У Х В А Л А
іменем України
"21" січня 2016 р.Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання за обвинувальним актом зареєстрованим у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000732 від 27.01.2015 року відносно ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 289 КК України, відносно ОСОБА_13 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.2 ст. 353, ч. 2 ст. 289, ч.3 ст. 289 КК України, відносно ОСОБА_14 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.ч.2.3 ст. 289 КК України, відносно ОСОБА_15 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч.3 ст. 289 КК України та відносно ОСОБА_16 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Вищезазначений обвинувальний акт надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 24.11.2015 року.

26 листопада 2015 року під час проведення підготовчого засідання строк утримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 був продовжений до 22 січня 2016 року.

В зв`язку з закінченням строків утримання під вартою обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 під час розгляду кримінального провадження по суті суд поставив на обговорення питання про продовження їм строку утримання під вартою .

Прокурор, під час судового розгляду вважав за доцільне продовжити тримання обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 під вартою посилаючись на те, що на даний час судовий розгляд не завершено, ризики не відпали,
Захисник ОСОБА_10 просила змінити їй підзахисній ОСОБА_15 міру запобіжного заходу на особисте зобовязання, оскільки на неї з боку інших обвинувачених чиниться тиск з метою зміни її показів. Адвокат ОСОБА_8 також заявив клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному ОСОБА_13 на домашній арешт.Інші захисники ., думку яких підтримали всі обвинувачені , вважали недоцільним продовжувати строк тримання обвинувачених під вартою, та просили змінити обвинуваченим запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід.
Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , а клопотання адвоката ОСОБА_10 відкласти вирішення на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вирішив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, суд враховує тяжкість та обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , частина з яких є насильницькими особливо тяжкими злочинами (ст. 12 КК України) і щодо яких є обгрунтоване органами досудового розслідування обвинувачення, тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі доведення їхньої винуватості у вчиненні злочину, а тому суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинувачених., щодо яких відсутні об`єктивні медичні застереження, дані про особу обвинувачених, їхній сімейний стан, наявність у ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 непогашеної судимості, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі особисте зобов`язання, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, їхню належну поведінку, попередити вчинення ними нових злочинів. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені, опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних насильницьких дій, мотиви, за яких обвинувачені вчинили дії, що ставляться їм у провину, відтак наявний ризик їх можливого впливу на очевидців подій. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачені, з огляду на їх моральні якості, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи захисника ОСОБА_10 про тиск на її підзахисну ОСОБА_15 в звязку з її правдивими показаннями щодо вчинення злочинів інших обвинувачених суд на цій стадії не може взяти до уваги, оскільки обвинувачена ОСОБА_15 на сьогоднійшній день не давала пояснення суду , а сам факт внесення даних в реєстр про ніби-то тиск на неї, не може як підтвердити , так і спростувати зазначене.
Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочинв, вчиненого із застосуванням насильства, суд, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави обвинуваченим.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331,376 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання та домашній арешт відносно обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_13 відповідно залишити без задоволення.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у виді триманні під вартою у СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області, обраний під час досудового розслідування, продовжити строк на 60 діб, а саме до 19 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: