АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/465/15 Справа № 703/5319/15-к Категорія: ч.2 ст.121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Смілянської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 вересня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме в тому, що він 15 вересня 2015 року, у невстановлений слідством час, перебуваючи на території двору домоволодіння АДРЕСА_1 на ґрунті ревнощів умисно наніс декілька ударів рукою в обличчя та палицею по руках і ногах ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозгової травми, субдуральної гематоми, від яких останній помер.

За даним фактом 16 вересня 2015 року внесено відомості до ЄРДР за № 00001501 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

17 вересня 2015 року старший слідчий СВ Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим з прокурором Смілянської міжрайонної прокуратури про засування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

18 вересня 2015 року ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області в задоволенні клопотання слідчого відмовлено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, строком на 2 місяці, тобто до 18 листопада 2015 року. Крім того, на підозрюваного покладено процесуальні обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, в скоєному щиро розкаявся, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, він не буде перешкоджати проведенню досудового слідства та ухилятися від слідства та суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою, процесуальний прокурор Смілянської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді повністю та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, тому від страху застосування кримінального покарання у виді позбавлення волі підозрюваний може ухилятись від органів досудового розслідування, прокурора та суду, а також перешкоджати розгляду кримінального провадження та впливати на експертів та свідків, а також враховуючи те, що ОСОБА_7 зловживає алкоголем, він може вчинити інші кримінальні правопорушення. Таким чином, прокурор в апеляційній скарзі вказує, що в провадженні існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому доцільно застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні можливості здійснення повноцінного контролю за поведінкою підозрюваного при застосуванні інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляційні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити, думки підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, пояснення слідчого ОСОБА_12 про необхідність застосування до підозрюваного саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити, окрім іншого, характеризуючи дані на підозрюваного, обвинуваченого, зокрема його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання ним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення вона підозрюється, обвинувачується, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст.177, 178,181 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, врахувавши, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на даному етапі, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

На думку колегії суддів, у клопотанні слідчий та в апеляційній скарзі прокурор не навели обґрунтування того, що лише тримання ОСОБА_7 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який би забезпечив його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий та прокурор довів лише обставини, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довели обставини, передбачені п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , те, що він зловживає алкоголем та може вплинути на свідків і експертів, не є самостійними підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Висновок слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, як такий що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, в скоєному щиро розкаявся, відповідає вимогам КПК України та колегія суддів з ним погоджується, не вбачаючи підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 181,193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 вересня 2015 року, про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування, щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці, тобто до 18 листопада 2015 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Смілянської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :