Справа № 524/9866/15-к
У Х В А Л А
09.12.2015 року.о 15.00 год. слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора прокуратури м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Запсілля Кременчуцького району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня неповна, не працюючий, не одружений, неповнолітніх дітей не має, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій та ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий: Козельщинським РС Полтавської області від 25.01.2011 за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; Козельщинським РС Полтавської області від 22.04.2011 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч.1 ст. 70, ст. 72ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.104 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки; Козельщинським РС Полтавської області від 02.12.2011 за ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25.10.2015 близько 21.00 години ОСОБА_4 , перебував на зупинці громадського транспорту «Пивзавод», що в місті Кременчуці, побачив раніше незнайому потерпілу ОСОБА_5 та у нього виник злочинний умисел на відкрите заволодіння чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи непогашену та не зняту судимість, повторно, відкрито, шляхом ривку, заволодів жіночою сумкою потерпілої ОСОБА_5 , в якій знаходилися мобільний телефон «SamsungS3600» імеі НОМЕР_1 рожевого кольору, вартістю 400 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер на ім`я ОСОБА_5 , картки «ПриватБанку», пропуск КНПЗ, чим спричинив матеріального збитку потерпілій ОСОБА_5 у розмірі 400 гривень. Викраденими речами розпорядився на власний розсуд.
Проведеними слідчими діями було встановлено, що особою, яка скоїла зазначений грабіж є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
08 грудня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України.
Підозра ОСОБА_4 у вчинені зазначеного вище кримінального правопорушення доводиться зібраними в провадженні доказами:
-? показаннями потерпілої ОСОБА_5 ;
-? протоколом фотовпізнання;
-? оглядом місця події від 05 листопада 2015 року;
-? допитом свідка ОСОБА_6 ;
-? довідкою з ломбарду «Свіжа копійка»;
Враховуючи, те, що санкція статті, яка інкримінується ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років є ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (пункт 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України).
Також враховуючи той факт, що ОСОБА_4 раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, систематично вчиняє кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185, 186 Кримінального кодексу України є ризик, що він може вчините інше кримінальне правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України), ОСОБА_4 , не має постійного місця роботи та законного заробітку, що може сприяти вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Зазначені вище докази доводять наявність обґрунтованої підозри щодо скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України. А наявність ризиків в сукупності з обґрунтованою підозрою, в силу частини 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України є підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.
Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду і вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років
За ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду так підозрюваний ОСОБА_4 , раніше судимий, має непогашену судимість; не має постійного джерела прибутку та постійного місця проживання, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим може переховуватися від слідства та суду;
2). Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні може проявитися у вчиненні морального або фізичного тиску з його боку на потерпілих та свідків з метою спонукання їх до зміни показів, а також вчинення інших дій для спростування факту його причетності до вчинення вказаних кримінальних правопорушень;
3). Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підозрюваний ОСОБА_4 не має джерела доходів та місця проживання, у зв`язку з чим може продовжувати вчиняти корисні кримінальні правопорушення з метою їх подальшого вживання як особисто, так і їх збуту іншим особам для особистого збагачення.
Зазначені вище докази доводять наявність обґрунтованої підозри щодо скоєння ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а наявність ризиків в сукупності з обґрунтованою підозрою, в силу ч.2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.
Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно вплинути на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тобто у органів досудового розслідування є достатні підстави, передбачені ч.1 ст.183 КПК України, клопотати перед судом про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий, але за кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, в силу п.4 ч.2 ст.183 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п.п. 1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити речі , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Прокурором у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, згідно з вимогами ст.178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінальних правопорушень, не працює та не має жодних офіційних заробітків, його сімейний стан, вік та стан здоров`я, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання вказаних ризиків, з урахуванням наведених обставин, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Так, пункт 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Пункт 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом. З урахуванням змісту ч. 4 ст. 183 КПК України визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковим.
ОСОБА_4 підозрюється, у вчиненні тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді , суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Запсілля Кременчуцького району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня неповна, не працюючий, не одружений, неповнолітніх дітей не має, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій та ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий: Козельщинським РС Полтавської області від 25.01.2011 за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; Козельщинським РС Полтавської області від 22.04.2011 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч.1 ст. 70, ст. 72ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.104 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки; Козельщинським РС Полтавської області від 02.12.2011 за ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали , відповідно до ч.1,2 ст. 197 КПК України визначити до 07 лютого 2016 року (включно) до 15.00 год.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора прокуратури м. Кременчука та слідчого суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Уповноважена службова особа Полтавського слідчого ізолятора у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;
2.) повідомляти, слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити по 07 лютого 2016 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя :