Справа № 1-102
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2011 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі :головуючої судді Масюк Л.О

при секретарі Глуханюк Д.Я.

з участю прокурора Орлецького В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, займається підприємницькою діяльністю, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 15.10.2010 року в темну пору доби біля 21:20 години, керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo-Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1, на перевищеній швидкості більше 60 км/годину на ближньому світлі фар рухався по освітленій ділянці автодорозі М- 19 сполученням Доманове - Ковель -Чернівці - Тереблече в населеному пункті с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області від м. Чернівці в напрямку м. Снятин Івано -Франківської області по лівій смузі руху.

Наближаючись до 484 км + 580 вказаної автодороги, водій ОСОБА_1 в результаті грубого порушення та невиконання вимог п. п. 1.2, 1.5, 2.3 (б),11.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, проявивши неуважність в своїх діях, маючи можливість об'єктивно спостерігати в своєму полі зору пішохода ОСОБА_2, який переходив дорогу справа наліво по ходу його руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на останнього.

Внаслідок даного наїзду пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, які в своєму комплексі відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1 скоїв в результаті грубого порушення та невиконання вимог п. п. 1.2, 1.5, 2.3 ( б ),11.2, 12.3, 12.4 - Правил дорожнього руху України, які вимагають від водія:

п.1.2 - в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

п.1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п 1.7 - водії, пішоходи та пасажири зобов'язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності;

п.2.3( б ) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.11.2 - нерейкові транспортні засоби повинні рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини;

п.12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди;

п.12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 к/годину.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся і підтвердив обставини скоєного злочину згідно предявленого обвинувачення.

Крім визнання підсудним ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні даного злочину, його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

З протоколу огляду місця пригоди та план-схеми до нього від 15 жовтня 2010 року (а.с. 10-11) видно місце дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовано розташування транспортного засобу, розташування уламків кузова автомобіля, п'ятна крові, та встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода мала місце 15.10.2010 року в темну пору доби в населеному пункті.

Із огляду фототаблиці та протоколу огляду транспортного засобу марки «Daewoo-Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1(а.с. 12-21), яким керував ОСОБА_1 та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2, вбачається, що в даному автомобілі пошкоджена передня права бокова сторона.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 508-Е від 16.12.2010 року (а.с. 70-71) потерпілий ОСОБА_2 під час ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого скалкового вдавленого перелому лобної кістки з переходом на основу черепа з забоєм речовини головного мозку важкого ступеня, які відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 030 від 14.03.2011 року (а.с. 91-97) потерпілий ОСОБА_2 під час ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого скалкового вдавленого перелому лобної кістки з переходом на основу черепа з забоєм речовини головного мозку важкого ступеня, які відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Приймаючи до уваги вищенаведене та зважаючи на брак даних щодо перебігу хвороби ОСОБА_2 напередодні настання смерті, комісія експертів не вбачає підстав для встановлення причинного зв'язку (безпосереднього, опосередкованого чи відсутності такого) між тілесними ушкодженнями отриманими при ДТП та настанням смерті ОСОБА_2

З висновку судово-авто технічної експертизи №- 290-а від 22.11.2010 року (а.с. 76-82) видно, що автомобіль марки «Daewoo-Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, на момент ДТП був в технічно справному стані.

З висновку судово-автотехнічної експертизи № 45-а від 28.02.2011 року (а.с. 123-127) вбачається, що в даній ДТП в діях водія автомобіля марки «Daewoo-Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимог пунктів 12.3, 12.4 ПДР України, які з технічної точки зору, перебувають в причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінюючи в сукупності всі здобуті в судовому засіданні докази, суд знаходить, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст. 286 ч.2 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме пунктів 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, відповідно до яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди; у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 к/годину., за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом.

Вказані порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №- 1306 від 10.10.2002 року, знаходяться в прямому причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, а саме спричинення потерпілому ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий (а.с. 129), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 132), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 134-135), його молодий вік, те, що він має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, добровільне відшкодування ним заподіяної шкоди та думку потерпілої, яка притензій матеріального та морального характеру до підсудного не має та просить суворо його не карати.

До обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд відносить визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, судом не встановлено.

При призначенні підсудному виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, думку потерпілої, яка не має до підсудного претензії матеріального та морального характеру та просила призначити покарання підсудному не повязане з позбавленням волі, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання буде призначення покарання не повязаного з позбавленням волі і до нього слід застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, а також покласти на нього обовязки передбачені ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про необхідність призначення ОСОБА_1 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує характер порушень Правил дорожнього руху України, вчинених підсудним, та наслідки від цих порушень, заподіяння особі тяжких тілесних ушкоджень, а тому, на думку суду, виправлення підсудного без відбування зазначеного додаткового покарання є неможливим, однак призначити його необхідно у мінімально визначених межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

У відшкодування витрат за проведення судових експертиз з ОСОБА_1 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Чернівецькій області слід стягнути 647 гривень 28 коп.

Речовий доказ по справі, автомобіль марки «Daewoo-Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1, який знаходиться на збереженні у ОСОБА_1, залишити власнику.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

Зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на орган кримінально-виконавчої системи за місцем проживання засудженого.

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Чернівецькій області /р/р № 0298, МФО 856135, код 25575279 в УДК м.Чернівці/ 647 гривень 28 коп. судових витрат.

Речовий доказ по справі, автомобіль марки «Daewoo-Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1, який знаходиться на збереженні у ОСОБА_1, залишити власнику.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: