Справа № 373/1252/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1220/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 29.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі : ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

виправданої: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

потерпілого: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000404 за апеляційними скаргами прокурора та потерпілого на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Єрківці Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянку України, з середньою освітою, вдову, пенсіонерку, раніше не судиму, зареєстровану та проживаючу: АДРЕСА_1

визнано невинуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та виправдано, -

В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 03 квітня 2015 року, близько 13 години 00 хвилин з метою придбання курчат та корму для них, вона прибула до місця проживання ОСОБА_9 , який проживає: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у веранді будинку за вищевказаною адресою, в той час як ОСОБА_11 , прийнявши від неї замовлення, вийшов з будинку, у ОСОБА_7 виник умисел здійснити крадіжку грошей, які знаходились у журнальному столику. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 підняла верхню кришку журнального столику, звідки взяла 1000 гривень, а саме дві купюри по 500 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується органами досудового розслідування в тому, що 15 квітня 2015 року, близько 12 години 00 хвилин з метою повернення боргу та придбання корму для домашньої птиці вона прибула до місця проживання ОСОБА_9 , який проживає: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у веранді будинку, в той час, як ОСОБА_9 , прийнявши від неї замовлення, вийшов з будинку та залишив її одну, у неї виник умисел повторно здійснити крадіжку грошей, які знаходились у журнальному столику. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 руками підняла верхню кришку журнального столику, звідки взяла гроші в сумі 1400 грн, а саме: дві купюри номіналом по 500 гривень за № ВБ 1036354 та № ЗБ 9681182 та дві купюри номіналом по 200 гривень за № ЄЗ 2753241 та № КИ 6292072. Однак, вона не вчинила усіх дій, які вважала за необхідне вчинити для доведення злочину до кінця, тобто не мала можливості розпорядитись викраденим майном з причин, які не залежали від її волі, так як до веранди будинку зайшов ОСОБА_9 і виявив недостачу грошей в журнальному столику.

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2015 року ОСОБА_7 було визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в ході судового розгляду не було доведено, що інкриміновані кримінальні правопорушення вчинені саме ОСОБА_7 .

В апеляційних скаргах:
- прокурор просить скасувати виправдувальний вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 ; дослідити докази по справі; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначити остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Вимоги мотивує тим, що вирок суду першої інстанції є незаконним у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, в ході судового розгляду під час передачі прокурором письмових доказів, судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про долучення до справи аркушу паперу з переписаними номерами та серіями грошових купюр, які стали предметом злочинних посягань, та було проігноровано той факт, що він був складений потерпілим незадовго до кримінального правопорушення саме з метою викриття особи, яка вчинила крадіжку, і переданий слідчому після замаху на крадіжку грошей. Також прокурор зазначає, що обґрунтування того, що протокол огляду місця події містить невідповідності фактичним обставинам, було здійснено судом першої інстанції з посиланням на доказ сторони обвинувачення, який взагалі не досліджувався судом в нарадчій кімнаті. Також, на думку апелянта, фактичним обставинам кримінального провадження не відповідає висновок суду щодо того, що на аркуші паперу міститься перелік із 15 купюр по 200 грн., а у протоколі слідчий фіксує 17 купюр номіналом 200 грн. Окрім того, наведені у вироку висновки, зокрема, щодо понятих та свідків, суперечать наданим ними показанням у судовому засіданні. Апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції про недопустимість протоколу слідчого експерименту як доказу, не підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні про те, що вони отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Прокурор зазначає, що докази сторони обвинувачення не досліджено об`єктивно та неупереджено судом першої інстанції, а їх оцінка у виправдувальному вироку є односторонньою. Зокрема, судом першої інстанції було надано оцінку доказу, який у матеріалах кримінального провадження відсутній взагалі протоколу слідчого експерименту від 27 квітня 2014 року, оскільки сама подія правопорушення мала місце 03 квітня 2015 року та 15 квітня 2015 року, а слідчий експеримент на досудовому розслідуванні проводився 27 квітня 2015 року. Окрім того, в резолютивній частині вироку судом першої інстанції не було зазначено порядку отримань копій вироку.

