Провадж. № 1-кп/639/554/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 07.07.2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000542, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
До Жовтневого районного суду м. Харкова з Військової прокуратури Харківського гарнізону надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 07.07.2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000542, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, який проводити 09.12.2015 у відкритому судовому засіданні за їх участі, перевіривши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. ст. 291, 293 КПК України, суд приходить до такого.

Вимоги до обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 зазначеної статті обвинувальний акт має містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналізуючи положення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, суд відзначає, що при складанні обвинувального акту фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та формулюванню обвинувачення мають узгоджуватись між собою.

При цьому, за вказаним обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 06.07.2015 року близько 15 год. 00 хв., маючи злочинний умисел на таємне заволодіння чужим майном - майном ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої Революції, 99, прибув до території ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченко».
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок майна підприємства та подальшої реалізації викраденого, переліз через паркан ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» та потрапивши на охоронювану територію, зайшов до незамкненого корпусу № 14, звідки таємно намагався викрасти відходи кольорового металу в кількості 17,5 кг., у вигляді алюмінієвих рам корпусу №14, вартістю 192,50 грн., які він перекинув через паркан підприємства, однак, з причин, які не залежали від його волі не зміг довести свій злочинний намір до кінця, оскільки близько 15 год. 00 хв. його злочинні дії були помічені працівниками ВОХР ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перешкодили ОСОБА_4 довести злочинний намір до кінця та затримали його.
Дії ОСОБА_4 згідно обвинувального акту кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний із проникненням до приміщення.

Вказана кваліфікація дій ОСОБА_4 , з урахуванням в абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», та правових висновків Верховного Суду України, викладених в ухвалі від 24.10.2013 року по справі №5-40кс13 та постанові від 25.06.2015 по справі №5-96кс15, не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, адже, як вказувалось вище, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 перекинув викрадене майно через паркан підприємства та був затриманий при спробі покинути його територію, тобто виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Отже, дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

З огляду на викладене, не зрозумілою та такою, що не узгоджується з обставинами викладеними в обвинувальному акті, є кваліфікація дій ОСОБА_4 , тобто обвинувачення є суперечливим.

При цьому необхідно відзначити, що відповідно до ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
В свою чергу, вищенаведені недоліки обвинувального акту та його суперечливість є очевидним і до початку судового розгляду.
При цьому, згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Отже, у разі призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, та доведеності обставин кримінального правопорушення, суд буде позбавлений можливості самостійно змінити його правову кваліфікацію, та зв`язаний волею прокурора щодо зміни обвинувачення, що може унеможливити постановлення законного вироку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачення за обвинувальним актом є суперечливим,а зміст обвинувального акту не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що також порушує право обвинуваченого на захист, а тому обвинувальний акт, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має бути повернуто прокурору.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 314, 315 КПК України,

п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 07.07.2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000542, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України повернути прокурору військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1