Справа №127/2278/14-к
Провадження №1-кп/127/338/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.12.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
за участю: потерпілої ОСОБА_7 ,
цивільного позивача ОСОБА_8 ,
їх представників - захисників ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені 16 жовтня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000508,-
В С Т А Н О В И В:
16 жовтня 2013 року, приблизно, о 07.50 год. обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 1118», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Київській в напрямку вулиці Чорновола, в районі електроопори №99 в м. Вінниці, не врахував дорожньої обстановки, не прийняв своєчасних заходів до зменшення швидкості руху свого автомобіля або зупинки транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого, з необережності, допустив зіткнення передньою частиною автомобіля з задньою частиною технічно справного автомобіля марки «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався в попутному напрямку.
Внаслідок даної пригоди у пасажира автомобіля марки «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , відповідно до висновку експертів №66-к від 15 травня 2015 року, виявлені тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: закритої хребтової спинномозкової травми у шийному відділі хребта забій спинного мозку, перелому латеральної третини тіла С2 (2-го шийного хребця), підвивих зуба С2 (2-го шийного хребця), пошкодження зв`язок шийного відділу хребта, перелому остеофітів правих поперечних відростків 3-го, 4-го, 5-го шийних хребців, закритої черепно мозкової травми струсу головного мозку.
Вищевказана поєднана травма у ОСОБА_7 належить до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом тіла С2 (2-го шийного хребця) являється небезпечним для життя в момент спричинення, виникла від дії тупого твердого предмету (предметів), давністю утворення, можливо, в строк - 16 жовтня 2013 року.
Таким чином, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 1.5, 13.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Порушення вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, суду пояснив, 16 жовтня 2013 року, приблизно, о 08.00 год. він керував автомобілем, в якому сиділа ОСОБА_12 . Був дощ, швидкість його автомобіля була, приблизно, 35-40 км/год. На перехресті вулиць Київської та Чорновола перед ним зупинився автомобіль ОСОБА_8 . Через складні погодні умови, він не дотримався дистанції і зіткнувся з автомобілем останнього, внаслідок чого були пошкоджені обидва автомобіля та потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, про що зазначено під час її первинного огляду у лікарні. Подальші експертизи на предмет ступеню тяжкості заподіяних їй тілесних ушкоджень вважає необґрунтованими та незаконними, оскільки в даній експертній установі до січня 2015 року працювала матір потерпілої ОСОБА_13 , однак не наполягав на проведенні повторної експертизи. Цивільні позови прокурора, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не визнав. Просив застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2014 році», оскільки у нього є неповнолітня донька ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина повністю доведена дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 16 жовтня 2013 року, приблизно, о 07.50 год. її чоловік ОСОБА_8 підвозив її на роботу. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем, рухаючись по вулиці Київській в напрямку вулиці Чорновола, допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля з задньою частиною їх автомобіля. Вони рухалися в попутному напрямку. Внаслідок даної пригоди їй були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком експертів №66-к від 15 травня 2015 року. На теперішній час у неї є порушення функції центральної нервової системи та шийного відділу хребта у вигляді стійкого вираженого церебростенічного синдрому, різкого обмеження рухів в шийному відділі хребта, які стоять в причинному зв`язку з вказаною вище поєднаною травмою хребта і становлять 60% стійкої втрати загальної працездатності. В зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями вона неодноразово знаходилася на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. Підтримала свій уточнений цивільний позов та просила суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь 2170 гривень 03 копійки витрат, які вона затратила на лікування, 96996 гривень 15 копійок витрат на проходження реабілітаційного лікування в майбутньому протягом трьох років, 150000 гривень моральної шкоди, 8500 гривень витрат на правову допомогу. Моральна шкода полягає в тому, що через отримані внаслідок ДТП тілесні ушкодження, вона постійно відчуває фізичний біль, майже два роки періодично проходить курси лікування, порушені її нормальні життєві зв`язки, вона була самодостатньою людиною, вела активний спосіб життя, працювала, а тепер стала інвалідом другої групи, не може обходитися без допомоги свого чоловіка.
