Справа № 526/2179/14-к
Провадження № 1-кп/526/9/2015

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423 від 17 липня 2014 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Цупівка Дергачівського р-ну Харківської області, громадянки України, не одружена, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, жителька АДРЕСА_1 , раніше не судима,

за ст. 122 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:
досудовим слідством ОСОБА_6 за новим остаточним обвинуваченням, затвердженим 16 липня 2015 року обвинувачується у спричиненні тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за наступних обставин :
15 липня 2014 року близько 21 години ОСОБА_7 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 знаходилися в нежилому будинку, що належить ОСОБА_10 в с. Новоселівка Гадяцького району, де відпочивали на дерев`яному тапчані в першій кімнаті будинку. В цей час до будинку зайшла ОСОБА_6 , з якою у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 неприязні стосунки. З метою нанесення тілесних ушкоджень останнім, ОСОБА_6 принесла із собою дерев`яний кілок, яким почала наносити близько 30 ударів по різним частинам тіла, а саме: по голові, верхніх та нижніх кінцівках, тулубу ОСОБА_9 , від чого остання втрачала свідомість. Під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_7 знаходилися на дерев`яному тапчані, дно якого провалилося під ними і вони не мали можливості чинити опір.
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №59 від 16.06.2015 року ОСОБА_9 отримала наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, чотири поверхневі рани волосистої частини голови, два дрібні синці підборіддя і верхньої губи; закритий поперечний перелом лівого наколінника; зливні синці великих розмірів на сідницях; два синці видовженої форми по зовнішній поверхні лівого плеча з переходом на ліве передпліччя розміром 9х1,5 см, на спині розміром 10х2 см. Вказані тілесні ушкодження в своїй сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Крім цього, під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , її співмешканець ОСОБА_7 знаходився з нею на дерев`яному тапчані. В цей час ОСОБА_6 , скориставшись тим, що дерев`яний тапчан провалився і ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не могли піднятися та чинити опір, також палицею почала наносити безліч ударів і ОСОБА_7 , а саме по тулубу, верхнім та нижнім кінцівкам, статевим органам, від чого останній втрачав свідомість.
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №60 від 29.05.2015 року ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: шість синців видовженої форми: на правому плечі, лівому передпліччі, по передній поверхні лівого стегна (довжиною 18-27 см, шириною 7-10 см); забій калитки та статевого члена з розривами паренхіми яєчка та наступним його видаленням. Вказані тілесні ушкодження в своїй сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України - заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, що не є небезпечним для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я.
Сторона обвинувачення на доведеність вини ОСОБА_6 надала суду в якості доказів протокол огляду місця події, висновки експерта, дані протоколів слідчих експериментів , а також висновки комісійних судово медичних експертиз щодо кількості і характеру заподіяних тілесних ушкоджень, покази потерпілих та свідків.

Дослідивши та перевіривши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що висновок сторони обвинувачення про доведеність вини ОСОБА_6 у спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим не заснований на матеріалах справи.

В судовому засіданні ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину не визнала, суду пояснила, що давно знаходиться з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в неприязних відносинах. Дані особи спричинили їй тілесні ушкодження, за що були засуджені. Ніяких тілесних ушкоджень вона їм не наносила, вважає заяву помстою за її звернення до правоохоронних органів з приводу побиття.

Потерпілий ОСОБА_7 в ході судового розгляду давав непослідовні покази і остаточно пояснив, що 15 липня 2014 року він разом з ОСОБА_9 пішли до господарства ОСОБА_10 , де разом з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 вживали спиртні напої. Коли всі покинули будинок, а вони з ОСОБА_9 лишились, до помешкання відразу ж зайшла ОСОБА_6 і почала їм обом палицею наносити удари по голові, руках та ногах, аж поки під ними не провалився тапчан. Провалившись в сидячому положенні в тапчан, ОСОБА_6 продовжила наносити удари по геніталіях. Коли йому вдалося встати, ОСОБА_6 вдарила його палицею по лівому плечі, від чого він упав на підлогу, де обвинувачена продовжила наносити йому удари палицею по геніталіях близько 10-12 разів. Одночасно ОСОБА_6 наносила удари ОСОБА_9 Категорично ствердив, що тілесні ушкодження наносились йому лише дерев`яною палицею.

Потерпіла ОСОБА_9 показала суду, що вона разом з ОСОБА_7 сиділа в будинку на дерев`яному тапчані, засланому матрацом. Зненацька до будинку з дерев`яним кілком зайшла ОСОБА_6 та нанесла палицею їй удар по голові, продовжуючи наносити удари палицею по ногах та колінах. Потім вона продовжила почергово наносити удари палицею їй та ОСОБА_7 , від чого дерев`яний тапчан провалився. Весь час при нанесенні ударів вона знаходилась обличчям до ОСОБА_6 .. Після того як вона провалилася у тапчані, її ноги були підняті вгору. В такому положенні вона знаходилась до ранку, аж поки їх не знайшов господар будинку. Крім того ОСОБА_6 спричиняла їй удари по голові, животі та грудях. В момент, коли вона прикривала голову, ОСОБА_6 наносила удари по руках. Через постійне нанесення ударів, вона не могла встати з тапчана, останній удар нанесла кілком по голові, від чого наступило запаморочення. Теж категорично ствердила, що тілесні ушкодження наносились їм лише дерев`яною палицею.

Суд критично відноситься до показів потерпілих, так як вони були суперечливими і не послідовними протягом усього часу судового розгляду. Суд також ставить під сумнів можливість нанесення одночасних ударів палицею по обох потерпілих та неможливість захищатися від таких дій, оскільки ОСОБА_8 є добре фізично розвиненим, ОСОБА_9 в міру рухливою, тому суд вважає, що потерпілі, об`єднавши зусилля могли чинити належний опір і захистися від протиправних дій. Суд пов`язує такі покази потерпілих з наявними неприязними відносинами з обвинуваченою протягом тривалого часу. Їх покази спростовуються також наведеними нижче доказами.

Так, відомості про дану подію внесені до ЄРДР 17 липня 2014 року на підставі заяв потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 16 липня 2014 року. (а.с. 101 -104 т.1)

Поміж тим в ході судового розгляду встановлено, що між обвинуваченою та потерпілими тривалий час існують неприязні відносини, сварки та бійки, в результаті яких мали місце неодноразові звернення до правоохоронних органів за якими приймались процесуальні рішення (а.с.149-150 т.1). Даний факт підтвердили в судовому засіданні потерпілі, обвинувачена та свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .. При цьому останні характеризували потерпілих як скандальних та конфліктних осіб села.

Виходячи з викладеного, суд не приймає до уваги заяви потерпілих в якості доказу, так як вважає, що звернення до правоохоронних органів про звинувачення ОСОБА_6 у спричиненні тілесних ушкоджень ґрунтувалось на неприязних відносинах, які виникли між ними напередодні, коли потерпілі спричинили ОСОБА_6 тілесні ушкодження, за які в подальшому були засуджені.

Суд вважає необхідним звернути увагу на ту обставину, що після звернення потерпілих по справі до правоохоронних органів жодні процесуальні дії понад два місяці не проводились, а тому можливі докази, в тому числі і речові, були втрачені.

З протоколу огляду місця події від 26 вересня 2014 року вбачається, що слідчим в будинку ОСОБА_10 оглянуто дерев`яний тапчан, на якому виявлено матрац зі слідами бурого кольору, сам тапчан провалений, дошки тріснуті, але не прибиті. Ніякі речі з місця події не вилучались, зразки бурого кольору не відбирались. Ні палиця, ні її рештки знайдені не були і заходів до її місця знаходження вжито не було. (а.с.105-107 т.1)

В протоколі зазначено, що зі слів ОСОБА_10 на проваленому тапчані він виявив ОСОБА_9 , яка була побита ОСОБА_15 . Поміж тим в судовому засіданні ОСОБА_10 показав суду, що про побиття він дізнався зі слів ОСОБА_9 , очевидцем спричинення тілесних ушкоджень він не був.

На думку суду даний процесуальний документ не містить жодних об`єктивних даних щодо причетності ОСОБА_6 до спричинення тілесних ушкоджень і не пов`язується з іншими доказами, наданими стороною обвинувачення.

