Справа №: 1-13/10
Провадження № -
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

Головуючого - судді Палазюк В.М.

при секретарі - Поліщук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. М.Мошківці, вул. Леніна, 64 Андрушівського району. Житомирської області, Українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, розлученої, не судимої

за ст.125 ч.1 ККУкраїни

встановив :

10.03.2008 року близько 16 години на території подвіря біля житлового будинку в с.Малі Мошківці по вул. Леніна, 64, Андрушівського району, Житомирської області, за місцем свого проживання ОСОБА_1, виштовхуючи ОСОБА_2 з подвіря, наносила удари руками та палицею по обличчю ОСОБА_2, чим спричинила ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров'я.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому їй обвинуваченні не визнала та пояснила, що знаходиться з ОСОБА_2 в неприязних відносинах через те, що між ними існує довготривалий спір через поділ будинку. 10.03.2008 року в другій половині дня ОСОБА_2 дійсно приїжджав з незнайомими їй особами до будинку. Але ОСОБА_1 його не впустила, тому що він не має права ходити по подвірю, яке йому не належить. Ніяких тілесних ушкоджень вона на ньому не бачила і сама тілесних ушкоджень йому не наносила, оскільки подвіря в неї замикається і ОСОБА_2 не міг зайти на подвіря . Від неї він поїхав до сільського голови ОСОБА_3, а звідти в м. Житомир, а не відразу до Андрушівського відділу внутрішніх справ. Звідки у потерпілого появились тілесні ушкодження їй не відомо. Припускає, що це могло статись в інший час і за інших обставин, оскільки до Андрушівського відділу внутрішніх справ він звернувся лише 13.03. 2008 року.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 10.03.2008 року між 15 та 16 годинами приїхав в с. М.Мошківці, вул. Леніна, 64, де йому належить частина будинку та земельної ділянки. Разом з ним приїхала ОСОБА_4 для огляду будинку з метою його купівлі. Коли він зайшов у двір, його зустрів син підсудної ОСОБА_5 і відразу покликав ОСОБА_1. яка накинулась на ОСОБА_2 з образами та почала виштовхувати його з двору, наносячи удари руками по обличчю та грудях. Потім вона схопила деревяну палицю чи дровину та почала бити його нею по обличчю, погрожуючи фізичною розправою.

З метою встановлення істини по справі, судом були допитані в якості свідків особи, на яких, як на очевидців події, вказали підсудна та потерпілий.

Під час судового слідства було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 бувші дружина та чоловік. З часу винесення Андрушівським районним судом рішення від 21. 05. 2005

року, згідно якого за ОСОБА_2 визнано право власності на 39/100 частин житлового будинку по вул. Леніна, 64 в с. Малі Мошківці вони перебувають у неприязних відносинах. Факт приїзду ОСОБА_2 в с. М.Мошківці за вказаною адресою 10.03.2008 року близько 16 години, щоб показати частину будинку, яка йому належить, з метою його продажу підтвердили як потерпілий так і підсудна та свідки ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4. Ніхто із них не заперечував і суперечку, яка виникла між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з цього приводу. Підсудна визнала також присутність ОСОБА_4 разом з ОСОБА_2 та водія в автомобілі, яким вони приїхали.

Свідок ОСОБА_4 підтвердила показання потерпілого, що вони зайшли до подвіря будинку по вул. Леніна , 64 , де на ОСОБА_2 накинулась із кулаками та криками „не пущу" колишня дружина, а потім почала бити предметом, схожим на деревяну палку, яка лежала неподалік. При поверненні до машини на обличчі ОСОБА_2 були помітні подряпини, з яких сочилась кров, та почервоніння шкіри.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона чергувала в слідчо - оперативній групі Богунського РВ УМВС України в Житомирській області, куди звернувся ОСОБА_2 з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень колишньою дружиною. Хоч за давністю часу вона не памятає локалізацію тілесних ушкоджень, але памятає їх наявність в області обличчя. Вона виписала ОСОБА_2 направлення на медосвідування та розяснила, що із скаргою йому необхідно звернутись до Андрушівського відділу внутрішніх справ за місцем події.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив звернення ОСОБА_2 до Андрушівського РВ УМВС України в Житомирській області з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_1. Саме він відбирав пояснення у ОСОБА_2 в той день. На обличчі ОСОБА_2 були помітні подряпини, ніби від нігтів. Подряпини були присохші, яким декілька днів. Із відмовного матеріалу № 272 видно, що звернення ОСОБА_2 та його пояснення були надані 13.03.2008 року.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3532 у ОСОБА_2 були виявлені один синець на спинці носа та три садна в проекції кута рота справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоровя. Тілесні ушкодження у ОСОБА_2 утворились від дії твердих тупих предметів і травмуючим механізмом їх утворення була ударна дія тупих твердих предметів і могли виникнути від удару рукою, або іншим подібним тупим твердим предметом, від дії пальців нігтів рук людини. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути в термін за 1-2 доби до часу обстеження, що не виключає можливість їх виникнення 10.03.2008 року (а.с.76).

У судовому засіданні експерт ОСОБА_9 розяснила, що садна на обличчі ОСОБА_2 мали вигляд подряпин і найбільш вірогідно, могли утворитись від нігтів пальців рук, а не від деревяної палиці, хоч наявність синця на спинці носа не виключається як від удару рукою так і від удару деревяним предметом. Колір синця та шкірочки на подряпинах та їх виступ над шкірою вказує на термін їх виникнення.

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 21.03.2008 року (а.с. 4) підтверджується, що у дворі будинку між ОСОБА_1 та Марчуком.О. виникла суперечка, під час якої ОСОБА_1 спричинила легкі тілесні ушкодження ОСОБА_2 та що в її діях вбачаються ознаки злочину, пердбаченого ст. 125 КК України. ОСОБА_1 повідомила, що дану постанову вона отримала поштою, однак своїм правом на її оскарження вона не скористалась.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтвердили показання підсудної, що нею тілесні ушкодження ОСОБА_2 не наносились і на подвіря він не заходив. Однак суд відноситься до їх показань критично, оскільки вони є синами підсудної та закономірно підтримують її в конфліктних ситуаціях з ОСОБА_2, які тривалий час не припиняються, на що вказують скарги та пояснення, які містяться у відмовному матеріалі № 272.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона живе навпроти сільського голови ОСОБА_3 і 10.03.2008 року бачила як ОСОБА_2 приїжджав та заходив до будинку ОСОБА_3, але кров на його обличчі вона не бачила, хоч він і був близько. Згідно її показань машина та ОСОБА_2 знаходились від неї на відстані 40 метрів. Стверджуючи, що вона бачила як ОСОБА_2 виходив з машини та сідав у машину, свідок ОСОБА_10 не помітила чи був ОСОБА_2 за кермом автомобіля чи інша особа та куди сідав ОСОБА_2 у машину, помітивши при цьому відсутність тілесних ушкоджень. Свідок ОСОБА_3 категорично заперечив приїзд потерпілого до нього додому. Суд відхиляє покази свідка ОСОБА_10 так як вона є рідною сестрою підсудної та надала суперечливі покази, що породжує сумніви у достовірності її показів.

Показання потерпілого у судовому засіданні та його пояснення, які він давав дізнавачу ОСОБА_7 при отриманні направлення на медосвідування, експерту, працівнику Андрушівського РВ УМВС є послідовними та незмінними, підтверджуються іншими доказами у справі, що вказує на їх правдивість та обєктивність.

Суд розцінює покази підсудної та членів її сімї про те, що ОСОБА_1 не била потерпілого, як такі, що не відповідають дійсності, та бажанням уникнути відповідальності за вчинене протиправне діяння. Ці покази спростовуються показами самого потерпілого та інших свідків, нетривалістю конфлікту та тілесними ушкодженнями, виявленими у потерпілого і описаними в акті експерта.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає вину підсудної доведеною і кваліфікує її дії за ч.І ст.125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоровя.

Однак, враховуючи, що злочин, передбачений ст.125 ч.І КК України є злочином невеликої тяжкості, з часу його вчинення підсудною минуло більше двох років, а тому, не зважаючи на те, що вина ОСОБА_1 у його скоєні знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи, судом їй не призначається покарання у звязку з закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню частково, з врахуванням тяжкості тілесних ушкоджень, їх тривалості, обсягу страждань потерпілого, враховуючи обставини, при яких було заподіяно тілесні ушкодження, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд стягує моральну шкоду в розмірі 250 грн.

Керуючись ст..ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.І КК України та звільнити її від покарання у звязку з закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 250 грн. на відшкодування моральної

шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд на протязі п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції.

Суддя:ОСОБА_11