Дело № 666/4033/15-к

28 вересня 2015 року місто Херсон
Дніпровський районний суду м. Херсона
у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
потерпілої : ОСОБА_8
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, циган, громадянин України, не працюючий, не одружений, освіта неповна середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий 09.11.2007 року Цюрупинським районним судом Херсонської обл. за ст.ст. ч.3 ст.185 ч.2, 15 ч.3 185 ч.2 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.186 КК України, ч.2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту 04.06.2015 року близько 23.00 год., ОСОБА_6 , знаходячись в м. Херсоні, смт. Текстильному, в парковій зоні по вул. 5 Текстильна усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, направленим на відкрите заволодіння чужим майном, відкрито, умисно, повторно, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , що виразилось у нанесенні одного удару правою рукою в область обличчя, від якого потерпіла впала на землю, після чого ОСОБА_6 , шляхом ривку з руки потерпілої заволодів належним їй майном, а саме: золотою каблучкою, 585 проби, вагою 1 грам, вартістю 400 грн., золотими сережками 585 проби, вагою 1,3 грам, вартістю 530 грн., після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився ним за власним бажанням, в результаті чого заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 930 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч.2 ст.186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Також, 04.06.2015 року близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в м. Херсоні, смт. Текстильному, в парковій зоні по вул. 5 Текстильна усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, заволодів належним ОСОБА_8 майном, а саме: жіночою сумкою, матеріальної цінності не представляє, в якій знаходився мобільний телефон марки «Флай», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився ним за власним бажанням, в результаті чого заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 370 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч.2 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. В сукупності скоєного ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст. 186 ККУкраїни, ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, підтвердив скоєння злочинів при обставинах вказаних в обвинувальному акті. В скоєному щиро кається, суть своїх протиправних дій усвідомлює, про скоєне шкодує, просив суд суворо його не карати.
Доказами на підтвердження зазначених вище обставин є показання обвинуваченого, безпосередньо сприйняти судом під час судового засідання, який повністю визнав себе винним, у вчиненому розкаявся, та пояснив, що його позиція добровільна та він правильно розуміє зміст зазначених в обвинувальному акті обставин, і розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку, і підтвердив кожну з наведених обставин.
Зібрані на досудовому розслідувані докази в судовому розгляді не досліджувались у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений не оспорював фактичних обставин справи, за згодою інших учасників провадження.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини, оцінивши отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах.
Суд вважає, що в діях ОСОБА_6 міститься склад злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та передбачений ч.2 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Суд, відповідно до частини 1 статті 65 Кримінального кодексу України, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також суд вважає, що, відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у межах, установлених у санкціях статтей (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини.
В силу статті 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.
В силу статті 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Згідно ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, його відношення до скоєного, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, посередню характеристику, вік обвинуваченого, думку прокурора, який просив суд призначити покарання з ізоляцією від суспільства, позицію потерпілої, зважаючи на доводи захисника який просив суд призначити покарання в межах закону відсутність обтяжуючих обставин, також суд враховує цинізм поведінки обвинуваченого, а саме скоєння злочинів по відношенню до однієї та тієї ж особи з малим проміжком часу, скоєння злочину особою яка має непогашену судимість. Суд вважає, що необхідним та достатнім буде призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК ч. 2 ст 186 КК України.
Потерпілою в кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_6 , підлягають стягненню витрати на користь держави за проведення судово медичної експертизи, відповідно до обвинувального акту, в розмірі 110,70 грн.
Також, прокурором надано вирок Суворовського районного суду м.Херсона від 16.07.2015року для приєднання не відбутого ОСОБА_6 покарання.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 1(один) місяць позбавлення волі;
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1(один) місяці.
На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_6 за сукупністю злочинів частково приєднати не відбуте ним покарання по вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 16.07.2015р. та остаточно призначити покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків у вигляді: позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2(два) місяці.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь користь держави процесуальні витрати у справі за проведення судових експертиз у сумі 110 (сто десять) грн. 70 коп.
Строк відбування покарання відраховувати з 08.06.2015 року.
Речові докази вважати повернуті власникові.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд м. Херсона протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_9