За даними протоколу слідчого експерименту від 19 серпня 2014 року з потерпілою ОСОБА_9 , остання в кабінеті слідчого показала за яких обставин їй були спричинені тілесні ушкодження. (а.с. 113- 116 т.1)

Суд не приймає даний протокол в якості доказу, оскільки слідчий експеримент, в супереч вимог ст. 240 КПК України був проведений в кабінеті слідчого, поміж тим жодних даних про обставини, які б перешкоджали відтворити дії, обстановку та обставини на місці вчинення злочину немає. Відмова ОСОБА_10 у наданні житлового приміщення для проведення слідчого експерименту відсутня. Замість тапчана використовувався стілець, який уже був провалений, що унеможливлює встановити за яких обставин, в який момент і при якій силі ударів можливо було провалити тапчан, хоча потерпілі стверджують, що тапчан провалився під ними обома. Походження палиці, яку використовувала потерпіла під час слідчого експерименту не відоме, слідчим не з`ясовувалась ні її довжина, ні товщина, щоб наблизити до схожої і ким вона була принесена до кабінету слідчого не відомо.

Оскільки даний доказ здобутий з істотним порушенням норм КПК, суд визнає його недопустимим.

Відповідно як наслідок суд не приймає до уваги висновок експерта №123 від 21.08.2014 за яким покази потерпілої надані нею в ході проведення слідчого експерименту не суперечать об`єктивним судово медичним даним.

Досудовим слідством 19 серпня 2014 року також був проведений слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_8 (а.с.118 -123 т.1)

За аналогічних обставин, всупереч вимогам ст. 240 КПК України відтворення дій, обстановки та обставин злочину проводилось в кабінеті слідчого. Даний процесуальний документ повністю скопійований з попереднього протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_9 , де замінено лиш прізвище потерпілого, що свідчить про формальний підхід до даної процесуальної дії та її оформлення. В кінці протоколу зазначено, що ОСОБА_6 наносила удари і вилами, хоча даних про ці обставини в матеріалах справи не має. З фото таблиці вбачається, що потерпілий вказує, як йому наносились удари вилами, поміж тим в його руках зафіксована палиця невідомого походження. На фото таблиці відсутній знімок, де ОСОБА_7 показував як він провалився в тапчан, а в даному випадку в стілець, що дає привід припустити неможливість настання таких обставин. Всупереч ч.6 ст. 240 КПК України слідчий не виклав у протоколі результати слідчого експерименту, зокрема можливість від ударів провалити тапчан та можливість після цього нанесення ударів по геніталіях, які були недоступними для ударів. Слідчі експерименти суд визнає недопустимими доказами, так як вони були проведені в іншому місці, за іншої обстановки та з іншими знаряддями.

За даними висновку експерта від 21.08.2014 року покази потерпілого ОСОБА_7 надані в ході проведення слідчого експерименту не суперечать об`єктивним судово медичним даним отриманим при судово медичній експертизі ОСОБА_7 .. Даний висновок зроблений експертом на основі протоколу та фото таблиць до нього. Як слідує з протоколу проведення слідчого експерименту експерт не був присутній на даній процесуальній дії і відповідно не міг бачити як провалився потерпілий в тапчан (стілець) і як наносились удари палицею по геніталіях. На фото таблиці такі ж фотознімки відсутні. Відповідно до ч.3 ст. 101 КПК України висновок експерта повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. За наведених обставин висновок експерта викликає сумнів щодо відповідності показів потерпілого в частині нанесення ударів палицею в сидячому положенні по геніталіях, які були недоступними. Оскільки дані слідчого експерименту визнані недопустимими доказами, так як здобуті з порушенням норм КПК України і не відповідають фактичним обставинам справи, відповідно суд визнає недопустимим доказом і висновок експерта.

За судовим дорученням було проведено додатковий огляд господарства ОСОБА_10 з метою встановлення більш детального плану двору та будинку з прив`язкою до місцевості.

