№1-кс/760/1985/16
(№760/3222/16-к)

Детектив в поданому клопотанні просив слідчого суддю накласти арешт на наступні об`єкти нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : квартира АДРЕСА_1 ; 1/12 частина будинку АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні детектив клопотання підтримав.
Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що майно на яке детектив просив слідчого суддю накласти арешт не належить ОСОБА_4 , в зв`язку з чим просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими детектив обґрунтовує доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання детектива не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 06 лютого 2016 р. близько 12 години 30 хвилин та 09 лютого 2016 р. 08 години 10 хвилин, знаходячись в приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , під час спілкування із членом конкурсної комісії для проведення відбору кандидатів на заміщення вакантних посад державних службовців у Національному антикорупційному бюро України ОСОБА_6 запропонував надати йому та членам конкурсної комісії, які є службовими особами, що займають відповідальне становище, неправомірну вигоду для конкурсної комісії за прийняття членами конкурсної комісії рішення про обрання його кандидатом на вакантну посаду начальника підрозділу (відділу) детективів Головного Підрозділу детективів чи заступника начальника підрозділу (відділу) детективів Головного Підрозділу детективів у Національному антикорупційному бюро України.
17 лютого 2016 р. о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України у приміщенні КНУ ім. Т.Г. Шевченко по вул. Володимирській, 60 м.Києва.
17 лютого 2016 р. о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч.3 ст. 369 КК України.
Згідно інформаційної довідки № 53576953 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19.02.2016 на гр-на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано право власності на наступні об`єкти нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 ; 1/12 частина будинку АДРЕСА_2 .
Детектив в поданому клопотанні зазначав, що підставою арешту майна ОСОБА_4 відповідно до ч.3 ст.170 КПК України є той факт, що санкцією ч.3 ст. 369 Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, передбачається застосування конфіскації. Метою арешту майна ОСОБА_4 відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є забезпечення конфіскації. Необхідність арешту майна ОСОБА_4 обґрунтовується запобіганням можливості його відчуження підозрюваним ОСОБА_4 з метою уникнення конфіскації вказаного майна. В зв`язку із зазначеним детектив просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, гроші які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 22. 04. 2013 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , 22. 04. 2013 року була відчужена ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь гр. ОСОБА_8 .
Згідно копії договору дарування частини житлового будинку від 25. 10. 2013 року вбачається, що 1/12 частина будинку АДРЕСА_2 , яка перебувала у власності ОСОБА_4 була подарована гр.. ОСОБА_7 .
Таким чином встановлено, що нерухоме майно на яке детектив просив суд накласти арешт в даному клопотанні, а саме квартира АДРЕСА_1 та 1/12 частина будинку АДРЕСА_2 , на час розгляду даного клопотання не належить підозрюваному ОСОБА_4 , а тому вважаю клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1