові вікна або двері. Вона хотіла встановити міжкімнатні двері. Після цього представники фірми зробили необхідні заміри, а потім вони разом поїхали в офіс «DFS». В офісі були ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , чоловік ОСОБА_9 і ще дві молодих дівчини, офіс виглядав солідно. ОСОБА_7 показав їй каталог, вона вибрала двері, які їй сподобалися, та уклала договір. На той час вона думала, що укладає договір з фірмою «DFS». Для оплати дверей, вона взяла кредит в банку в сумі 3850 грн. В подальшому двері їй не зробили. Вона неодноразово телефонувала до працівників фірми, а потім поїхала у офіс, де підписувала договір, але там нікого не було. На даний час шкода їй відшкодована частково в сумі 1000 грн.

В судовому засіданні був допитаний потерпілий ОСОБА_14 , який суду повідомив наступне. До його будинку прийшли представники якоїсь фірми та запропонували встановити металопластикові вікна. Оскільки банк кредит йому не надав, то він домовився з ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_10 , що вони поставлять йому вікна, а він заплатить їм спочатку 1000 грн., а потім віддасть решту грошей. Вікна йому мали встановити через 30-35 днів. Через обумовлений термін вікна йому не встановили, тому він звернувся у міліцію. На даний час ОСОБА_6 повністю з ним розрахувалася, тому претензій до неї він не має.

В судовому засіданні був допитаний потерпілий ОСОБА_15 , який суду повідомив наступне. До будинку його тещі прийшли люди, які представилися представниками фірми «DFS» та запропонували поставити вікна. Він порадився з дружиною, та вони вирішили замовити нові вікна. Для оплати вартості вікон, їх поставки та встановлення вони взяли кредит в банку в сумі 3356,40 грн. Через обумовлений термін вікна йому не поставили. Він дуже багато разів телефонував до представників фірми, але це ніяких результатів не дало, йому лише говорили зачекати. На даний час шкода йому не відшкодована.

В судовому засіданні був допитаний потерпілий ОСОБА_13 , який суду повідомив наступне. В газеті RIA він прочитав оголошення про встановлення метало пластикових конструкцій та вирішив встановити балконне вікно. Він зателефонував за номером телефону зазначеному у газеті в компанію «DFS» та домовився про замовлення вікна. Через деякий час до нього додому приїхав хлопець та зробив відповідні заміри. Потім він разом з хлопцем поїхав в офіс по вул.. Фрунзе. В офісі була ОСОБА_20 та інші люди, всі були гарно одягнені та у нього виникло враження, що фірма серйозна. В офісі він підписав договір на суму 3606 грн., який не читав, оскільки був без окулярів. В подальшому вікно йому не встановили. На даний час ОСОБА_6 повернула йому 1000 грн.

В судовому засіданні був допитаний потерпілий ОСОБА_18 , який суду повідомив наступне. Одного дня він перебував в м. Браїлів. По місту ходила дівчина з хлопцем і пропонувала встановити вікна. Він дав свій номер телефону і вказав адресу. В неділю до нього додому приїхали люди, які представилися працівниками фірми «Шана М», та зробили необхідні заміри. Далі потрібно було укласти договір, але у нього не було грошей. Він сказав, що знайде гроші та приїде до них в офіс.

В жовтні 2013 року в офісі, що в центрі міста, він замовив вікна, уклав договір та сплатив 3100 грн. передплати. На дверях даного офісу була вивіска « ОСОБА_21 ». Вікна мали бути виготовлені через п`ятнадцять днів. Через обумовлений термін він телефонував до представників фірми, йому обіцяли зробити вікна, однак нічого не зробили. Через два місяці він приїхав в офіс, але він був закритий, а біля нього стояли незнайомі йому люди і скаржилися, що їм не поставили вікна. Також біля офісу були працівники, що встановлювали вікна, які скаржилися, що з ними не розрахувалися за виконані роботи. Після цього він звернувся в міліцію. Через два місяці по тому ОСОБА_7 відшкодував йому 3100 грн.

Він зважився укласти договір, тому що був переконаний, що такий договір він укладе з фірмою, а не з фізичною особою.

В судовому засіданні були безпосередньо досліджені докази, надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.05.2014 р., згідно якого ОСОБА_11 звернулася до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій СПД « ОСОБА_22 »;

- договір від 18.08.2013 р. між ФОП « ОСОБА_9 » та ОСОБА_11 , згідно якого остання замовила ПВХ конструкції на суму 5598 грн.;

- договір про умови кредитування А-Банку від 18.07.2013 р.;

- графік погашення кредиту;

- заява позичальника, згідно якої ОСОБА_11 просить надати їй кредит в сумі 5598 грн.;

- квитанції про сплату кредиту ОСОБА_11

- заява від 22.07.2014 р., згідно якої ОСОБА_13 просить прийняти міри до працівників ФОП « ОСОБА_9 », які, зловживаючи його довірою, під приводом встановлення пластикових вікон, заволоділи його коштами в сумі 3606 грн.;

- договір від 25.09.2013 р. між ФОП « ОСОБА_9 » та ОСОБА_13 , згідно якого останній замовив ПВХ конструкції на суму 3603 грн.;

- довідка А-Банку від 02.04.2014 р., згідно якої ОСОБА_13 погасив кредит;

- комерційна пропозиція від 25.09.2013 р.;

- скарга від 15.01.2014 р., згідно якої ОСОБА_15 просить ОСОБА_23 допомогти йому повернути його кошти, якими заволоділи працівники фірми «DFS»;

- заява позичальника, згідно якої ОСОБА_15 просить надати йому кредит в сумі 3356,40 грн.;

- договір про умови кредитування А-Банку від 28.09.2013 р.;

- договір від 28.09.2013 р. між ФОП « ОСОБА_9 » та ОСОБА_15 , згідно якого останній замовив ПВХ конструкції на суму 3845 грн.;

- комерційна пропозиція від 28.09.2013 р.;

- скарга від 15.01.2014 р., згідно якої ОСОБА_14 просить ОСОБА_23 допомогти йому повернути його кошти, якими заволоділи працівники фірми « ІНФОРМАЦІЯ_4 »;

- договір від 28.09.2013 р. між ФОП « ОСОБА_9 » та ОСОБА_14 , згідно якого останній замовив ПВХ конструкції на суму 2286 грн.;

- заява ОСОБА_15 про визнання його потерпілим від 19.02.2014 р.;

- заява ОСОБА_14 про визнання його потерпілим від 25.02.2014 р.;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.07.2014 р., згідно якого ОСОБА_18 звернувся до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій СПД « ОСОБА_24 »;

- договір від 15.09.2013 р. між ФОП « ОСОБА_24 » та ОСОБА_18 , згідно якого останній замовив ПВХ конструкції на суму 4461 грн.;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.06.2014 р., згідно якого ОСОБА_12 звернулася до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій фірми «DFS»;

- договір від 09.09.2013 р. між ФОП « ОСОБА_9 » та ОСОБА_12 , згідно якого остання замовила ПВХ конструкції на суму 3850 грн.

Аналізуючи та оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм злочинів доведена досудовим розслідуванням та була підтверджена в судовому засіданні.

Так обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що він дійсно укладав договір на встановлення метало пластикових вікон з ОСОБА_18 та отримав гроші як попередню оплату за вікна, однак не зміг виконати свої зобов`язання через проблеми з бізнесом. Також ОСОБА_7 не заперечив і той факт, що він представлявся як офіційний представник компанії «Шана М», в якій він офіційно не працював і відповідно представником вказаної компанії не був. Тобто сам ОСОБА_7 не заперечував, що переконуючи людей замовити його роботи та послуги, він повідомляв людям неправдиву інформацію. В той же час потерпілий ОСОБА_18 стверджував, що він замовив вікна, тому що думав, що їх має зробити фірма, а не фізична особа. Таким чином, повідомивши з самого початку неправдиву інформацію, тобто обманувши покупця, ОСОБА_7 досяг своєї мети отримати гроші. При цьому ОСОБА_7 , не маючи постійно діючого підприємства по виробництву вікон, не маючи відповідних контрактів з такими підприємствами завідомо знав, що він не виконає замовлення ще в момент укладення договору. Його ствердження про те, що він виконав десятки таких замовлень не можуть бути доказом того, що в даному конкретному випадку він діяв добросовісно і не мав наміру обманути замовника, оскільки всі його дії носили невиважений, необґрунтований характер, були спрямовані на досягнення однієї мети отримати гроші, не ставлячи завдання виконати замовлення.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що вона взагалі не спілкувалася з замовниками вікон, а лише ставила свій підпис та печатку в договорі. Взагалі підприємницькою діяльністю мала займатися її сестра, чоловік її брав замовлення та разом з ОСОБА_7 мав запустити завод по виробництву метало пластикових конструкцій, однак їм це не вдалося, і гроші, отримані внаслідок укладення договорів, були витрачені на закупівлю обладнання для заводу. Таким чином із показань ОСОБА_6 випливає, що на момент отримання коштів та укладання договорів з замовниками вікон, в неї не було фактичної можливості такі замовлення виконати, вона і не збиралася цього робити та взагалі не займалася бізнесом, а це робила зовсім інша людина, що беззаперечно свідчить про шахрайські наміри ОСОБА_6 . При цьому саме ОСОБА_6 виконала всі об`єктивні дії по створенню уяви в потенційних клієнтів, що в них після укладення договору виникнуть взаємовідносини з певним підприємством «DFS», що саме підприємство буде виконувати замовлення, що виглядало більш переконливим для пересічних громадян і спонукало їх довірити свої кошти ОСОБА_6 .