З даних протоколу огляду господарства ОСОБА_10 від 12.02.2015 року та фото таблиць до нього вбачається, що зліва та зправа будинку ростуть чагарники та кущі (а.с. 153 -160 т.1). Дана обставина спростовує покази потерпілих в тій частині, що ОСОБА_6 висліджувала їх з садка, оскільки є очевидним, що влітку дана місцевість взагалі є непроглядною та важкодоступною.

Також в ході огляду встановлено, що відстань від тапчана до дверного отвору в кімнаті становить 3 м, з урахуванням довжини коридорів від входу загалом до 8м. Даний факт спростовує покази потерпілих про те, що ОСОБА_6 з`явилася в дверях зненацька і вони не змогли підготуватися до захисту від її посягань.

Таким чином даний процесуальний документ спростовує ряд фактів, які на думку сторони обвинувачення могли свідчити про причетність ОСОБА_6 до даної події та можливість її перебування на місці вчинення злочину. Також ним спростовуються покази потерпілих наведені вище.

12 лютого 2015 року за судовим дорученням було проведено слідчі експерименти за участю потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Покази потерпілих та дані слідчого експерименту були взяті для проведення судово медичної експертизи, яка спростувала їх свідчення щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень, тому дані цих протоколів приймаються судом в якості спростування показів потерпілих.
Стороною обвинувачення в процесі судового розгляду було заявлене клопотання про проведення комісійних судово медичних експертиз.
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №59 від 16.06.2015 року у ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження, які по давності не протирічать строку від 15.07.2014 року:
а) закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, чотири поверхневі рани волосистої частини голови, два дрібні синці підборіддя і верхньої губи які утворились від шестикратної дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути кисті рук, стиснені в кулаки (для синців обличчя); для ран на голові не виключено, що дерев`яна палиця, діаметр та довжина якого не відобразились на ушкодженнях. Дані тілесні ушкодження оцінюються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
б) закритий поперечний перелом лівого наколінника виникає частіше за все в результаті прямої травми - падіння на коліно чи від удару по наколіннику тупим предметом, відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я;
в) чотирнадцять синців овально-округлої форми на передній поверхні грудної клітки зліва, на спині (довжиною 7-10 см, шириною 3-7 см), на правому стегні, правій та лівій гомілці та правому передпліччі (розміром 5х7 см) утворились від не менш, ніж чотирнадцяти ударів в дані анатомічні області тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, домірною ушкодженням, якими могли бути кисті рук, стиснені в кулаки, ноги людини у взутті та інші предмети з подібними характеристиками;
г) зливні синці великих розмірів на сідницях утворились від множинної дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, параметри якого не відобразились на ушкодженнях;
д) два синці видовженої форми по зовнішній поверхні лівого плеча з переходом на ліве передпліччя розміром 9х1,5 см, на спині розміром 10х2 см, які носять ознаки предмета видовженої форми, яким могла бути і дерев`яна палиця діаметром близько 3 см, довжиною більше ніж 25 см;
е) три дрібні синці на правому передпліччі (розміром від 2х2 см до 3х3 см) утворились від дії в указану анатомічну область тупими предметами округлої форми, якими могли бути подушечки пальців рук при захваті;
є) синці на 1-5-му пальцях правої ступні найбільш ймовірно утворились при ударі ногою об тупий предмет, характеристики якого не відобразились на ушкодженнях.
Всі синці тулуба і кінцівок підгрупи в)-є) як у сумі так і окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Всього по тілу ОСОБА_9 нанесено не менше двадцяти шести ударів тупими предметами.
Враховуючи морфологічні особливості тілесних ушкоджень, їх різноманітні розміри, експерти дійшли до висновку, що вказані тілесні ушкодження не могли утворитись від дії одного й того ж предмету, зокрема, видовженої форми.
Показання ОСОБА_9 , дані нею під час проведення слідчого експерименту 12 лютого 2015 року, стосовно механізму нанесення тілесних ушкоджень не відповідають об`єктивним судово-медичним даним щодо нанесення їй ударів лише дерев`яною палицею та по кількості таких ударів. (т.2 а.с. 26 -37)
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №60 від 29.05.2015 року у ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження, які по давності можуть відповідати строку від 15.07.2014 року:
а) закритий перелом основної фаланги 5-го пальця правої кисті враховуючи рентгенологічні характеристики перелому та його локалізацію, найбільш ймовірно, міг утворитись при нанесенні удару кулаком ОСОБА_7 об тупий предмет, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я;
б) шість синців видовженої форми: на правому плечі, лівому передпліччі, по передній поверхні лівого стегна (довжиною 18-27 см, шириною 7-10 см) утворились від шестикратної дії тупого предмета видовженої форми, якими могла бути дерев`яна палиця діаметром близько 5 см, довжиною не менше, ніж 50 см і не могла бути палиця діаметром 3 см (як про це вказує ОСОБА_7 в судовому засіданні 11.03.2015 року) відносяться до легких тілесних ушкоджень;
в) три округлі синці по передній поверхні колінного суглобу та обох гомілок утворились від трикратної дії тупих предметів, домірних синцям, найбільш ймовірно, ногами людини у взутті та іншими подібними предметами, не виключено, що синець правого колінного суглобу міг утворитись внаслідок падіння відносяться до легких тілесних ушкоджень;
г) забій калитки та статевого члена з розривами паренхіми яєчка та наступним його видаленням утворились від удару в ділянку зовнішніх статевих органів тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути ноги людини у взутті або інші предмети з подібними характеристиками - відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я;
Всього для утворення ушкоджень ОСОБА_7 достатньо було нанесення 10-ти ударів.
Характер, локалізація, кількість тілесних ушкоджень виключає можливість їх утворення при падінні з висоти власного зросту як з прискоренням, так і без нього, окрім синця на правому колінному суглобі.
Показання ОСОБА_7 , дані ним при проведенні слідчих експериментів 19.08.2014 та 12.02.2015 року, щодо нанесення йому ударів лише дерев`яною палицею, параметри якої ним уточнені в судовому засіданні 11.03.2015 року (діаметр 3 см), не відповідають щодо кількості, локалізації ударів, розмірів палиці та можливості нанесення «множинних» ударів в ділянку статевих органів при положенні підекспертного сидячи як на проваленому тапчані (коли ця анатомічна ділянка недоступна для нанесення ударів), так і в напівсидячому положенні на підлозі. (т.2 а.с.4-17)
Виходячи з даних висновків експертиз вбачається, що удари потерпілим могли наноситись дерев`яними палицями, але різного розміру та товщини. Зокрема частина ударів по тілу ОСОБА_7 наносилась значно товщою палицею 5см, ніж по тілу ОСОБА_9 - 3см.
Даними висновками спростовуються покази потерпілих і в тій частині, що удари ОСОБА_6 наносила їм виключно дерев`яною палицею, поміж тим даними експертизи встановлено, що більша частина тілесних ушкоджень були отримані потерпілими також від ударів руками, стиснутими в кулак та ногами у взутті.
Незважаючи на те, що за висновком експертиз всі наведені вище тілесні ушкодження за давністю відповідають строку від 15 липня 2014 року, за новим обвинуваченням ОСОБА_6 з невідомих причин не вміняється спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 у вигляді чотирнадцять синців на передній поверхні грудної клітки зліва, на спині, на правому стегні, правій та лівій гомілці та правому передпліччі, які утворились від не менш, ніж чотирнадцяти ударів в дані анатомічні області тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, домірною ушкодженням, якими могли бути кисті рук, стиснені в кулаки, ноги людини у взутті, три дрібні синці на правому передпліччі, синці на 1-5-му пальцях правої ступні, які найбільш ймовірно утворились при ударі ногою об тупий предмет.
ОСОБА_6 не вміняється у вину спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 у вигляді закритого перелому основної фаланги 5-го пальця правої кисті, що віднесено до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, трьох округлих синців по передній поверхні колінного суглобу та обох гомілок, які могли утворитися від ударів ногами у взутті. При цьому не обмотивовано, яким чином і за яким критерієм проведено розмежування тілесних ушкоджень, нанесених в один і той же проміжок часу та ким були спричинені тілесні ушкодження, що не ввійшли в обвинувачення. Даних про виділення матеріалів з кримінального провадження по цих тілесних ушкодженнях немає. Вмінений обвинуваченням механізм забою калитки з розривами паренхіми яєчка не відповідає механізму, наведеному у висновку експерта, з чого можна слідує, що обвинувачення є суперечливим і ґрунтується на припущеннях.
Співставляючи висновки експертиз, вбачається, що закритий перелом 5-го пальця правої кисті у ОСОБА_7 міг утворитися при нанесенні удару кулаком ОСОБА_7 об тупий предмет. Разом з цим у ОСОБА_9 виявлено два синці підборіддя і верхньої губи, які утворилися від дії тупих предметів з контактуючою поверхнею, якими могли бути кисті рук, стиснені в кулаки. Забій калитки та статевого члена з розривами паренхіми правого яєчка утворилися від удару в ділянку зовнішніх органів тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути ноги людини у взутті або інші предмети з подібними характеристиками. Поміж тим у ОСОБА_9 виявлено синці на 1-5 пальцях правої ступні які утворилися від удару ногою об тупий предмет.
Дані факти підтверджують висновки експертиз про можливість спричинення тілесних ушкоджень руками, стиснутими в кулак та ногами у взутті, а не лише дерев`яною палицею.
Суд вважає, що висновки комісійних експертиз вмотивовані, базуються на матеріалах справи, складені у відповідності до вимог ст.101-102 КПК України, відповідають об`єктивним обставинам справи, а тому піддавати їх сумніву немає підстав.

З наведеного вище суд приходить до висновку, що об`єктивні висновки комісійних судово медичних експертиз не узгоджуються з показами потерпілих, а сформульований новий обвинувальний акт взагалі не ґрунтується на підсумках, зроблених експертною комісією.
В якості доказу вини ОСОБА_6 сторона обвинувачення вказала ряд свідків, які були допитані в судовому засіданні.

Так, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 показали суду, що разом вживали спиртні напої в будинку ОСОБА_10 . Згодом вдень до них приєдналися ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які теж принесли спиртне і сіли разом вживати. Достатньо сп`янівши, названі свідки по черзі покинули будинок, а ОСОБА_7 та ОСОБА_9 лишилися. Також в будинку лишились і спиртні напої. Свідок ОСОБА_12 уточнив, що вони почали між собою сваритися, тому він теж покинув будинок. ОСОБА_6 ні на вулиці, ні в іншому місці не зустрічали, взагалі в той день її не бачили. Ранком у будинку виявили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями і вони повідомили, що їх побила ОСОБА_6 .

Суд вважає, що покази даних свідків є лише підтвердженням факту вживання потерпілими спиртного, однак жодним чином не викривають ОСОБА_6 у вчиненні злочину. Навпаки покази свідка ОСОБА_12 про виникнення сварки між потерпілими свідчать про можливість її переростання в бійку.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 показали суду, що дійсно до них в господарство з кілком прибігала ОСОБА_6 та шукала ОСОБА_18 , однак ця подія була 12 липня 2014 року близько 15 години. ОСОБА_6 пояснила, що поки того дня її не було вдома, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 спиляли в її дворі черешню, тому вона дійсно шукала цих осіб, щоб з`ясувати причину такого поступку. На думку суду покази даних свідків можна взяти до уваги на підтвердження постійних конфліктів та існування неприязних відносин, однак жодних доказів щодо причетності обвинуваченої до спричинення тілесних ушкоджень вони не містять. Суд також вважає необхідним звернути увагу, що сторона обвинувачення використовує дані свідчення в частині, що ОСОБА_6 була з кілком і відповідно ним могла наносити тілесні ушкодження, однак висновками комісійних експертиз встановлено, що тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості кілком потерпілим не наносились, а були отримані від дії рук та ніг, механізм травми правого наколінника взагалі не встановлений, а інші легкі тілесні ушкодження могли утворитися від ударів дерев`яними палицями, однак палиці при цьому були різної товщини.

Також в процесі розгляду справи зі слів свідків та обвинуваченої було встановлено, що ОСОБА_6 по вулиці, де були спричинені тілесні ушкодження потерпілим, постійно ходить з палицею, так як зустрічає і відгонить додому корову, тому наявність у її руках дерев`яної палиці чи кілка може свідчити лише про їх використання для господарських потреб, а не про наявність умислу в спричинені тілесних ушкоджень.

Покази свідка ОСОБА_8 в тій частині, що 15 липня 2015 року о 17 годині він бачив ОСОБА_6 на вулиці з кілком у руках теж не є доказом спричинення нею тілесних ушкоджень потерпілим. Безпосереднім очевидцем злочину він не був. При цьому суд звертає увагу на наявну різницю в часі, оскільки згідно обвинувачення злочин було вчинено близько 21 години. Суд не приймає до уваги його свідчень в якості доказів, оскільки даний свідок є рідним братом потерпілого, теж знаходиться з ОСОБА_6 в неприязних стосунках і відповідно є заінтересованим в результатах розгляду даної справи.

Свідок ОСОБА_19 теж підтвердила факт наявності між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_9 неприязних відносин та частих конфліктів. Показала, що з ОСОБА_6 теж знаходиться в неприязних відносинах. В серпні 2014 року чула, як ОСОБА_6 говорила, що аби їм не ноги переламали, а голову відбили. ОСОБА_6 підтвердила, що вона висловлювалась таким чином в адресу потерпілих, бо була сердита на них через побиття. Вказані покази теж не вказують на вину ОСОБА_6 , так як на той час описувана подія була загальновідомою обставиною у селі, а так як обвинувачена перебувала з потерпілими у неприязних відносинах, такі висловлювання на їх адресу є цілком допустимими.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_20 дали в судовому засіданні характеристики обвинуваченій та потерпілим і підтвердили факт постійних конфліктів між ними.

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 показали суду, що проводили оперативне втручання з приводу видалення паренхіми яєчка у ОСОБА_7 . Ніяких даних щодо спричинення йому тілесних ушкоджень він не повідомляв.

Свідок ОСОБА_23 показав суду, що проводив первинний огляд ОСОБА_7 .. Виправлення в історії хвороби з приводу первинного запису «побила дружина», а потім виправив на сусідку пояснює тим, що хворий говорив російською мовою і сказав, що це зробила «женщина»(рос.), а потім уточнив і переправив на сусідку.

Аналізуючи наведені вище докази суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б доводили перебування ОСОБА_6 на місці вчинення злочину та спричинення нею тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_7 заявив, що він заперечує проти зміни обвинувачення з ч.1 ст. 121 на ч.1 ст. 122 КК України і виявив бажання скористатися правом на підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі. На підтвердження вини ОСОБА_6 просив взяти в якості доказу експертизу, проведену експертом ОСОБА_24 та покази, дані ним у судовому засіданні.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи №101 від 12.08.14р. ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження які можна розділити на групи:

А. Травматичний розрив правого яєчка, гематома правого яєчка з послідуючим його видаленням з дренуванням мошонки. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від не менше однієї травматичної дії тупих твердих предметів, якими могли бути ноги людини у взутті, дерев`яна палиця, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і в своїй сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень групи А виключається їх утворення при одноразовому падінні на тверду горизонтальну поверхню.

Б - закритий перелом 5-го пальця правої кисті. Дане тілесне ушкодження могло утворитися від не менше однієї травматичної дії тупих твердих предметів, якими могли бути дерев`яна палиця або інші предмети з подібною характеристикою, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і кваліфікуються як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень групи Б виключається їх утворення при одноразовому падінні на тверду горизонтальну поверхню.

В колоті рани лівого передпліччя, лівого стегна, правого стегна. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від не менше семи травматичних дій колючих предметів, якими могли бути зубці вил, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження в ділянці лівого передпліччя характерні для їх нанесення зубцями вил. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень групи В виключається їх утворення при одноразовому падінні на тверду горизонтальну поверхню.

Г- крововиливів лівого передпліччя, правого плеча, грудної клітки, лівого стегна, правого стегна, правого колінного суглобу, правої та лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від не менше дев`яти травматичних дій тупих твердих предметів, якими могли бути ноги людини у взутті, дерев`яна палиця або інші предмети з подібними характеристиками і в своїй сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень групи Г виключається їх утворення при одноразовому падінні на тверду горизонтальну поверхню.( а.с. 108-110т.1)

Суд не може прийняти та покласти в основу обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України, даний висновок експерта виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 101 КПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на питання, поставлені особою, яка залучила експерта.

Згідно п.4.1 Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (далі Правил) судово медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих, згідно п.4,6 судово медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканини і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості. З п.4.9 вбачається, що при експертизі тілесних ушкоджень у висновках експерта повинні бути відображені: характер ушкоджень з медичної точки зору, їх локалізація і властивості, вид знаряддя чи засобу, яким могли бути спричинені ушкодження; механізм виникнення ушкоджень, давність спричинення ушкоджень, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень із зазначенням кваліфікаційної ознаки небезпека для життя, розлад здоров`я, стійка втрата працездатності тощо.

Всупереч зазначеним Правилам експертом не були розмежовані по давності тілесні ушкодження, отримані потерпілим 9 липня і 15 липня. Також не розмежував тілесних ушкоджень, які були нанесені дерев`яною палицею, а які ногами у взутті, не дав відповіді на 7 питання, поставлене в постанові слідчим.

При визначенні ступеню тяжкості тяжкого тілесного ушкодження не вказав кваліфікаційну ознаку за якою визначався такий ступінь та не послався на відповідні пункти нормативного акту, за якими визначив ступінь тяжкого тілесного ушкодження.

Суд зауважує, що даний висновок експерта вказує на можливість спричинення тілесних ушкоджень групи А ногами у взутті, проте дана обставина залишилась поза увагою органу досудового слідства, а наявне протиріччя в експертизі щодо механізму отримання травматичного розриву правого яєчка не дає можливості для категоричного судження, тому всі сумніви трактуються на користь обвинуваченої.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_24 показав суду, що ступінь тяжкості тілесного ушкодження у вигляді травматичного розриву правого яєчка кваліфікував як тяжке за ознакою втрати органу.

Суд не погоджується з даними судженнями, оскільки праве яєчко є частиною органу, а не власне ним.

Інші ознаки тяжкого тілесного ушкодження, передбачені п.2.1 Правил не підпадають для визначення даного ступеню тяжкості.

Відповідно до п 2.2.1 Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ознакою ушкодження середньої тяжкості є тривалий розлад здоров`я, згідно п. 2.2.2 Правил тривалим належить вважати розлад здоров`я строком понад 3 тижні, що і встановлено комісійною судово медичною експертизою.

За наведених обставин суд не приймає до уваги висновок експерта №101 від 12.08.2014 року та його висновки, дані в ході судового розгляду, так як експертиза проведена з порушенням Правил, а висновки комісійної судово медичної експертизи базуються на більш детальному та більш широкому дослідженні доказів, є вмотивованими і піддавати їх сумніву немає підстав.

Інших доказів для обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121 КК України потерпілим ОСОБА_7 не надано та дане обвинувачення належним чином не підтримане і не вмотивоване.

Таким чином, належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_6 стороною обвинувачення не надані.

Згідно ст.52 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.23 Пленуму Верховного Суду України „Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку від 29.06.90 № 5 всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Всі можливості по збиранню нових доказів по справі вичерпані.

Покази потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень не відповідають фактичним обставинам справи, є сумнівними і спростовуються іншими доказами, які свідчать на користь обвинуваченої.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

За таких обставин суд вважає необхідним виправдати ОСОБА_6 за недоведеністю її участі в спричиненні тілесних ушкоджень потерпілим.

В задоволенні цивільного позову прокурору Гадяцького району слід відмовити.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, п.2 ч.1 ст.373, ст.374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
- ОСОБА_6 визнати не винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та виправдати за недоведеністю її участі у вчинені кримінального правопорушення.

Цивільний позов прокурора Гадяцького району в інтересах держави в особі фінансового управління Гадяцької районної державної адміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину на суму 835,63 грн. до ОСОБА_6 залишити без задоволення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів через Гадяцький районний суд з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1