Справа № 741/864/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/85/2016
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника-адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000406,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, який не працює, не має утриманців, в порядку ст. 89 КК України несудимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та обраний запобіжний захід у виді взяття під варту з утриманням в Чернігівському СІЗО управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрат в сумі 615 грн.

Як встановив суд, 02 грудня 2014 року близько 24 години, ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибув до господарства ОСОБА_9 , розташованого в АДРЕСА_1 , де з хліва таємно викрав 958 кг. брухту чорного металу загальною вартістю 1 532, 80 грн.

07 грудня 2014 року близько 24 години, ОСОБА_6 знову прибув до господарства ОСОБА_9 , розташованого в АДРЕСА_1 , де з будинку таємно викрав чавунний камін, вартістю 6 000 грн., 50 кг брухту чорного металу, вартістю 80 грн., з хліва викрав 85 кг брухту чорних металів, вартістю 136 грн., а всього майна на 6 216 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вирок суд змінити в частині міри покарання та в частині запобіжного заходу, мотивуючи тим, що він щиро розкаявся у вчинених крадіжках, активно сприяв розслідуванню, проживає з цивільною дружиною, де виховують малолітню дитину, цивільний позов по справі не заявлений. Він розмовляв з дружиною потерпілого і остання погодилася на виплату збитків, завданих крадіжкою частинами. Під час досудового розслідування та судового розгляду він забезпечував належну процесуальну поведінку і зможе виправитися без ізоляції від суспільства при застосуванні більш м`якого покарання із застосуванням ст. 69 та ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили про пом`якшення покарання та вказували на необґрунтованість та процесуальні порушення під час взяття під варту після проголошення вироку, а обвинувачений зазначав, що його не ознайомили з матеріалами кримінального провадження та видали копію вироку, яка відмінна від оригіналу, прокурора, який не погодився із доводами сторони захисту та вважав покарання таким, що відповідає вимогам кримінального закону, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в двох епізодах крадіжок майна сусіда ОСОБА_10 , вчинених повторно з проникненням у житло та інше приміщення, відповідають фактичним обставинам справи та доказам, перевіреним судом і наведеним у вироку.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, навмисну форму вини та корисливий мотив, а також визнання провини, сприяння розкриттю злочину і призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи обвинуваченого та його захисника про можливість виправлення без реального застосування покарання, не заслуговують на увагу. По - перше має негативні соціальні схильності, свої проблеми матеріального характеру вирішує за рахунок крадіжки чужого майна. Перший епізод крадіжки вчинив, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

По друге, не має постійного місця проживання та сталих соціальних зв`язків. Перебування в цивільному шлюбі, ведення спільного господарства документально не підтверджені, так само як і походження дитини ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька ОСОБА_6 , оскільки в свідоцтві про народження батьком дитини записаний ОСОБА_12 .

Матеріальна шкода потерпілому складає значну суму і не може бути відшкодована, обвинувачений ніде не працює та не веде власного господарства. Потерпілий ОСОБА_10 під час судового засідання погодився з прокурором, який просив обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини, вчинені проти власності, проте після погашення судимостей, знову вдався до протиправної поведінки.

Отже, покарання призначене судом відповідає загальним засадам призначення покарання та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Доводи сторони захисту про процесуальні порушення суду під час обрання запобіжного заходу, є безпідставними. Відповідно до ст. 374 КПК України при ухваленні обвинувального вироку суд повинен прийняти рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких віднесене і обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Призначаючи обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі, суд мав законні підстави для забезпечення виконання вироку обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту.

Доводи захисника, що суд при цьому повинен був керуватися положеннями ст. ст. 193-194 КПК України є безпідставними. Названі положення кримінально процесуального закону застосовуються при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування, частково під час розгляду справи в суді і не поширюються на стадію ухвалення судового рішення.

Посилання обвинуваченого, що його позбавили права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та вручили копію вироку, яка відмінна від попередньої копії, не відповідають дійсності.

На аркуші провадження 74 є заява, власноручно написана Смольницьким на імя виконуючого обов`язки голови Носівського районного суду Чернігівської області про те, що з матеріалами кримінальної справи він ознайомлений в повному обсязі, заяв та доповнень не має.

Порівнявши оригінал вироку суду та його копію, надіслану апеляційному суду ОСОБА_6 , розбіжностей не встановлено. Розміщення тексту в оригіналі відмінне від його копії тільки тому, що видавалася не ксерокопія вироку, а відбувався друк з комп`ютера з іншими полями та розміщенням тексту на аркуші паперу.

За таких обставин законних підстав для зміни чи скасування судового рішення, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, в порядку ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає необхідним виконати положення Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-УІІІ та зарахувати обвинуваченому термін попереднього ув`язнення згідно з новою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

В порядку ч.2 ст. 404 КПК України засудженому ОСОБА_6 , згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України, термін попереднього ув`язнення з 03 листопада 2015 року по 11 січня 2016 року зарахувати в строк відбуття покарання, з розрахунку одному дню перебування в СІЗО м. Чернігова відповідають два дні позбавлення волі.

Ухвала набуває законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15