Вказане підтверджується і показаннями потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які стверджували, що працівники, які рекламували вікна, говорили саме про підприємство, ті потерпілі, які були в офісі, стверджували, що на офісі була вивіска підприємства, сам офіс та його працівники справляли враження серйозної фірми, що стало причиною довіряти ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особи обвинувачених та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_25 на момент вчинення злочину в силу ст. 89 КК України є особою несудимою, жодна сторона більш ніяких документів, які характеризують особу ОСОБА_7 , не надала.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд вважає наявність в нього двох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість призначення йому покарання у вигляді штрафу.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 судом враховано, що ОСОБА_6 на момент вчинення злочину в силу ст. 89 КК України є особою несудимою, жодна сторона більш ніяких документів, які характеризують особу ОСОБА_6 , не надала.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд вважає стан вагітності, що підтверджується довідкою.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та звільнення від його відбування з випробуванням.

Суд також вважає, що судові витрати на проведення експертиз слід стягнути з обвинувачених, оскільки вони були зумовлені необхідністю розслідування вчинених ними злочинів.

Потерпілою ОСОБА_12 до початку судового розгляду заявлено цивільний позов, згідно якого остання просить стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заподіяну їй матеріальну шкоду в сумі 3850 грн., моральну шкоду в сумі 7000 грн., витрати, які вона понесла на правову допомогу в сумі 250 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., який мотивований наступним. Шахрайськими діями ОСОБА_6 їй завдано матеріальну шкоду в сумі 3850 грн., які вона сплатила в якості передоплати за металопластикові конструкції. В подальшому дане замовлення вона не отримала, гроші їй не повернули. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_6 взятих зобов`язань, вона зазнала також моральних страждань, не змогла нормально закінчити ремонт. Крім того, зрозумівши, що її ввели в оману, і вона втратила свої гроші, вона почала сильно нервувати, стала погано себе почувати, загострилися хронічні хвороби. Через необхідність присутності у судових засіданнях, вона вимушена їздити до м. Вінниці, що тяжко переносить. Завдану їй моральну шкоду вона оцінює у 7000 грн. Крім того, вона понесла витрати на отримання правової допомоги в сумі 250 грн. та на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., які також просила стягнути з обвинувачених на її користь.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 позов підтримала та в обґрунтування моральної шкоди додала, що вона наймала людей, щоб в її будинку демонтували старі двері, витратила на це кошти, але нових дверей не отримала. Крім того, після даної події порушився її звичний спосіб життя.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення позову.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не висловлювали свою думку з приводу позову.

Обвинувачена ОСОБА_6 позов визнала повністю.

Обвинувачений ОСОБА_7 позов не визнав.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового розгляду, дійшов наступних висновків.

Розмір майнової шкоди, заподіяної злочином, встановлено досудовим розслідуванням, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому в частині стягнення майнової шкоди суд вважає позов обґрунтованим, і його слід задовольнити.

Щодо моральної шкоди, то суд вважає, що позовні вимоги позивачем завищені, оскільки не відповідають фактично завданій шкоді та підтверджено відповідними документами. Так потерпіла дійсно зазнала певних моральних страждань, оскільки її права були порушені, вона змушена була витрачати свій час на відвідування органів слідства та суду, тому суд вважає, що вимоги морального характеру підлягають частковому задоволенню на суму 2000 грн.

Суд також вважає, що шкоду завдану потерпілій, слід стягувати лише ОСОБА_6 , адже досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що саме діями останньої потерпілій завдано шкоду. При цьому, ОСОБА_7 не обвинувачується у скоєнні даного правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_12 .

Враховуючи те, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. і вона понесла витрати на правову допомогу в сумі 250 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами, суд вважає, що вказані судові витрати слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_12 .

Потерпілим ОСОБА_15 до початку судового розгляду заявлено цивільний позов, згідно якого останній просить стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заподіяну йому матеріальну шкоду в сумі 3356,40 грн., моральну шкоду в сумі 7000 грн., витрати, які він поніс на правову допомогу в сумі 250 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., який мотивований наступним. Шахрайськими діями ОСОБА_6 йому завдано матеріальну шкоду в сумі 3356,40 грн., які він сплатив в якості передоплати за металопластикові конструкції. В подальшому дане замовлення він не отримав, гроші йому не повернули. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_6 взятих зобов`язань він також зазнав моральної шкоди, не зміг нормально закінчити ремонт. Крім того, зрозумівши, що його ввели в оману, і він втратив свої гроші, він почав сильно нервувати, став погано себе почувати, загострилися хронічні хвороби. Завдану йому моральну шкоду він оцінює у 7000 грн. Крім того, він поніс витрати на отримання правової допомоги в сумі 250 грн. та на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., які також просив стягнути з обвинувачених на його користь.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 позов підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення позову.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не висловлювали свою думку з приводу позову.

Обвинувачена ОСОБА_6 позов визнала частково на суму 3356,40 грн. матеріальної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_7 позов не визнав.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового розгляду, дійшов наступних висновків.

Розмір майнової шкоди, заподіяної злочином, встановлено досудовим розслідуванням, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому в частині стягнення майнової шкоди суд вважає позов обґрунтованим, і його слід задовольнити.

Щодо моральної шкоди, то суд вважає, що позовні вимоги позивачем завищені, не підтверджені відповідними документами та не відповідають фактично завданій шкоді. Так потерпілий дійсно зазнав певних моральних страждань, оскільки його права були порушені, він змушений був витрачати свій час на відвідування органів слідства та суду, тому суд вважає, що вимоги морального характеру підлягають частковому задоволенню на суму 2000 грн.

Суд також вважає, що шкоду завдану потерпілому, слід стягувати лише ОСОБА_6 , адже досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що саме діями останньої потерпілому завдано шкоду. При цьому, ОСОБА_7 не обвинувачується у скоєнні даного правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_15 .

Враховуючи те, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. і він поніс витрати на правову допомогу в сумі 250 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами, суд вважає, що вказані судові витрати слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_15 .

Потерпілою ОСОБА_11 до початку судового розгляду заявлено цивільний позов, згідно якого остання просить стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заподіяну їй матеріальну шкоду в сумі 6598 грн., моральну шкоду в сумі 7000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 250 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., який мотивований наступним. Шахрайськими діями ОСОБА_6 їй завдано матеріальну шкоду в сумі 6598 грн., які вона сплатила в якості передоплати за металопластикові конструкції. В подальшому дане замовлення вона не отримала, гроші їй не повернули. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_6 взятих зобов`язань вона вимушена була з свого бюджету використати досить значну суму грошей для погашення кредиту банку, але в результаті вікон вона не має. Крім того, зрозумівши, що її ввели в оману, вона почала сильно нервувати, стала погано себе почувати, загострилися хронічні хвороби. Стан здоров`я її батьків також різко погіршився. Завдану їй моральну шкоду вона оцінює у 7000 грн. Крім того, вона понесла витрати на отримання правової допомоги в сумі 250 грн. та на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., які також просила стягнути з обвинувачених на її користь.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 позов підтримала.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не висловлювали свою думку з приводу позову.

Обвинувачена ОСОБА_6 позов визнала повністю.

Обвинувачений ОСОБА_7 позов не визнав.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового розгляду, дійшов наступних висновків.

Розмір майнової шкоди, заподіяної злочином, встановлено досудовим розслідуванням, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому в частині стягнення майнової шкоди суд вважає позов обґрунтованим, і його слід задовольнити.

Щодо моральної шкоди, то суд вважає, що позовні вимоги позивачем завищені, не підтверджені відповідними документами та не відповідають фактично завданій шкоді. Так потерпіла дійсно зазнала певних моральних страждань, оскільки її права були порушені, вона змушена була витрачати свій час на відвідування органів слідства та суду, тому суд вважає, що вимоги морального характеру підлягають частковому задоволенню на суму 2000 грн.

Суд також вважає, що шкоду завдану потерпілій, слід стягувати лише ОСОБА_6 , адже досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що саме діями останньої потерпілій завдано шкоду. При цьому, ОСОБА_7 не обвинувачується у скоєнні даного правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_11 .

Враховуючи те, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. і вона понесла витрати на правову допомогу в сумі 250 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами, суд вважає, що вказані судові витрати слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_11 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним судом, менш суворого, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 р. та ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17.03.2015 р. та остаточно призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися до органу кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі однієї тисячі вісімсот гривень в дохід держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 р. виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_12 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 три тисячі вісімсот п`ятдесят гривень майнової шкоди, дві тисячі гривень моральної шкоди, двісті сорок три гривні 60 копійок судового збору та двісті п`ятдесят гривень витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_15 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_15 три тисячі триста п`ятдесят шість гривень 40 копійок майнової шкоди, дві тисячі гривень моральної шкоди, двісті сорок три гривні 60 копійок судового збору та двісті п`ятдесят гривень витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 шість тисяч п`ятсот дев`яносто вісім гривень майнової шкоди, дві тисячі гривень моральної шкоди, двісті сорок три гривні 60 копійок судового збору та двісті п`ятдесят гривень витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: