02.01.2016 Єдиний унікальний № 371/2054/15-к
Провадження № 1-кс/371/231/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 січня 2016 року м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю заявника ОСОБА_2 ,

з секретарем ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000554, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 158 ч. 2 КК України,

У С Т А Н О В И В :
Скарга подана до суду 31 грудня 2015 року та обґрунтована тими обставинами, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 158 ч. 2 КК України. Він був заявником у кримінальному провадженні, оскільки повідомив орган досудового розслідування про факт винесення із виборчої дільниці двох мішків з виборчою документацією трьома невідомими особами без супроводу працівників правоохоронного органу.

28 грудня 2015 року слідчим прийнято рішення про відмову у задоволенні його заяви про залучення у кримінальному провадженні як потерпілого. Прийняте рішення вважає незаконним з огляді на ті обставини, що він є суб`єктом виборчого процесу і має право на відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином, пов`язаним з виборчим процесом.

Провадження за скаргою відкрито ухвалою слідчого судді від 31 грудня 2015 року.

При розгляді скарги ОСОБА_2 підтримав заявлені вимоги, в їх обґрунтування послався на обставини, що виклав у скарзі. Додатково зазначив, що зазнав моральної шкоди від протиправних дій і про це вказував слідчому. Посилаючись на незаконність постанови слідчого від 28 грудня 2015 року, просив скасувати прийняте рішення, постановити ухвалу про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні.
Для доведення правомірності вчинених дій в судове засідання слідчий не з`явився. Про час та місце розгляду орган досудового розслідування повідомлений належно.
Згідно положень частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Оцінка наданих матеріалів та доводи заявника вказують на наявність підстав для часткового задоволення скарги.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

За положеннями пункту 5 частини 1 вказаної статті на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим. Таке рішення може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Встановлено, що 26 жовтня 2015 року заявник ОСОБА_2 звернувся до Миронівського РВ ГУ МВС України із заявою, в якій повідомив про вчинення дій, які вказують на злочин проти виборчих прав.

04 листопада 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000554 були внесені відомості про кримінальне провадження за ст. 158 ч. 2 КК України, за виявленим фактом проводиться досудове розслідування.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

21 грудня 2015 року заявник звернувся до слідчого із заявою про залучення його до кримінального провадження як потерпілого.

28 грудня 2015 року слідчим винесено постанову про відмову в задоволенні заяви про залучення ОСОБА_2 до провадження як потерпілого.

Прийняте слідчим рішення вмотивоване фактом ненадання заявником документів, що підтверджують факт завдання йому кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 158 ч. 2 КК України, майнової шкоди.

Крім того, у рішенні слідчий вказав, що є об`єктом та предметом злочину, передбаченого ст. 158 КК України та послався на положення частини 4 статті 55 КК України, згідно з якими потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

Прийняте слідчим рішення не ґрунтується на вимогах закону.

Згідно з частиною 5 статті 55 КПК України слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті.

Під злочинами проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина розуміють суспільно небезпечні протиправні діяння, що посягають на гарантовані Конституцією України особисті права та свободи (виборчі, трудові, сімейні, релігійні, інтелектуальні тощо) людини та громадянина, заподіюючи їм істотну шкоду чи створюючи реальну загрозу заподіяння такої шкоди.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо посилення відповідальності за порушення виборчих прав громадян)» від 14 жовтня 2014 року посилено відповідальність за вчинення злочинів проти виборчих прав громадян, а також передбачено відповідальність за новими статтями. Законом у новій редакції викладено статті 158, 158-1, 160 КК України.

Стаття 158 передбачає відповідальність за надання неправдивих відомостей до органу ведення Державного реєстру виборців або фальсифікацію виборчих документів, документів референдуму, підсумків голосування або відомостей Державного реєстру виборців.

Суспільна небезпечність вказаного злочину полягає в тому, що він посягає на виборчі права громадян, а також встановлений порядок голосування та порядок підрахунку голосів і оголошення результатів виборів, порушуються основоположні принципи демократії, може бути спотворено реальне волевиявлення громадян щодо вирішення важливіших державних та суспільних питань, які виносяться на загальнодержавні чи місцеві вибори.
Злочини завжди заподіюють шкоду охоронюваним законом благам, правам чи інтересам певних соціальних суб`єктів. Потерпілий виникає у разі вчинення будь-якого злочину. Потерпілим від злочину проти виборчих прав може бути суб`єкт суспільних відносин, статус якого обумовлюється відносинами щодо реалізації виборчих прав громадянина.

Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий не встановив очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

09 листопада 2015 року заявник у кримінальному провадженні ОСОБА_2 був допитаний як свідок. Матеріали кримінального провадження не містять письмових доказів, з яких вбачається, що після подання заяви про кримінальне правопорушення та заяви про залучення до провадження як потерпілого слідчим з`ясовувались обставини щодо завдання (чи незавдання) ОСОБА_2 шкоди у зв`язку з подією, про яку він повідомив.

Обґрунтування слідчим оскаржуваного рішення фактом ненадання заявником документів, що підтверджують завдання йому майнової шкоди, не є достатніми для прийняття відповідного рішення, з огляду на ті обставини, що слідчим не встановлено, що заява подана особою, якій не завдано шкоди іншого виду.

Посилання слідчого на норми, згідно з якими потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства, також не є достатніми для прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим без наведення відповідних мотивів.

За наявності події правопорушення, без встановлення очевидних та достатніх підстав вважати, що заявнику не була спричинена шкода, висновок слідчого про відмову у визнанні його потерпілим був безпідставним.

За частиною 2 статті 56 КПК під час досудового розслідування потерпілий має право на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, а також визнання його потерпілим.

Підставою для визнання потерпілої особи учасником кримінального провадження є фактичні обставини, які свідчать про заподіяння особі шкоди (майнової, фізичної, моральної) діянням, з приводу якого ведеться кримінальне переслідування.

Чи заподіяна заявнику діянням, з приводу якого ведеться кримінальне переслідування, шкода, слідчим не встановлено.

Вказані встановлені обставини свідчать про те, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню.

Слідчий суддя не наділений повноваженнями приймати рішення про залучення особи як потерпілого у кримінальному провадженні, тому вимога заявника про постановлення з вказаного питання ухвали не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню.
Слідчий суддя вважає за доцільне роз`яснити заявнику, що права і обов`язки потерпілої особи виникають, в тому числі, з моменту подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 56, 110, 303 307, 369 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Миронівського відділення поліції Рокитнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000554, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 158 ч. 2 КК України, від 28 грудня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2 у вимозі про постановлення ухвали про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000554.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Слідчий суддя ОСОБА_1