Справа № 317/4796/13-к
№/п 1-кс/317/377/2013
УХВАЛА

м. Запоріжжя 28 листопада 2013 р.

28 листопада 2013 року слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області Громова І.Б., при секретарі Гаврюшиній В.І., за участю сторони кримінального провадження слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області Єпіфанов П.В., прокурора Запорізької районної прокуратури Запорізької області Смола І.І., підозрюваного ОСОБА_3, захисника адвоката Сенько С.М. (свідоцтво № 406, доручення № 4101 від 26.11.2013 року)

розглянувши клопотання в кримінальному провадженні №0001344, слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області Єпіфанова П.В., і погоджене прокурором Запорізької районної прокуратури Олексієнко А.Ю., про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту та додані до клопотання матеріали стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2, раніше засудженого в 2009 році Комунарівським районним судом м.Запоріжжя за ст.309 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. Відомості про оплату штрафу слідчим суду не надано,

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, та особисто підозрюваного, думку захисника,

в с т а н о в и в:

В провадженні СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001344 від 15 липня 2013 року. Відносно ОСОБА_3 зареєстровано відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152, ч.2 ст.153 КК України.

В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

14 липня 2013 року, приблизно о 21 годині 35 хвилин, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3, увійшов до кімнати, де ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, здійснював із ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, проти волі останньої, насильницький статевий акт у природній формі, отримав від ОСОБА_6 пропозицію вчинити спільний насильницький статевий акт, під час якого останній буде вступати у статеві зносини із ОСОБА_7 в природній формі, а йому запропонував здійснити насильницький статевий акт у неприродній формі, тобто орагенітальний контакт із нею. При цьому, ОСОБА_3, розуміючи, що воля потерпілої подавлена, внаслідок застосування щодо неї ОСОБА_6 фізичного насильства, яке виразилося у закритті руками її рота та утримуванні її силоміць руками, погодився на вказану пропозицію та, діючи без розриву у часі, користуючись тим, що потерпіла не чинить опору, без отримання її згоди на статеві зносини, розпочав із нею статевий акт у неприродній формі шляхом орогінетального контакту. При цьому, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 усвідомлювали, що вчиняють спільні узгоджені дії, направлені на задоволення своєї статевої пристрасті і розуміли, що у групі осіб одночасно вчиняють як насильницьке задоволення із нею статевої пристрасті неприродним способом так і зґвалтування потерпілої із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування.

Своїми умисними діями ОСОБА_3, в ідеальній сукупності, скоїв кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 2 ст. 153 КК України, тобто задоволення статевої пристрасті неприродним способом, із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, вчинене групою осіб, а також ч. 3 ст. 152 КК України, що кваліфікується як зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, вчинене групою осіб.

Крім того, 14 липня 2013 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3, безпосередньо після вчинення задоволення статевої пристрасті неприродним способом із ОСОБА_7, розуміючи, що воля потерпілої подавлена внаслідок застосування щодо неї фізичного насильства, яке виразилося у закритті руками її рота та утримуванні її силоміць руками, на пропозицію ОСОБА_6 змінити свої ролі у злочині, погодився, будучі особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 153 КК України, вступив із потерпілою у насильницький статевий акт в природній формі, під час якого, ОСОБА_6, діючи без розриву у часі, за вище перелічених обставин, розпочав із ОСОБА_7 статевий акт у неприродній формі шляхом орагенітального контакту. При цьому, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 усвідомлювали, що вчиняють спільні узгоджені дії, направлені на задоволення своєї статевої пристрасті і розуміли, що у групі осіб одночасно вчиняють як зґвалтування потерпілої, так і насильницьке задоволення із нею статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування.

Своїми умисними діями ОСОБА_3, в ідеальній сукупності, скоїв кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 3 ст. 152 КК України, що кваліфікується як зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, вчинене повторно, групою осіб, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 153 КК України, а також ч. 2 ст. 153 КК України, тобто насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 152 КК України, групою осіб.

За даним фактом слідчим відділенням Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001344 від 15 липня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Крім того, за даним фактом слідчим відділенням Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002259 від 23 листопада 2013 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України.

Крім того, за даним фактом слідчим відділенням Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002280 від 26 листопада 2013 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

26 листопада 2013 року, прокурором прокуратури Запорізької області матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№ 0001344, 0002259 та 0002280 об'єднані в одне провадження за № 0001344.

27 листопада 2013 року, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 152 КК України.

ОСОБА_3 в судове засідання з*явився самостійно, затриманий не був.

Слідчий в своєму клопотанні обґрунтував обоснованість підозри посилаючись на пояснення свідків, потерпілої, самого підозрюваного, результатами проведенних експертних досліджень, зазначивши, що копії цих матеріалів додані до клопотання. Але, слідчий суддя вивчаючи надані матеріали, приходить до висновку, що слідчим надані матеріали до клопотання, що не відповідають будь-яким стандартам. Жодну копію протоколу, на які посилається слідчий, як обґрунтування - не можливо вивчити. Також слідчому судді не було надано пояснень, чому слідчим в клопотанні не зазначено анкетних даних особи, відносно якої обирається запобіжний захід, не зазначено навіть місце проживання та місце реєстрації. А тому можливості робити висновок про обгрунтованість підозри суд був позбавлений.

До того ж слідчий та прокурор, враховуючи викладене в клопотанні та посилання на наявність доказів про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152, ч.2 ст.153 КК України, те, що підозрюваний, скоїв тяжкий злочин, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв'язків в місці його постійного проживання, відсутність постійного місця роботи, для недопущення переховування від органів досудового розслідування та суду, а також запобіганню вчинення інших кримінальних правопорушень, вважають доцільним застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що є достатнім для запобігання спроб та ризиків з боку підозрюваного, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого нє обґрунтовано та є таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суддя повинен також перевірити, чи відповідає запобіжний захід тяжкості скоєного та особистості підозрюваного. В судовому засіданні встановлено, що до матеріалів клопотання не надано жодного документу, який підтверджує місце проживання особи, за якою слідчий просить обрати запобіжний захід. На надано жодної характеристики особи та документу, що підтверджує або спростовує відомості про наявність соціальних зв*язків.

Клопотання захисника-адвоката підозрюваного про обрання запобіжного заходу більш м*якого, чим просить слідчий, також неможливо задовольнити за відсутністю вищезазначених документів.

Тому враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 196, 309, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

В задовленні клопотання слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області Єпіфанова П.В. про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 - відмовити.

У разі необхідності та наявності обґрунтованого клопотання слідчий має право звернутися до слідчого судді повторно.

Відповідно до вимог ст.309 КПК України ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів, з часу оголошення.

Слідчий суддя І.Б.Громова