Дата документу Справа № 336/5230/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/923/14Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.307 ч.2 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2014 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Шевченківського району м.Запоріжжя на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 липня 2014 року про повернення прокурору обвинувального акту,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 липня 2014 року прокурору прокуратури Шевченківського району м.Запоріжжя повернуто обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , через невідповідність вказаного акту вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК.

На вказану ухвалу суду процесуальний прокурор, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства, просив вказану ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 314 КПК України суд вправі у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

В ході підготовчого судового засідання суд вірно дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК.

Повертаючи прокурору обвинувальний акт з додатками стосовно ОСОБА_7 , суд зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК, оскільки він містить у собі протиріччя, які унеможливлюють об`єктивний і всебічний розгляд справи.

З аналізу пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, вбачається суперечність обставин вчинення злочинів їх остаточній кваліфікації.

Так, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 двічі вчинив незаконні придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Однак, дії ОСОБА_8 кваліфіковані лише як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

При цьому по другому епізоду в описанні дії обвинуваченого зі збуту наркотичного засобу відсутнє посилання на вчинення таких дій повторно або особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 ч. 2 КК, хоча дії кваліфіковані із застосуванням вказаних кваліфікуючих ознак.

По обох епізодах в обвинувальному акті відсутні зазначення як часу вчинення злочину, так і конкретного місця його вчинення При цьому мають місце лише посилання на торгівельні точки без зазначення їх конкретних поштових адрес.

В якості обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , вказано про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, однак по жодному з епізодів в описовій частині про перебування ОСОБА_8 під впливом наркотичних засобів не вказано, тож неможливо зрозуміти чи відноситься така обставина до кожного з епізодів чи лише до якогось з них.

В обвинувальному акті відсутні відомості про судимості ОСОБА_8 , який в попередньому судовому засіданні вказав про наявність у нього трьох судимостей, а також відсутня інформація щодо часу та підстав звільнення з місць позбавлення волі за останнім вироком.

Відповідно до ст. 291 ч. 4 КПК до обвинувального акту, крім іншого, додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який згідно ст. 109 ч. 2 КПК повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до наданого реєстру матеріалів досудового розслідування в даній справі внесення відомостей до ЄРДР здійснено 09.03.2014 року (цієї ж дати проведення досудового розслідування доручене слідчому та призначено групу прокурорів по кримінальному провадженню) та 27.03.2014 року. Між тим, перший епізод злочину, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_8 , вчинено лише 18.03.2014 року.

Також ще 13.03.2014 року, т.т. до вчинення першого злочину, як вбачається з переліку процесуальних дій, були допитані свідки.

Згідно зі ст. 110 ч. 4 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акту складений слідчим та затверджений прокурором 30.06.2014 року.

Однак, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що обвинувальний акт був складений та затверджений лише 01.07.2014 року, т.т. після вручення його копії ОСОБА_7 .

Крім того, 01.07.2014 року було роз`яснено підозрюваному ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ст. 179 та 194 КПК, повідомлено ОСОБА_8 про відкриття матеріалів кримінального проводження та надано доступ ОСОБА_8 до матеріалів досудового розслідування. Проте, хто такий ОСОБА_9 обвинувальний акт у собі не містить.

Також саме 01.07.2014 року слідчий звернувся з клопотанням про обрання запобіжного заходу підозрюваному, та 01.07.2014 року ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто після затвердження обвинувального акту слідчим та прокурором здійснювались процесуальні дії по кримінальному провадженню.

Таким чином, взагалі незрозуміло що саме 30.06.2014 року вручалось ОСОБА_8 , враховуючи, що реєстр матеріалів досудового розслідування міг бути складений не раніше 01.07.2014 року.

Крім того, судова колегія звертає свою увагу на те, що обвинуваченням невірно викладено суть обставин справи, оскільки зазначаючи в обвинувальному акті, що ОСОБА_7 , маючи умисел на придбання, зберігання і збут особливо небезпечних наркотичних засобів, разом з тим придбавав, зберігав і збував перш за все не особливо небезпечні наркотичні засоби, а медичні шприци з речовиною темно-коричневого кольору. При цьому в подальшому посилання в фабулі обвинувачення на докази приналежності вказаної речовини до наркотичного засобу є некоректним.

Крім наведеного судова колегія відмічає, що згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Проте в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 зазначено, що останній лише підозрюється у вчиненні злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 липня 2014 року про повернення прокурору обвинувального акту для усунення недоліків залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3