Цивільний позивач ОСОБА_8 суду пояснив, що 16 жовтня 2013 року, приблизно, о 07.50 год. він разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 , керуючи автомобілем, рухався по вулиці Київській в напрямку вулиці Чорновола. Слідом за ним на автомобілі рухався ОСОБА_5 , який вдарив передньою частиною свого автомобіля задню частину його автомобіля. Внаслідок ДТП його дружині були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження та пошкоджений його автомобіль. Підтримав свій уточнений цивільний позов та просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь 4500 гривень правової допомоги, 250 гривень судового збору, 25000 гривень моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав в зв`язку з ДТП, внаслідок якого його дружина зазнала тяжких тілесних ушкоджень та був пошкоджений його автомобіль, він переніс стрес, побутові незручності, пов`язані з пошкодженням та ремонтом автомобіля.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що восени 2013 року, точної дати вона не пам`ятає, приблизно, о 08.00 год. вона разом з ОСОБА_5 , який є її сусідом, на автомобілі під його керуванням, їхала на роботу. Була волога погода. Швидкість автомобіля була невелика. Їх автомобіль передньою частиною вдарив в задню частину автомобіля, який рухався попереду них. ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та підійшов до автомобіля, з яким вони зіткнулися, з якого вийшли чоловік та жінка. Остання не просила про медичну допомогу. Основні пошкодження внаслідок ДТП були у автомобіля ОСОБА_5 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими у справі письмовими доказами: довідкою №006 від 2014 року Науково дослідного інституту реабілітації інвалідів ВНМУ ім. М.І. Пирогова, згідно з якою ОСОБА_7 знаходилась на лікуванні у відділенні ветреброневрології з 03 грудня 2013 року по 18 грудня 2013 року і вартість її лікування склала 1317 гривень 47 копійок (том 1 а.с. 7); довідкою МКЛ ШМД №12052, згідно з якою ОСОБА_7 перебувала на лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 16 жовтня 2013 року по 30 жовтня 2013 року, вартість її лікування склала 2825 гривень 76 копійок (том 1 а.с. 91); висновком судово медичної експертизи №66-к від 15 травня 2015 року, згідно з яким у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді травми - закритої хребтової спинномозкової травми у шийному відділі хребта забій спинного мозку, перелому латеральної третини тіла С2 (2-го шийного хребця), підвивих зуба С2 (2-го шийного хребця), пошкодження зв`язок шийного відділу хребта, перелому остеофітів правих поперечних відростків 3-го, 4-го, 5-го шийних хребців, закритої черепно мозкової травми струсу головного мозку; вищевказана поєднана травма у ОСОБА_7 належить до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом тіла С2 (2-го шийного хребця) являється небезпечним для життя в момент спричинення, виникла від дії тупого твердого предмету (предметів), давністю утворення, можливо, в строк - 16 жовтня 2013 року. На теперішній час у ОСОБА_7 є порушення функції центральної нервової системи та шийного відділу хребта у вигляді стійкого вираженого церебростенічного синдрому, різкого обмеження рухів в шийному відділі хребта, які стоять в причинному зв`язку з вказаною вище поєднаною травмою хребта і становлять 60 % стійкої втрати загальної працездатності (том 2 а.с. 2-7); витягом з кримінального провадження №0000508, згідно з яким кримінальне правопорушення було виявлено 16 жовтня 2013 року і внесено до ЄРДР (том 2 а.с. 70); протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 жовтня 2013 року, згідно з яким було зафіксовано положення транспортних засобів на місці пригоди по вул. Київській в м. Вінниці, в районі електроопори №99 (том 2 а.с. 71-75); постановами про приєднання до справи речових доказів (том 2 а.с. 76-77); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 жовтня 2013 року, згідно з яким у ОСОБА_5 ознак сп`яніння не виявлено (том 2 а.с. 80); висновком експерта №416а від 08 листопада 2013 року, згідно з яким в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Опель-Омега», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_8 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України не вбачається; швидкість руху автомобіля «ВАЗ-1118», державний номерний знак НОМЕР_2 , яка відповідає довжині слідів гальмування становила: 28.4-35.8 км/год.; в заданій дорожній обстановці, можливість попередження зіткнення у водія автомобіля ВАЗ-1118 ОСОБА_5 з технічної точки зору полягала у виконанні ним вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України; в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля ВАЗ-1118 ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди (том 2 а.с. 93-95).
