Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/843/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарями ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0009966 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-13.09.2001 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) відкладено виконання покарання на 2 роки та накладено штраф в розмірі 680 гривень;

-04.06.2002 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, до 2 років позбавлення волі, звільненого 26.08.2003 року з місць позбавлення волі на підставі постанови Автозаводського районного суду міста Кременчуга Полтавської області від 18.08.2003 року умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 5 місяців;

-29.03.2004 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до 6 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 04.12.2009 року по відбуттю строку покарання;

-22.03.2011 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 1 ст. 309 КК України до 6 місяців арешту; 19.12.2011 року Куйбишевським районним судом міста Донецька за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 08.05.2014 року умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 2 місяці 27 днів, на підставі ухвали Крюківського районного суду міста Кременчуга Полтавської області від 30.04.2014 року;

- 01.12.2014 року Ленінським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до 1 року 5 місяців позбавлення волі,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 4 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання, призначеного за даним вироком, покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда від 01.12.2014 року, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців.

Цим же вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком. частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда від 01.12.2014 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 450 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 393 гривні 12 копійок

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а також заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за наступних обставинах.

15.11.2014 року, о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «Камуфляж», що розташований на вулиці Жовтневої Революції, 27 в місті Кіровограді, побачив на стільці продавця-консультанта жіночу сумку. В цей момент у нього виник умисел на заволодіння вказаним майном. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, повторно таємно викрав вищевказану жіночу сумку, яка належить ОСОБА_11 , в якій знаходився планшет «Samsung Galaxy Tab 27/03G GT-P3100ZWASEK 8GB», вартістю 1867 гривень 86 копійок, та грошові кошти в сумі 340 гривень. Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2207 гривень 86 копійок.

Крім того, 10.12.2014 року, приблизно о 15-00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні адвокатської контори, яка розташована по вулиці Габдрахманова, 3 в місті Кіровограді, побачив у громадянина ОСОБА_8 мобільний телефон «Nokia 105 (RМ-908)» та грошові кошти, які останній тримав в руках. В цей момент в нього виник умисел на заволодіння вказаним телефоном та грошовими коштами шляхом обману. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 дочекався поки ОСОБА_8 вийде з приміщення адвокатської контори, після чого наздогнав останнього та запропонував свою допомогу у вирішенні питань по його справі. Потім прийшовши разом з ОСОБА_8 до будинку по АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , під приводом передачі коштів адвокату, попросив у ОСОБА_8 мобільний телефон «Nokia 105 (RМ-908)», вартістю 387 гривень 52 копійки, та 200 гривень, після чого, скориставшись поганим здоров`ям ОСОБА_8 , пішов вперед та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 587 гривень 52 копійки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , просить пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши ст. 69 КК України. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції призначив йому надто суворе покарання, оскільки він повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, співпрацював з органами досудового слідства та не врахував стан його здоров я.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого, просили пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції, посилаючись на обґрунтованість призначеного покарання, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні й детально наведених у вироку, і є обґрунтованим.

Судовий розгляд проведено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому враховуючи положення вищенаведеної статті кримінального процесуального закону і вимоги ч. 2 ст. 394 КПК України, колегія суддів не входить в обговорення доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає, що його вина доказана повністю, а дії за ч. 2 ст. 185 КК України, за ч. 2 ст. 190 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 щодо суворості призначеного покарання, то вони є безпідставними.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог зазначеної норми закону, в межах санкції ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України, за якими його визнано винним.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції належним чином враховано ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд прийняв до уваги, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих умисних злочинів проти власності, судимість за які не зняті і не погашені в установленому законом порядку, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом обґрунтовано визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства, та призначив йому покарання у межах санкцій статей обвинувачення, у виді позбавлення волі, приєднавши, на підставі ст. 71 КК України, частково до призначеного покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, призначене судом покарання за видом та розміром, на думку колегії суддів, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, і відповідатиме меті покарання.

Враховуючи викладене, підстав для пом`якшення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає, а вирок суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2