ПОСТАНОВА

04 вересня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_5., розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 13 березня

2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 15 червня 2015 року щодо ОСОБА_3,

встановив:

У касаційній скарзі потерпіла порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Слід зазначити проте, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 387 КПК 1960 року, зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 цього Кодексу та узгоджуватись з положеннями ст. 398 КПК 1960 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року, підставами для скасування або зміни вироку та ухвали касаційним судом є істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст. 370 цього Кодексу), неправильне застосування кримінального закону (ст. 371 КПК 1960 року) та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст. 372 цього Кодексу).

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК 1960 року в скарзі повинна бути зазначена вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на обґрунтування цього, з огляду на положення

ч. 1 ст. 398 цього Кодексу. Посилаючись у касаційній скарзі на необхідність перевірки судових рішень особа, яка подає скаргу має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які на її думку допущені судами при постановленні цих рішень, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Проте, потерпіла ОСОБА_4 вказані вимоги кримінально-процесуального закону при подачі касаційної скарги не дотримала.

Посилання на неповноту й однобічність судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, про що йдеться у касаційній скарзі, відповідно до вимог ст. 398 КПК 1960 року не є підставами для скасування або зміни вироку та ухвали касаційним судом, оскільки вказані обставини відповідно до вимог статей 367-369 цього Кодексу є підставами для скасування або зміни судових рішень у результаті перегляду справи апеляційним судом.

Крім того, потерпіла у своїй скарзі не навела доводів на обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду, постановленої в результаті перегляду вироку за апеляціями учасників процесу, а прохання викладене в скарзі без урахування положень ст. 396 КПК 1960 року, якою визначено ті рішення, що вправі ухвалити суд касаційної інстанції в результаті розгляду справи.

Крім того, з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, вбачається, що кримінальну справу щодо ОСОБА_3 було розглянуто в суді першої та апеляційної інстанції згідно з положеннями КПК 1960 року. Проте ОСОБА_4, обґрунтовуючи свої вимоги про необхідність перегляду постановлених у справі судових рішень в касаційному порядку, посилається на положення КПК 2012 року, що суперечить пунктам 11, 15 розділу XI Перехідних положень цього Закону.

Згідно зі ст. 387 КПК 1960 року до скарги на судові рішення, зазначені у ч. 2 ст. 383 цього Кодексу, додаються копії судових рішень, що оскаржуються.

Однак усупереч цим вимогам КПК 1960 року та п. 13.7. Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (копії мають бути прошиті, пронумеровані та скріплені гербовою печаткою суду)

ОСОБА_4 до касаційної скарги не долучила завірені належним чином копії оскаржуваних судових рішень.

Згідно зі ч. 2 ст. 388 КПК 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог статей 350, 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Відмова у витребуванні справи не перешкоджає її витребуванню при повторному надходженні касаційної скарги - за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійде протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 386 КПК 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи.

Потерпіла ОСОБА_4 має підтвердити, що нею не пропущений цей місячний термін при повторному зверненні до суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 388 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу XI Перехідних положень КПК 2012 року,

постановив:

Відмовити потерпілій ОСОБА_4 у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_3.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя / підпис / ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_5