АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1326/15 Справа № 199/7217/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року захисника ОСОБА_8 , в інтересах

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та обрано відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 14 листопада 2015 року включно.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та доведеність органів досудового розслідування щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити нові злочини, незаконно впливати на доказову базу. ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, не працює, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: « Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що підозрюваний ОСОБА_9 свою вину у тому, що спричинив потерпілому ножем тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких потерпілий помер визнає, але наполягає на тому, що наніс єдиний удар ножем, захищаючись від нападу потерпілого, озброєного кастетом. Крім того, звертає увагу на те, що ОСОБА_9 не переховувався від слідства, добровільно звернувся до міліції та суду. Також вказує на те, що слідчий суддя під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не врахував міцних соціальних зв`язків підозрюваного, не прийняв до уваги , що у підозрюваного є мати-пенсіонерка, яка знаходиться на його утриманні, наявність вагітної цивільної дружини, яка не працює, наявність постійного місця проживання, позитивної характеристики, наявність у підозрюваного ряду тяжких хвороб, які заважають йому перебувати у СІЗО, а саме гепатиту - Ц, ВІЛ 3 ступеню та проходження замісної терапії. Таким чином, можливо зробити обґрунтований висновок про те, що твердження слідчого та суду про те, що підозрюваний може переховуватись від слідства суперечать реальності і не мають під собою жодних підстав.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи захисника, підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати ухвалу слідчого судді; думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а вимоги скарги без задоволення; пояснення слідчого; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001971 від 13 вересня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

16 вересня 2015 року слідчий СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України , під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 14 листопада 2015 року.

Апеляційним переглядом встановлено, що слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Крім того, при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги обставини щодо особи підозрюваного, передбачені ст. 178 КПК України.

Посилання захисника на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, наявність у нього на утриманні хворої матері, вагітної цивільної дружини, постійного місця проживання, ряду тяжких захворювань мають місце, однак не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого.
Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які б виправдовували тримання під вартою підозрюваного є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків,передбачених ст. 177 КПК України підтверджуються наданими матеріалами кримінального провадження, які також були предметом дослідження судом першої інстанції.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу районного суду, не знайшли свого підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, суд обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , характеризуючих даних про особу підозрюваного, наявності у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип до особистої свободи підозрюваного, обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , та обрано відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 14 листопада 2015 року включно залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4