Провадження 11-кп/792/735/15
Справа № 677/930/15-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 125, ч.ч. 2, 3 ст. 296 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілих ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянула в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене 21 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2015 року,-
В с т а н о в и л а:

Вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2015 року
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні осіб немає, військовозобов`язаного, раніше не судимого,-
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 125 ч. 1, ст. 296 ч. 2 КК України та призначено покарання:
-за ч. 1 ст. 125 КК України 200 годин громадських робіт;
-за ч. 2 ст. 296 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_11 призначено покарання три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на два роки.
На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_11 зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цим же вироком ОСОБА_13 засуджено за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_13 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на два роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вироком апеляційного суду Хмельницької області від 25 грудня 2015 року вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2015 року в частині в частині призначення покарання ОСОБА_13 , звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, скасовано. Призначено ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 296 КК України покарання в виді трьох років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 125 КК України в виді 200 годин громадських робіт; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_13 покарання в виді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 27 вересня 2012 року та остаточно призначено ОСОБА_13 покарання в виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні злочину за наступних обставин:
20 квітня 2014 року близько 21 год. 30 хв. по провулку Жовтневому в с. Ключівка Красилівського району, ОСОБА_7 прийшов на автобусну зупинку щоб попросити у когось закурити. На автобусній зупинці знаходились ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 . ОСОБА_7 звернув увагу, що у ОСОБА_15 травмована рука і йде кров. Він завів останнього до себе додому, де перев`язав йому руку, після чого вони повернулись на автобусну зупинку. ОСОБА_7 попросив у ОСОБА_13 та ОСОБА_11 закурити.
У відповідь ОСОБА_13 та ОСОБА_11 нецензурною лайкою висловились на адресу ОСОБА_7 . Коли ОСОБА_7 зробив їм зауваження, то ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , знаходячись в громадському місці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в нахабно виявленому, зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, в присутності сторонніх осіб з особливою зухвалістю нанесли ОСОБА_7 удари та спричинили тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_13 наніс удар рукою в груди ОСОБА_7 , від чого той впав на землю, після чого ОСОБА_13 та ОСОБА_11 нанесли ОСОБА_7 численні удари ногами по різних частинах тіла в результаті чого спричинили тілесні ушкодження у вигляді крововиливів правої навколоочної ділянки та спинки носа, саден лобної ділянки голови, лівого ліктьового суглобу, травматичного вивиху 1 верхнього зуба справа, 1, 2 зубів зліва, 1, 2 зубів справа знизу, травматичного видалення 1 верхнього зуба справа, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
На прохання ОСОБА_15 ОСОБА_13 та ОСОБА_11 припинили хуліганські дії.
Після вчинення ОСОБА_13 та ОСОБА_11 хуліганських дій, ОСОБА_7 пішов додому.
20 квітня 2014 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 , з метою встановлення осіб, які його побили, разом із своєю дружиною ОСОБА_8 повернувся до автобусної зупинки в с. Ключівка Красилівського району, по провулку Жовтневому, на якій перебували ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 .
На автобусній зупинці ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_11 та з помсти за нанесені йому удари, кулаком наніс один удар в обличчя ОСОБА_11 .
У відповідь на дії ОСОБА_7 . ОСОБА_11 схопив його і кинув на лавку та спільно з ОСОБА_13 , обоє перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, руками наносили численні удари по різних частинах тіла ОСОБА_7 чим спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу лівої навколоочної ділянки та саден спинки носа, верхньої губи підборіддя і грудної клітини, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дружина ОСОБА_7 ОСОБА_8 намагалася припинити бійку та відтягувала ОСОБА_13 від ОСОБА_7 який відштовхнув її від себе, від чого ОСОБА_8 вдарилась об стінку автобусної зупинки. ОСОБА_16 та ОСОБА_17 також намагались припинити бійку та кричали на ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , при цьому ОСОБА_16 підійшла до ОСОБА_13 та відтягувала його від ОСОБА_8 , на що ОСОБА_13 наніс останній удар кулаком в обличчя та штовхнув ОСОБА_17 , яка впала на землю.
В цей час ОСОБА_11 продовжував бити ОСОБА_7 , до нього приєднався ОСОБА_13 Намагаючись припинити побиття чоловіка, ОСОБА_8 встала між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 і ОСОБА_11 , які продовжували наносити удари, сказала, що чоловік у важкому стані і йому потрібна допомога, після чого вони припинили бійку.
Внаслідок таких дій ОСОБА_13 і ОСОБА_11 . ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу правої навколоочної ділянки та саден спинки носа, верхньої губи підборіддя і грудної клітини, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден лобної ділянки, нижньої щелепи зліва, правої китиці, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В своїй апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_11 та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду щодо ОСОБА_11 змінити в частині призначеного обвинуваченому покарання, призначити ОСОБА_11 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України в виді двох років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 125 КК України двісті годин громадських робіт, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_11 в виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю два роки. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказував на допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, позаяк суд першої інстанції при новому розгляді провадження посилив ОСОБА_11 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 416 КПК України.
Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
В надісланій апеляційному суду письмовій заяві обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_18 повністю підтримали вимоги апеляційної скарги прокурора щодо ОСОБА_11 .
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора в підтримання поданої апеляційної скарги, думку потерпілих та їхнього представника, обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_10 , які не заперечували проти таких доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_11 зміні в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а також в спричиненні потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 умисних легких тілесних ушкоджень, за викладених у вироку обставинах, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених в судовому засіданні доказах, ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відтак вирок суду першої інстанції в цій частині не переглядається.
Дії ОСОБА_11 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а також за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Твердження прокурора про допущені судом першої інстанції істотні порушення кримінального процесуального закону, що є підставою для зміни вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_11 , повністю знайшли своє підтвердження в апеляційному суді.
Як видно з даних кримінального провадження вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 4 лютого 2015 року ОСОБА_11 було засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України на два роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_11 покарання в виді двох років позбавлення волі, та звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14 квітня 2015 року було частково задоволено апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_10 , вирок суду першої інстанції від 4 лютого 2015 року щодо обох обвинувачених було скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
За змістом ч. 2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника в зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.
При новому розгляді справи, в порушення вимог ч. 2 ст. 416 КПК України, суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, погіршив становище обвинуваченого ОСОБА_11 , призначивши йому покарання за ч. 2 ст. 296 КК України, а також визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів, більш суворе покарання в виді трьох років позбавлення волі, що є неприпустимим, відтак вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_11 підлягає зміні.
Інших підстав для скасування чи зміни вироку в межах поданої апеляційної скарги, немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_11 в частині призначеного покарання змінити.
За ч. 2 ст. 296 КК України пом`якшити ОСОБА_11 покарання до двох років позбавлення волі.
Вважати ОСОБА_11 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання в виді 200 годин громадських робіт.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_11 покарання в виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_11 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
В решті вирок суду щодо ОСОБА_11 залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2