Провадження №1-кп/331/500/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працює, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не засуджений, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12.09.2015 року, приблизно об 23.00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, викрав майно ОСОБА_5 за наступних обставин:
Рухаючись разом зі знайомим ОСОБА_6 пішки по пішохідній доріжці дамби у напрямку від зупинки громадського транспорту «пл. Пушкіна» до зупинки «вул. Гагаріна» у м. Запоріжжі, за напрямком руху автомобілів до вул. Гагаріна, ОСОБА_6 зіткнувся плечем з ОСОБА_5 , який рухався йому на зустріч.
Використавши цю подію як привід, ОСОБА_6 одразу завдав ОСОБА_5 удар правою рукою по голові в область в обличчя від якого той упав на асфальт обличчям униз залишившись без руху. Незважаючи на це, з метою досягнення злочинної мети, ОСОБА_6 продовжив завдавати удари ОСОБА_5 чисельні удари ногами по голові та тілу. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень - закритої внутрішньочерепної травми, крововиливів під оболонки головного мозку, набряку головного мозку, ОСОБА_5 помер на місці події.
ОСОБА_4 , який був очевидцем вказаної події, після того, як потерпілий ОСОБА_5 втратив свідомість, узяв його сумку та разом з ОСОБА_6 зник з місця скоєння злочину.
По дорозі ОСОБА_4 оглянув вміст сумки, де виявив особисті документа потерпілого, а саме паспорт громадянина України на ім`я потерпілого ОСОБА_5 08 листопада 1968 року серії НОМЕР_1 виданого 25 червня 2002 року Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області, два мобільних телефони: «Сасмунг»GTс3300k в корпусі чорного кольору, вартістю 300 гривень та мобільний телефон «Нокіа» Х1, вартістю 250 гривень. Розділивши викрадене майно, ОСОБА_7 передав мобільний телефон «Сасмунг» GTс3300k ОСОБА_6 , а мобільний телефон «Нокіа» Х1 та документи потерпілого залишив собі.
Розділивши викрадене майно та документи, які ОСОБА_4 залишив собі та зберігав за місцем мешкання до виявлення та вилучення їх працівниками міліції.
Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів характеризуючих особу обвинуваченого.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину і пояснив, що 12 вересня 2015 року вночі разом зі знайомим ОСОБА_8 йшли по дамбі в бік вул. Гагаріна, ОСОБА_8 зіткнувся плечем з ОСОБА_5 , який рухався їм на зустріч, це стало приводом до бійки в ході якої ОСОБА_8 наніс декілька ударів ОСОБА_5 , останній залишився лежати на землі, він в свою чергу забрав сумку потерпілого, залишивши місце події розділили з ОСОБА_8 речі з сумки, собі залишив мобільний телефон «Нокіа», паспорт потерпілого та якісь інші документи, які забрав додому, згодом вони були вилучені працівниками міліції, ОСОБА_8 віддав телефон «Самсунг», у скоєному розкаюється, про свій вчинок дуже шкодує.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 3 ст. 357 КК України, незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив злочини середньої тяжкості, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , відношення самого обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України і призначити йому покарання

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування, призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг» GTс3300k, мобільний телефон «Нокіа» Х1, документи на ім`я ОСОБА_5 , паспорт громадянина України, свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, свідоцтво про розірвання шлюбу, чотири паперові картки платника податків, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1