АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/67/16 Справа № 708/1168/15-к Категорія: ч.2 ст. 186 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чигирин та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, судимого 27.01.2010 року Чигиринським районним судом за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ст. 198 КК України; 29.07.2013 року Чигиринським районним судом за ч.2 ст. 125 КК України; 10.08.2015 року Чигиринським районним судом за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на два роки;

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, та на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено чотири роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, зараховано покарання відбуте частково за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2015 року і остаточно визначено до відбування покарання п`ять років позбавлення волі.

До вступу вироку у законну силу обрано ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши під варту із зали суду.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 п`ять тисяч чотириста п`ятдесят шість гривень заподіяної шкоди.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 шість тисяч сто двадцять три гривні заподіяної шкоди.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 чотириста дев`яносто три гривні заподіяної шкоди.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 п`ять тисяч гривень заподіяної шкоди.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 сім тисяч гривень заподіяної шкоди.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він усвідомлюючи неправомірність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання відповідних наслідків, офіційно не здійснюючи підприємницької діяльності, 18 червня 2015 року, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, заздалегідь знаючи, що не буде виконувати будь-яких дій по виконанню правочину, уклав договір купівлі-продажу товару, а саме пластикових вікон в комплекті у кількості 4 штук, який не мав юридичної сили, на загальну суму 5456 гривень, отримавши їх наручно, таким чином заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 , чим завдав останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Він же, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання відповідних наслідків, офіційно не здійснюючи підприємницької діяльності, повторно, 20 червня 2015 року, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, заздалегідь знаючи, що не буде виконувати будь-яких дій по виконанню правочину, уклав договір купівлі-продажу товару, а саме пластикових вікон в комплекті у кількості 5 штук, який не мав юридичної сили на загальну суму 6123 гривень, отримавши їх наручно, таким чином заволодів грошовими коштами ОСОБА_14 , чим завдав останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Він же, повторно 21 липня 2015 року близько 14 години 30 хвилин, перебуваючи в житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , власницею якого являється ОСОБА_11 , таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів та маючи на меті викрасти грошові кошти, що знаходились на картковому рахунку ОСОБА_11 , заволодів банківською карткою «Райффайзен Банк Аваль», яка знаходилась в її гаманці та в подальшому викрав грошові кошти в сумі 493 гривні, шляхом зняття їх з банкомату, чим завдав ОСОБА_15 матеріальних збитків на вказану суму.

Він же, повторно 03 серпня 2015 року близько 21 години 20 хвилин, перебуваючи в жилій кімнаті квартири під АДРЕСА_5 , власницею якої являється ОСОБА_12 , таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів заволодів мобільним телефоном марки «Київстар Аква Huawei», вартістю 3500 гривень, що на праві приватної власності належав останній, чим завдав ОСОБА_12 матеріальних збитків на вказану суму.

Він же, повторно 03 серпня 2015 року близько 22 години, перебуваючи на коридорі між 2 та 3 поверхами під`їзду №3 дев`ятиповерхового житлового будинку, за адресою АДРЕСА_6 , відкрито, із застосуванням насильства, що виразилось у нанесенні одного удару кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_13 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді гематоми обличчя в ділянці лівої орбіти, садна верхньої і нижньої губи, рани слизової нижньої губи, садна в ділянці лівого передпліччя, що згідно висновку експерта № 1718 від 10.09.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, заволодів золотим ланцюгом, що знаходився у ОСОБА_13 на шиї, вагою 6 грамів та вартістю 6600 гривень, що на праві приватної власності належав останньому, чим завдав матеріальних збитків на вказану суму.

Не погоджуючись з вказаним вироком прокурор подав апеляцію, в якій не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає зміні через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання з застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України. Просить вирок суду першої інстанції змінити, виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання суду про призначення ОСОБА_7 покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбуття 4 роки позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.08.2015 року виконувати самостійно.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала подану апеляцію, і просила її задоволити з наведених в ній підстав, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які також підтримали подану прокурором апеляцію та просили її задоволити з наведених в ній підстав, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за яке його засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України є вірною і ніким з учасників процесу не оспорюється.

Проте, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до вироку Чигиринського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2015 року (а.с. 187 кримінального провадження №0000327) ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Як вбачається з резолютивної частини вироку суду першої інстанції, в порушення вище зазначених вимог, ОСОБА_7 на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового приєднання покарань, частково приєднано покарання призначеного вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2015 року і остаточно визначено до відбування покарання п`ять років позбавлення волі.

Враховуючи наведене, на думку колегії суддів, апеляція прокурора підлягає до задоволення, а вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2015 року зміні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.
Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання суду про призначення ОСОБА_7 покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим:

- за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбуття 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.08.2015 року виконувати самостійно.

В решті вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2015 року - залишити без змін.

У відповідності до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі його строк попереднього ув`язнення з 21 жовтня 2015 року по 05 лютого 2016 року, що становить 6 місяців 28 днів.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий :

Судді :