Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 11-472/2010 Головуючий по 1 інстанції:
Категорія: ч.2 ст.364 КК Доповідач в апеляційній інстанції:
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Єльцова В.О.

суддів Суходольського М.І., Поєдинка І.А.

за участю прокурора Ємельянової О.В.

захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінальної справи за апеляцією прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2010 року, згідно якої кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України направлено прокурору м. Черкаси для проведення додаткового розслідування.

Вивчивши матеріали справи, -

встановила:

Згідно постанови суду ОСОБА_5 органами досудового слідства обвинувачується у тому, що вона, працюючи на посаді начальника служби у справах дітей виконкому Придніпровської районної Зради м. Черкаси, будучи службовою особою, всупереч інтересам служби підготувала на розгляд виконкому рішення №23 від 21 січня 2009 року «Про надання малолітній ОСОБА_6 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», достовірно знаючи, що у неї є мати, яка не позбавлена батьківських прав, внаслідок чого цю неповнолітню було зареєстровано, як знайдену, а потім надала документ до виконавчого комітету для надання їй статусу «дитини позбавленої батьківської опіки та піклування», що дало можливість усиновити її в порушення встановленого законом порядку, і це завдало істотної шкоди правам ОСОБА_7 та малолітній дитині ОСОБА_6

Вона ж обвинувачується в тому, що підготувала проект рішення №5 від 14 січня 2009 року «Про реєстрацію народження малолітньої» та подання служби у справах дітей виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітній ОСОБА_6 А,В., яка народилася 11 листопада 2008 року №69/1 від 20 січня 2009 року, на підставі якого було прийнято рішення виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси «Про надання малолітній ОСОБА_6 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» від 21 січня 2009 року №23 та видала наказ №8 від 21 січня 2009 року «Про постановку ОСОБА_6 на первинний облік, як дитину-сироту позбавлену батьківського піклування».

Вона ж обвинувачується в тому, що підготувала рішення №15 від 29 січня 2009 року «Про влаштування малолітньої ОСОБА_6 до державного дитячого закладу на повне державне утримання» та рішення виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси «Про влаштування малолітньої ОСОБА_6 до державного дитячого закладу на повне державне утримання».

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2010 року справу направлено прокурору на додаткове розслідування з мотивів порушення органами досудового слідства вимог КПК України при порушенні справи, пред'явленні обвинувачення і розслідуванні справи, які усунути в судовому засіданні неможливо.

Прокурор в своїй апеляції просить постанову районного суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, але в іншому складі суддів, мотивуючи це тим, що органами досудового слідства не було допущено істотних порушень норм КПК України, які вказані судом в постанові. При цьому, на його думку, рішення суду не узгоджується з роз'ясненнями п.З постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року щодо питань порушення КПК України без усунення яких справа може бути призначена до судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляцію прокурора м. Черкаси,

І пояснення обвинуваченої ОСОБА_5 і адвокатів ОСОБА_3, ОСОБА_4, які заперечили проти

доводів апеляції прокурора і просили постанову суду залишити в силі вивчивши матеріали

кримінальної справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до

задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.246 КПК України при попередньому розгляді справи суддя своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

В роз'ясненні Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові №2 від 11 лютого 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» визначено ряд порушень чинного кримінально-процесуального законодавства за яких кримінальна справа не може бути призначена до судового розгляду.

З матеріалів справи і постанови суду обставин, які вказані у ст.246 КПК України та п.З вищеназваної постанови Пленуму Верховного Суду України, не вбачається.

Як слідує з обставин кримінальної справи, 09 лютого 2010 року компетентною особою була порушена кримінальна справа за фактом перевищення службовими особами служби відділу у справах дітей виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст.365 КК України, (т.1 а.с.1)

Згідно ч.4 ст.98 КПК України кримінальна справа порушується відносно конкретної особи тільки в разі достовірного встановлення такої на момент порушення справи, в іншому разі при наявності приводів та підстав орган досудового слідства зобов'язаний винести постанову про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину.

Дана кримінальна справа була порушена за фактом вчинення злочину, оскільки рішення щодо потерпілої та її дитини приймалося колективним органом влади і встановити конкретну особу, яка вчинила даний злочин не вбачалося можливим.

З огляду на виявлення причетності ОСОБА_5 до вчинення злочину, вона була допитана в якості підозрюваної, їй обраний запобіжний захід, а згодом злочин постановою органів досудового слідства був перекваліфікований на ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України і ОСОБА_5 пред'явлено обвинувачення за цими статтями КК України, вона допитана в якості обвинуваченої (т.1 а.с.202,207, 228-229,234-238)

Висновок суду першої інстанції про те, що оскільки кримінальна справа відносно ОСОБА_5 за вчинення нею злочинів, передбачених ч.2 ст.364,ч.2 ст.366 КК України, не була порушена, то орган досудового слідства, пред'явивши їх обвинувачення за цими статтями КК України, істотно порушив вимоги КПК України, виходячи з того, що особі може бути пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину тільки в рамках порушеної кримінальної справи за даним фактом або відносно особи, є помилковим та таким, що не узгоджується з вимогами кримінально-процесуального закону.

Крім того, в своїй постанові суддя не вказав, яких саме норм КПК України допустили органи досудового слідства при вказаних обставинах, а тому його висновки про те, що ОСОБА_5 не пред'являлося обвинувачення в рамках порушеної кримінальної справи і вона не була притягнута до кримінальної відповідальності є безпідставними.

За таких обставин апеляція прокурора підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.362,366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію прокурора м. Черкаси задовольнити.

Постанову Смілянського міськрайонного суду від 14 червня 2010 року про направлення кримінальної справи щодо обвинуваченої ОСОБА_5 на додаткове розслідування скасувати, а кримінальну справу направити на новий попередній розгляд в Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий

Судді