Справа № 738/1150/15-к
№ провадження 1-в/738/294/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року м. Мена
Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена Чернігівської області в режимі відеоконференції клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме виправними роботами,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
представника установи

виконання покарань ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
Захисник засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про заміну ОСОБА_3 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме виправними роботами, посилаючись на те, що ОСОБА_3 відбув 1/2 частину призначеного судом покарання, режим відбування покарання в Менській ВВ №91 не порушує, на добровільних засадах виконує господарсько-обслуговуючу роботу в установі, працює сантехніком, має позитивну характеристику, стягнень не має, його поведінка свідчить про те, що він став на шлях виправлення, а тому заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України, а саме на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі виправними роботами. Також при вирішенні питання щодо застосування пільги, передбаченої ст. 82 КК України, просив врахувати стан здоров`я засудженого, наявність на утриманні матері похилого віку та чотирьох дітей, які постійно потребують його допомоги та підтримки.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 та його захисник підтримали клопотання, просили його задовольнити, посилаючись на наявність підстав для застосування ст.82 КК України та відсутність обмежень, передбачених ст.57 КК України.

Представник установи виконання покарань та прокурор в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що поведінка засудженого ОСОБА_3 свідчить про те, що він став на шлях виправлення та відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Представник спостережної комісії Менської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання засудженого повідомлявся належним чином, що відповідно до п.2 ч.4 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Заслухавши засудженого, його захисника, представника адміністрації Менської виправної колонії № 91, та думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання. Про те, що засуджений став на шлях виправлення може свідчити його зразкова поведінка, яка полягає у дотриманні правил внутрішнього трудового розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, а також сумлінне ставлення до праці, яке передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Статтею 57 КК України визначено межі строків покарання у виді виправних робіт від шести місяців до двох років та вказано категорії осіб, до яких не можуть бути застосовані виправні роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 засуджений вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2014 року, за ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.411 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2015 року вищевказані судові рішення змінені, виключено кваліфікуючу ознаку вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб та посилання на визначення тяжких наслідків через кратність неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_3 пом`якшено покарання до 3 років позбавлення волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2015 року засудженому ОСОБА_3 скорочено наполовину невідбуту частину покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2014 року, зміненого ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2015 року, на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Строк відбування покарання рахується з 18 грудня 2014 року. В строк відбування покарання зараховано час тримання під вартою з 23 травня 2013 року по 24 липня 2013 року. Кінець строку 17 травня 2016 року.

На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_3 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання.
З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18 грудня 2014 року. За час перебування в Хмельницькому СІЗО режим утримання не порушував, розпорядку дня дотримувався, заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався.
В Менській ВК №91 засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання з 29 січня 2015 року. За час відбування покарання в установі характеризується позитивно, розпорядку дня дотримується, стягнень не має, виконує обов`язки сантехніка установи, до роботи відноситься старанно та сумлінно, поставлені перед ним завдання виконує якісно та своєчасно, правил техніки безпеки не порушує. Активно приймає участь у культурно-виховних та режимних заходах, які проводяться в установі та відділенні. За власним бажанням залучений до програми диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», яку виконує за планом.
Згідно з постановою спостережної комісії Менської районної державної адміністрації №152 (протокол №47 від 05 серпня 2015 року), остання погодила застосування до засудженого ОСОБА_3 пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме виправними роботами.
З матеріалів справи вбачається, що ПП «Сіліцея» гарантує працевлаштування ОСОБА_3 на посаду психолога, попередньо обговоривши дане питання на загальних зборах трудового колективу ПП «Сіліцея» та звернулося до суду з відповідним клопотанням. Наявність У ПП «Сіліцея» вакантної посади психолога з посадовим окладом 1605 грн. та надбавкою за покладення додаткових обов`язків у розмірі 1395 грн. підтверджується додатком до штатного розкладу за липень 2015 року та повідомленням Шепетівського міськрайонного центру зайнятості від 08 липня 2015 року за №20-03/2055 (а.с.19, 21).
Матеріалами справи також підтверджується державна реєстрація ПП «Сіліцея», перебування її на обліку як платника єдиного податку (а.с.22-25).
Під час проведення Шепетівським міжрайонним відділом КВІ УДПтС України у Хмельницькій області перевірки щодо можливості працевлаштування ОСОБА_3 у ПП «Сіліцея» після його звільнення з МВК №91, така інформація підтвердилась.
Як вбачається з витягу з наказу Управління МВС України в Хмельницькій області №2510/с від 21 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звільнено з органів МВС в запас Збройних Сил за власним бажанням. З військового квитка серії НОМЕР_1 вбачається, що наказом Міністра Оборони України №1221 від 16 липня 2012 року ОСОБА_3 звільнений в запас за станом здоров`я (а.с.47, 60).
Таким чином, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що засуджений ОСОБА_3 , відбув 1/2 частину призначеного судом покарання, став на шлях виправлення, про що свідчать його зразкова поведінка та сумлінне ставлення до покладених на нього обов`язків, обмежень щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, виправними роботами, не має, а відтак йому судом може бути замінена невідбута частина покарання у виді обмеження волі на більш м`яке покарання, відповідно до положень ст. 82 КК України.

При визначенні розміру відрахування із заробітної плати в доход держави суд враховує наявність у ОСОБА_3 на утриманні матері похилого віку, помічником якого зареєстровано ОСОБА_3 відповідно до рішення виконкому Шепетівської міської ради від 15 вересня 2011 року №253, розмір посадового окладу, встановленого у ПП «Сіліцея», його сімейний стан, стан здоров`я, та приходить до висновку про проведення таких відрахувань у розмірі 10%.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме виправними роботами задовольнити.

Замінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання 8 (вісім) місяців 7 днів позбавлення волi на цей же строк виправними роботами з відрахуванням щомісяця в доход держави 10% його заробітку.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що відповідно до ч.6 ст. 82 КК України, у разі вчинення нового злочину, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляцiйного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1