Справа № 605/594/15-к
Провадження № 1-кп/603/78/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"31" грудня 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду міста Монастириська Тернопільської області кримінальне провадження №0000119 від 02.09.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка Підгаєцького району Тернопільської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не депутата, судимого: 21 червня 2004 року Підгаєцьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на два роки; 29 травня 2007 року Підгаєцьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на три роки; 26 березня 2008 року Підгаєцьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 Кримінального кодексу України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано покарання за вироком Підгаєцького районного суду від 29 травня 2007 року у вигляді 1 рік 6 місяців позбавлення волі і остаточно до відбуття призначеного покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі; 19 березня 2014 року Підгаєцьким районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.; 27 серпня 2015 року Підгаєцьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України
за участі: прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
До Монастириського районного суду Тернопільської області 30 грудня 2015 року надійшло кримінальне провадження за №0000119 від 02.09.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.
Як убачається із реєстру матеріалів досудового розслідування за зазначеним кримінальним провадженням, під час досудового розслідування слідчим суддею Підгаєцького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 02 листопада 2015 року обрано запобіжний захід тримання під вартою до 01 січня 2016 року.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, оскільки строк перебування його під вартою закінчується 01 січня 2016 року.
Прокурор у судовому засіданні вважала за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою ще на шістдесят днів з підстав зазначених в клопотанні про продовження строку тримання під вартою, посилаючись також на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які мали місце на момент обрання 2 листопада 2015 року підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим, в тому числі до позбавлення волі, перебуваючи на іспитовому строці, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив намагався вчинити новий корисливий тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, а тому вважає, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить можливості запобігання ризикам, зазначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може ухилятися від суду та не виконати його процесуальне рішення, може уникати явки у судове засідання та не з`являтися на судовий розгляд, продовжувати займатись злочинною діяльністю, здійснювати тиск на свідка та потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні просили міру запобіжного заходу обвинуваченому змінити на домашній арешт, так як вважають що ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України як таких не існує та запевнили суд, що обвинувачений ухилятися від суду та не виконувати його процесуальні рішення не буде, займатися злочинною діяльністю більше не буде, окрім цього обвинувачений одружений і на його утриманні знаходиться три малолітні дитини.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, не працює, раніше неодноразово судимий, тому є достатні підстави вважати, що він може скоювати нові злочини.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в судовому засіданні не встановлено. Окрім цього, перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_3 може скоювати нові злочини.
Посилання прокурора на те, що існують ризики переховування обвинуваченого від суду в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли та ніякими допустимими доказами не підтверджено.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, ст.ст 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.
Керуючись ст.ст. 177. 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Чортківському УВП на строк до шістдесяти днів, тобто до 13 год. 50 хв. 28 лютого 2016 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 (начальнику Чортківського УВП в Тернопільській області ОСОБА_7 )

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1