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного.
В судовому засіданні доведено, що 16 жовтня 2013 року, приблизно, о 07.50 год. обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобіль ВАЗ-2118, державний номерний знак НОМЕР_2 , порушив вимоги пунктів 1.5, 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .
Порушення вимог пунктів 1.5, 13.1 Правил дорожнього руху України обвинуваченим ОСОБА_5 знаходиться в причинному зв`язку з наслідками.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження.
Суд не погоджується з твердженнями обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , що внаслідок ДТП потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, оскільки вони спростовуються висновком експертів №66-к від 15 травня 2015 року, згідно з яким у ОСОБА_7 були виявлені тяжкі тілесні ушкодження (том 2 а.с. 2-7).
Суд вважає вищезгаданий висновок експертів належним та допустимим доказом, сторона захисту не наполягала на проведені повторної експертизи.
Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 суд розцінює, як засіб захисту з метою уникнути відповідальності.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (том 2 а.с. 78-79), позитивно характеризується за місцем роботи (том 2 а.с. 85), на обліках у КЗ ВОНД «Соціотерапія» та в КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» не перебуває (том 2 а.с. 86-87).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, що у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням наведених обставин, що злочин вчинено з необережності, даних про особу обвинуваченого, думки потерпілої, яка просила обвинуваченого ОСОБА_5 суворо покарати, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_5 буде покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому, відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_5 слід звільнити від відбування основного та додаткового покарання, оскільки він має малолітню доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 2 а.с. 148), не позбавлений відносно неї батьківських прав, злочин, який він вчинив, не є тяжкими та особливо тяжкими, дав згоду на застосування до нього амністії.
Цивільні позови прокурора в інтересах держави в особі Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів ВНМУ ім. М.І. Пирогова про відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_7 в сумі 1317 гривень 47 копійок (том 1 а.с. 7) та в інтересах держави в особі Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги про відшкодування витрат на лікування ОСОБА_7 в нейрохірургічному відділенні в сумі 2825 гривень 76 копійок (том 1 а.с. 91) слід задовольнити повністю, як законні та обґрунтовані.
Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Уточнений цивільний позов ОСОБА_7 слід задовольнити частково та стягнути на її користь з ОСОБА_5 15000 гривень моральної шкоди, яка полягає в тому, що в результаті ДТП вона отримала тяжкі тілесні ушкодження, в зв`язку з чим неодноразово стаціонарно та амбулаторно лікувалась, постійно відчуває фізичний біль, були порушені її нормальні життєві зв`язки.
Уточнений цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_8 слід задовольнити частково, стягнути на його користь з ОСОБА_5 250 гривень судового збору (том 2 а.с. 45) та 3000 гривень моральної шкоди, яка полягає в тому, що він переніс нервовий стрес, хвилювався за стан здоров`я своєї дружини, через пошкодження автомобіля не міг ним користуватися.
Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Оскільки потерпіла ОСОБА_7 та цивільний позивач ОСОБА_8 не надали суду належним чином оформлені документи про підтвердження процесуальних витрат, то решту позовних вимог слід залишити без розгляду.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування основного та додаткового покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році».
Цивільні позови прокурора задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів ВНМУ ім. М.І. Пирогова 1317 гривень 47 копійок витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_7 та в інтересах держави в особі Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги про відшкодування витрат на лікування ОСОБА_7 в нейрохірургічному відділенні в сумі 2825 гривень 76 копійок.
Цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь:
- ОСОБА_7 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень моральної шкоди;
- ОСОБА_8 3000 (три тисячі) гривень моральної шкоди та 250 (двісті п`ятдесят) гривень судового збору.
Решту позовних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без розгляду.
Речові докази автомобіль марки «ВАЗ 1118», державний номерний знак НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_5 , та автомобіль марки «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 , залишити їм за належністю.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: