печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8017/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника третього слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене із старшим прокурором першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Комишуваха Оріховського району Запорізької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні трьох малолітніх дітей 2000 р.н., 2002 р.н., 2013 р.н., та дружину,

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника третього слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням із старшим прокурором першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.365 КК України, в редакції від 07.04.2011, п.п. 1, 5, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228, за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 115, 340, 365 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що наказом від 16.07.2008 №681о/с начальника ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 призначений на посаду командира роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут» при ГУ МВС України в м. Києві. При затвердженні нового штатного розкладу полку міліції особливого призначення «Беркут» підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві, згідно наказу начальника ГУ МВС України в м. Києві від 14.11.2012 №622о/с ОСОБА_4 затверджений на посаді командира роти спеціального призначення зазначеного полку. Наказом начальника ГУ МВС України в м. Києві від 31.05.2012 за №298 о/с ОСОБА_4 присвоєне спеціальне звання майор міліції.

Майор міліції ОСОБА_4 , відповідно до ст.ст. 1, 10, 20 Закону України «Про міліцію» виконував функції офіційного представника державного озброєного органу виконавчої влади, який має захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, тобто являвся представником влади та службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно статті 2 Закону України Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», перебуваючи на посаді командира роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут» підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 - працівник правоохоронного органу, на якого згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію», покладено обов`язки діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і Законами України.

Перебуваючи на посаді командира спецроти ПМОП «Беркут», ОСОБА_4 , діючи всупереч Присяги працівника органів внутрішні справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 за №382, грубо порушив вимоги п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, хибно розуміючи поняття відданості народові України та виконання наказів керівника, в період 18-20 лютого 2014 року перевищив владу та службові повноваження, що призвело до тяжких наслідків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після протиправних 30.11.2013 та 11.12.2013 дій правоохоронних органів щодо силової протидії учасникам мітингів протесту, акції на Майдані Незалежності в м. Києві стали масовими та постійними, на яких висловлювався протест передусім проти свавілля правоохоронних органів та сил спецпризначення, проти незаконних дій владних органів, корупції.

Для припинення свавілля державних, правоохоронних та судових органів 18.02.2014 учасниками протестних акцій була організована мирна хода громадян по вулиці Інститутській у м. Києві до Верховної Ради України з метою висловити вимоги про зміну законодавства та врегулювання конфлікту. Під час цієї ходи в період 18.02.2014 відбулися сутички мітингувальників з правоохоронними органами.

В клопотанні зазначено, що 18.02.2014 приблизно в 16.00 год. командир полку МОП «Беркут» ОСОБА_9 , діючи за наказом керівництва МВС, віддав усний наказ ОСОБА_4 організувати отримання вогнепальної зброї бійцями очолюваної ним роти спеціального призначення ПМОП «Беркут та здійснити вихід в центральну частину міста Києва в район вул.. Інститутської.

Прибувши на місце постійної дислокації ПМОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , приблизно в період з 17 до 18.00 години бійці роти спеціального призначення ПМОП «Беркут за наказом ОСОБА_4 отримали в зброярні полку вогнепальну зброю, а саме: автомати АКМС калібру 7,62, пістолети Макарова. При цьому, за погодженням із командиром полку ОСОБА_9 , командир роти ОСОБА_4 визначив групу бійців роти, які залишились охороняти місце постійної дислокації полку, а 19 осіб озброєних автоматами, які були розділені на дві групи по 8 та 11 осіб того ж дня о 18-30 год. виїхали на вул. Грушевського в м. Києві до Верховної Ради України.

Після цього, зазначена група бійців, під командуванням ОСОБА_4 в період 18-20.02.2014 прибули в урядовий квартал та несли чергування.

20.02.2014, вранці, приблизно в 9.00 год. після отримання вогнепальних поранень бійцями спецроти « ІНФОРМАЦІЯ_2 », прикриваючи відхід працівників інших підрозділів ПМОП «Беркут» та бійців внутрішніх військ МВС України, за наказом ОСОБА_4 бійці очолюваної ним роти вели вогнепальний вогонь в сторону протестувальників, котрі піднімалися вверх по вул. Інститутській в м. Києві.

Після відходу працівників інших підрозділів ПМОП «Беркут» та бійців внутрішніх військ МВС України, приблизно в 9-30 год., за наказом ОСОБА_4 , бійці спецроти ПМОП «Беркут» зайняли бойові позиції за бетонними блоками, розташованими на проїжджій частині вулиці Інститутської в м. Києві навпроти будинку № 8 цієї вулиці.

Перебуваючи у вказаному місці, командир спецроти ПМОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 , перевищуючи владу та свої службові повноваження, діючи усупереч вимогам статей 12, 15 Закону України «Про міліцію», після розміщення бійців роти за бетонними блоками, враховуючи, що безпосередньої загрози для життя працівників міліції, за відсутності у протестувальників, які в цей час рухалися по вул. Інститутській в м. Києві, вогнепальної зброї, хибно розуміючи інтереси служби та почуття обов`язку перед вищестоящим керівництвом, віддав наказ бійцям очолюваної ним спецроти ПМОП «Беркут» здійснити постріли з наявних у них автоматів АКМС калібру 7,62 по зазначених особах протестувальників, які рухалися вулицею.

На виконання наказу командира ОСОБА_4 приблизно 16 бійців роти спеціального призначення, 10 з яких були озброєні вогнепальною зброєю, зайняли позицію на бетонних блоках, за поставленими перед ними вантажними автомобілями та між цими бетонними блоками і з 9.40 год. до 11.30 год., тобто протягом тривалого часу приблизно шість з них, перевищуючи владу та свої службові повноваження, діючи усупереч вимогам статей 12, 15 Закону України «Про міліцію», без наявності, безпосередньої загрози для їх життя чи інших працівників міліції, чітко бачачи із зайнятих ними позицій у цю світлу пору доби, відсутність у протестувальників, які в цей час рухалися по вул. Інститутській в м. Києві, вогнепальної зброї чи інших засобів для нанесення тілесних пошкоджень на відстані, умисно вели вогонь з вогнепальної зброї автоматів АКМС калібру 7,62 на ураження цих осіб, які в цей час рухалися по вул. Інститутській в м. Києві, прикриваючись лише дерев`яними та алюмінієвими щитами.

Унаслідок таких злочинних дій ОСОБА_4 та бійців очолюваної ним роти спеціального призначення ПМОП «Беркут», які полягали у веденні 20 лютого 2014 року вогню з вогнепальної зброї на ураження цивільних осіб - протестувальників на вулиці Інститутській в м. Києві, смертельні вогнепальні поранення отримали ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інші особи.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в перевищенні влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, а також заподіяли тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений частиною 3 статті 365 Кримінального кодексу України (в редакції від 07.04.2011).

Крім того, своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні умисного вбивства двох і більше осіб, вчинених способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений пунктами 1, 5, 12 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України.

03.04.2014 у ході розслідування кримінального провадження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.365 КК України, в редакції від 07.04.2011, п.п. 1, 5, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів, є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх доказів. Зокрема, причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину підтверджується протоколами допиту представників потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , свідків зокрема ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та інших, висновками експертиз, зокрема, протоколами оглядів, аналітичною довідкою від 01.04.2014 № 7/1-1775, складеною за результатами розшукових дій та аналізу з`єднань підозрюваного та іншими доказами в їх сукупності, а також матеріалами, висвітленими в засобах масової інформації, які також підтверджують та доводять факти вчинення злочинів.

В поданому клопотанні орган досудового розслідування зазначає, що, повідомивши ОСОБА_4 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищення або спотворення будь-яких із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, що спричинили загибель людей, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

За таких обставин більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків підозрюваного та не нададуть можливості під час досудового розслідування контролювати місця його перебування.

Зокрема, застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, а також більш м`яких запобіжних заходів, заборонено вимогами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки вчинені ним злочини спричинили загибель людей.

У зв`язку із встановленням слідством можливості переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду; можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливості, з метою переховування від слідства та суду, використовувати майновий стан, свої зв`язки; з метою запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється та неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів сторона обвинувачення ставить питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Допитана в якості свідка дружина підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_23 дала суду показання, що її чоловік є головою багатодітної родини, яка перебуває на його повному утриманні. Також на утриманні чоловіка перебуває його непрацездатна мати пенсійного віку. Інших доходів, окрім зарплати чоловіка родина не має. Особисто вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. ОСОБА_4 - чуйний, турботливий та уважний батько.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_24 дав суду пояснення, що знайомий з підозрюваним близько 8 років. ОСОБА_4 є його безпосереднім керівником. В колективі підозрюваний користується повагою та авторитетом. ОСОБА_4 виважена, обов`язкова, справедлива та високоморальна людина.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав. Додатково зазначив, що кримінальне провадження відкрито за фактом масових вбивств мирних митингувальників, і стороною обвинувачення за результатами аналізу зібраних доказів доведена причетність підозрюваного до вказаних подій, а тому, єдиний запобіжний захід, що може забезпечити належну поведінку підозрюваного тримання під варто. Прокурор вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, унеможливити які зможе тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підозрюваний безпосередньої здійснював керівництво бійцями роти спеціального призначення «Беркут», і був наділений повноваженнями зупинити несанкціоновані постріли по неозброєних митингувальниках.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував. Вказав, що висунута підозра є необґрунтованою. 20.02.2014 р. з 08-00 год. по 09-30 год. перебував на нараді в ГУ МВС України в м. Києві. Наказів про застосування зброї до митингувальників не отримував, і бійцям спецроти ПМОП «Беркут» він не надавав, особисто не стріляв. Снайперської зброї його підрозділ не отримував. З наданих стороною обвинувачення матеріалів однозначно себе та бійців свого підрозділу ідентифікувати серед осіб, зафіксованих на фото не можливо. Від органів досудового розслідування не переховувався, та сприяв у його проведенні досудового розслідування.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на невідповідність його положенням ч. 1 ст. 194 КПК України, необґрунтованість поданого клопотання. Зазначив, що подане клопотання жодних фактів обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.365 КК України, в редакції від 07.04.2011, п.п. 1, 5, 12 ч.2 ст.115 КК України не має. Підозрюваний позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має численні нагороди та відзнаки, користується повагою та авторитетом серед підлеглих. Враховуючи особу підозрюваного, а також наявність у нього на утриманні трьох малолітніх дітей, дружини, яка перебуває у декретній відпустці, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_25 проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що подане клопотання не містить належних доказів, які б давали підстави обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються. З наданих стороною обвинувачення доказів, однозначно ідентифікувати особу підозрюваного не вбачається можливим.

Захисник адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що долучені до матеріалів клопотання документи не свідчать про особисту участь підозрюваного у масових вбивствах та в перевищенні влади і службових повноважень. Стороною обвинувачення не надано доказів наявності ризиків, встановлених ст.. 177 КПК України.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Виходячи з того, що прокурором жодним чином не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, враховуючи те, що в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини відсутні та не доведено, що слідчі дії, які вчиняються та необхідно вчинити в подальшому, не можливо вчинити без тримання підозрюваного під вартою, а також те, що наявність лише підозра у скоєнні особливо тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено суворе покарання, не є підставою для утримання особи під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою задоволенню не підлягає.

Разом з тим, виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.365 КК України, в редакції від 07.04.2011, п.п. 1, 5, 12 ч.2 ст.115 КК України, та доведеністю стороною обвинувачення наявності таких ризиків як: незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, можливого переховування від слідства та суду, використовуючи свої зв`язки, вважаю наявними всі підстави для застосування відповідно до ч.4 ст.194 КПК України до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч.1 ст.178 КПК України враховує наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, тяжкість покарання за ч.3 ст.365 КК України, в редакції від 07.04.2011, п.п. 1, 5, 12 ч.2 ст.115 КК України, вік та стан здоров`я підозрюваного має фізичні вади, міцність соціальних зв`язків - має постійне місце проживання в м. Києві, сімейний стан підозрюваного одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та мати похилого віку, репутацію підозрюваного, який позитивно характеризується за місцем роботи, в колективі користується повагою та авторитетом, має численні нагороди та відзнаки, його майновий стан, відсутність судимостей.

Враховуючи вищевказані обставини, вважаю за належне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді, який зможе запобігти заявленим у кримінальному провадженні ризикам, а саме домашній арешт.

При цьому, вирішуючи питання про вид зазначеного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає, що підозрюваному слід заборонити залишати житло ( АДРЕСА_1 ) у певний період доби, а саме: з 23 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, враховуючи стан його здоров`я, його матеріальний, соціальний та сімейний стан.

При цьому слідчий суддя виходять з положень ч.3 ст.176 КПК України, відповідно до яких домашній арешт є більш м`яким запобіжним заходом в порівнянні з триманням під вартою.

Крім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суд у визначені ними дати та час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з свідками та будь-якою іншою особою, визначеною слідчим у кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 199, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника начальника третього слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Комишуваха Оріховського району Запорізької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні трьох малолітніх дітей 2000 р.н., 2002 р.н., 2013 р.н., запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) у певний період доби, а саме: з 23 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суд у визначені ними дати та час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з свідками та будь-якою іншою особою, визначеною слідчим у кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст.. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити з часу покладення вказаних обов`язків ухвалою слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 01 червня 2014 року до 11 год. 45 хв.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

В частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1