- потерпілий просить скасувати вирок суду першої інстанції та своїм вироком визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання, відповідне тяжкості злочину. Вимоги обгрунтовує тим, що вирок судом першої інстанції ухвалений внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та з порушенням кримінального процесуального закону. Зокрема, судом першої інстанції з незрозумілих апелянту причин, не було прийнято до уваги аркуш паперу із переписаними номерами та серіями купюр, які стали предметом злочинного посягання, та не було проведено його належне дослідження у судовому засіданні, не надано йому оцінку сукупно з іншими доказами у нарадчій кімнаті. Також судом не було взято до уваги пояснення свідка, допитаного у судовому засіданні, а вирок містить хибний висновок про те, що увагу свідка ОСОБА_12 не акцентували ні на купюрах, ні на інших речах. Також потерпілий зазначає, що суд першої інстанції неправомірно відкинув його показання та показання свідка ОСОБА_13 . Апелянт вказує, що обвинувачена змінила свої показання з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене, а суд першої інстанції невірно трактував його висловлювання під час судових дебатів щодо виправдання останньої. Окрім того зазначає, що визнання судом протоколу огляду місця події від 15 квітня 2015 року неналежним доказом, є порушенням вимог ст. 85 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та скаргу потерпілого і просив їх задовольнити; потерпілого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та прокурора; думку захисника та виправданої, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілого і просили залишити вирок суду без змін; обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто за ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

В засіданні суду як першої так і апеляційної інстанції, ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень не визнала та пояснила, що грошей у потерпілого не викрадала.

Як на доказ винуватості ОСОБА_7 прокурор посилається на протокол огляду місця події; протокол проведення слідчого експерименту; показання потерпілого та свідків.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення . Частиною 2 статті 91 КПК України визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 95 КПК України, особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених КПК України.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У ч. 1 ст. 223 КПК України передбачено, що слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Згідно частини 1 статті 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Частиною 5 цієї статті визначено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування. Частиною 7 вищезгаданої статті передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені та оцінені письмові докази по справі, як по одинці, так і в сукупності, тому відмова суду першої інстанції у задоволенні клопотання прокурора про долучення до справи аркушу паперу із переписаними номерами та серіями грошових купюр, є обґрунтованою, оскільки під час досудового розслідування правовий статус даного документу не був визначений.
Окрім того, копія даного аркушу паперу міститься у фотоілюстрації до протоколу огляду місця події від 15 квітня 2015 року /а.п. 56/, тому суд першої інстанції мав змогу оцінити даний аркуш і надати йому оцінку.
У вироку суд зазначив про суттєві протиріччя між переписаними слідчим у протоколі огляду місця події від 15 квітня 2015 року купюри по 500 грн. та 200 грн. та контрольними записами потерпілого.
Відповідно до журналу судового засідання від 04 серпня 2015 року /а.п. 38-39/ та технічного запису судового засідання, при допиті як свідків понятих, які були присутні при огляді місця події 15 квітня 2015 року, ні ОСОБА_12 , ні ОСОБА_14 не змогли зробити однозначного висновку стосовно того, де спочатку знаходилися гроші, оскільки вони побачили лише три купки грошей на столі, проте, не було зрозуміло, які саме кошти стали предметом злочинного посягання, які належать ОСОБА_9 , а які ОСОБА_7 . Окрім того, зі слів ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , обставини вчинених кримінальних правопорушень були працівниками міліції повідомлені їм як уже встановлені.
Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку стосовно того, що протокол слідчого експерименту від 27 квітня 2015 року є недопустимим доказом у розумінні ст. 86 КПК України, оскільки його зміст не відповідає вимогам ст. ст. 104, 240 КПК України, а тому аргументи апелянтів в цій частині, є безпідставними.
Зокрема, протокол слідчого експеременту за участю ОСОБА_7 , зводиться до описування слідчим обставин, які він вважає встановленими /а.с.61-63/. При цьому викладені в протоколі обставини не пов`язані з відтвореними діями за участю підозрюваної, послідовність дій в протоколі не зафіксована, пояснення та коментарі щодо вказаних подій, відсутні; фотокартки з зображенням обвинуваченої у трьох положеннях, що долучені до протоколу слідчого експерименту як фототаблиця, прокоментовані самим слідчим та ніяк не пояснюють зміст протоколу, способу вчинення крадіжки 03 квітня 2015року, а також не відображають дій, які однозначно можна було б кваліфікувати як замах на крадіжку 15 квітня 2015 року. Дані обставини були підтверджені в судовому засіданні 04 серпня 2015 року свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були понятими при вказаній слідчій дії, що підтверджується журналом судового засідання від 04 серпня 2015 року /а.п. 38-39/ та диском із фіксацією судового засідання. Зокрема, зазначені свідки пояснили, що при відтворенні обстановки і обставин події ОСОБА_7 не розповідала про вчинення нею крадіжок і взагалі ніяких коментарів не надавала.

У вказаному протоколі відсутні відомості про спосіб ознайомлення учасників процесуальної дії з його змістом. Поняті не підтвердили, що їм та ОСОБА_7 було оголошено зміст протоколу, як вказано в останньому реченні протоколу. В будь-якому разі, ознайомлення зі змістом протоколу в розумінні ст.104 КПК України, має бути безпосереднім, а не зі слів слідчого, що є порушенням встановлених норм КПК України.

Посилання прокурора на той факт, що у вироку щодо ОСОБА_7 було надано оцінку доказу, який відсутній у матеріалах кримінального провадження, а саме протоколу огляду місця події від 27 квітня 2014 року, то суд апеляційної інстанції вважає зазначення судом саме 2014 року опискою. Окрім того, учасник кримінального провадження має право звернутися у порядку ст. 379 КПК України, до суду першої інстанції для усунення даної описки.

Аргументи потерпілого стосовно того, що суд першої інстанції під час судових дебатів невірно зрозумів його іронічне висловлювання з приводу виправдання ОСОБА_7 , не можуть бути взяті апеляційним судом до уваги, оскільки суд оцінює фактично сказане особою в судовому засіданні.

Окрім того, критична оцінка судом першої інстанції показань потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_13 є обґрунтованою, оскільки вони в даному кримінальному провадженні є зацікавленими особами.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку стосовно того, що обвинувачення ОСОБА_7 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні від 03 квітня 2015 року ґрунтується лише на припущеннях і не підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Орган досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не вилучав з місця події ніяких речей та документів, не визнавав їх речовими доказами, хоча на них могли зберігатися сліди злочину.

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 409 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі скасувати виправдувальний вирок лише з мотивів істотного порушення прав обвинуваченого, то аргументи прокурора стосовно порушення вимог кримінального процесуального законодавства в частині не зазначення порядку отримання копій вироку, не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до вимог п.2 ч. 1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно визнання ОСОБА_7 невинуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки дійсно стороною обвинувачення не надано жодного доказу факту крадіжки грошей саме ОСОБА_7 з помешкання ОСОБА_9 .

До такого висновку колегія суддів приходить внаслідок аналізу всіх досліджених доказів в їх сукупності, яким судом була надана належна оцінка.

Наведені в апеляційних скаргах прокурора та потерпілого доводи не ставлять під сумнів законність і обґрунтованість вироку, а тому їх апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги прокурора та потерпілого залишити без задоволення.

Вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

С У Д Д І :
____________________ ____________________ __________________

/ ОСОБА_2 / / ОСОБА_3 / / ОСОБА_4 /