Справа № 362/6110/15-к
Провадження № 1-кп/362/268/15
ВИРОК
Іменем України
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глеваха, Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, не працює, не одруженого, освіта середня, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 31.03.2015 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.190 КК України до штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, -
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , що будучи раніше судимим за ч.1 ст.190 КК України, на шлях виправлення не став та скоїв новий умисний злочин при наступних обставинах.
Так, на початку липня 2015 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Вишневій в смт. Глеваха Васильківського району Київської області, побачивши свого знайомого ОСОБА_5 , з яким перебував у дружніх відносинах, повторно, вирішив заволодіти наявним у останнього майном з метою особистого збагачення. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_5 , який в той час перебував на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 та розпочавши розмову, зловживаючи довірою потерпілого, попросив у нього шуруповерт марки «Makita 6271 DWPE», вартістю 2200 грн. для здійснення ремонтних робіт по господарству, маючи намір ним незаконно заволодіти та розпорядитись на власний розсуд.
ОСОБА_5 , не знаючи справжньої мети отримання ОСОБА_6 шуруповерту, передав його останньому. ОСОБА_6 , зробивши вигляд, що йде до свого місця проживання, продовжив реалізацію свого злочинного наміру та цього ж дня, продав вищевказаний шуруповерт незнайомому чоловікові за 450 грн., тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2200 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним за пред`явленим обвинуваченням повністю, підтвердив викладені вище обставини, пояснивши, що він проживає з батьками, постійної роботи не має, але працював протягом нетривалого часу продавцем-консультантом лікеро-горілчаного заводу, а до цього на хлібокомбінаті «Кулиничі» експедитором. Іноді вживає амфітамін. Але наркозалежним себе не вважає. Потерпілого ОСОБА_5 знає, оскільки він проживає з ним на одній вулиці, навпроти. Познайомився з ним за тиждень до подій. В липні місяці 2015 року він близько 22 години прийшов до потерпілого ОСОБА_5 додому, коли той повернувся з роботи, був у себе на подвір,ї та пив каву, і попросив у нього шуруповерт для ремонту автомашини. Потерпілий дав шуруповерт, і він/ ОСОБА_6 / працював ним вночі, ремонтуючи автомобіль, а близько 4 год. ранку вирішив його продати. Шуруповерт продав знайомому за 450 грн., коли той повертався вранці з роботи. Гроші витратив на власні потреби. Потерпілому про те, що продав шуруповерт нічого не казав, ховався від нього. Через два тижні до нього прийшли працівники міліції і він/ ОСОБА_6 / все розповів. На даний момент він все усвідомив. Скоїв злочин, оскільки хотів погуляти. Вибачення за скоєне у потерпілого не просив. Чи відшкодована шкода потерпілому йому не відомо.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що до події, що сталася, з обвинуваченим бачився кілька разів. Він працює на будівництві, тому має в користуванні різні інструменти. Але шуруповерта ОСОБА_6 раніше у нього не бачив. На початку липня десь близько 22 год. він приїхав з роботи, був у себе на подвірі,ї, пив каву. До нього зайшов ОСОБА_8 та попросив шуруповерта, який лежав тут же на подвір,ї, закрутити карту в машині. Він дав, при цьому обвинувачений запевнив, що поверне наступного дня. Але ні наступного дня, ні через кілька днів обвинувачений шуруповерт йому не повернув. Десь через тиждень він пішов до нього додому за шуруповертом сам, дома його не застав, спілкувався з його батьком, який запевнив його, що передасть синові щоб той повернув інструмент. ОСОБА_8 він так і не бачив. Десь через місяць він звернувся до міліції з заявою. Зустрічався з обвинуваченим один раз і той сказав, що шуруповерт забув у знайомого, але обіцяв повернути. На даний час шкода йому відшкодована, шуруповерт повернуто працівниками міліції. Претензій до обвинуваченого він не має.
Судом вивчені письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження :
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 12.08.2015, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомив, що на початку липня ОСОБА_6 шахрайським способом заволодів його шуруповертом «Makita», вартістю 3000 грн./а.с.28/;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2015 з довідкою, згідно з яким ОСОБА_9 на фото №1 впізнав чоловіка, який на початку липня 2015 року продав йому шуруповерт марки «Makita». Впізнав за формою носа, формою голови. На фотознімку під номером 1 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.29-32/;
- довідка ФОП ОСОБА_10 , відповідно до якої вартість бувшого у використанні шуруповерта акумуляторного, марки «Makita 6271 DWPE», становить 2200 грн./а.с.33/;
- копія квитанції, згідно з якої ОСОБА_6 15.120.15 сплачено штраф за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2015. /а.с.47/;
- копія вироку Васильківського міськрайонного суду від 31.03.2015 року, яким затверджено угоду про примирення з потерпілим і ОСОБА_6 засуджений за ст. 190 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн. /а.с. 38-39/.

За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , мало місце; що діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винен обвинувачений ОСОБА_6 .
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, мотив, характер діяння, форму і ступінь вини, дані про особу обвинуваченого, наявність пом,якшуючої та відсутність обтяжуючої обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 вдруге притягується до кримінальної відповідальності, відповідно до витягу з бази даних МВС України та копії вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2015 /а.с.37-39/, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційних звернень про порушення громадського порядку на ОСОБА_6 не надходило /а.с.43/, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до довідок Васильківської ЦРЛ /а.с.41-42/;
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, скоєння ним злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, наявності пом,якшуючої і відсутність обтяжуючої обставин, і приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для обвинуваченого буде покарання у виді обмеження волі , відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України, а з урахуванням щирого каяття, відсутності тяжких наслідків, думки потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні і не має претензій до обвинуваченого, призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч.2 ст. 190 КК України, з урахуванням вимог ст. 61 КК України.
А враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, описаний в цьому вироку протягом нетривалого часу після засудження за попередній аналогічний злочин, призначене покарання у виді штрафу не виконував, штраф сплачено тільки в жовтні 2015 року, після скоєння нового злочину, коли останній вже перебував під вартою, його поведінку під час судового розгляду: неодноразові неявки в судові засідання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, підстав для застосування більш м,якого покарання суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 395 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст. 190 КК України покарання у виді 1/одного/ року обмеження волі.
До вступу вироку в законну силу мірою запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити тримання під вартою в Київському СІЗО УДПтС України в м. Києві та Київській області. Направити засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши з-під варти при прибутті до місця відбування покарання, зарахувавши в строк відбуття покарання попереднє ув,язнення з 30.09.2015 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_6 і прокурору.
Суддя ОСОБА_12