Справа № 171/1186/14-к
У х в а л а

29 квітня 2014 року слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора прокуратури Апостолівського району ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження стосовно окремої особи,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 .

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 05.04.2011 року його було побито та завдано тяжких тілесних ушкоджень. За вказаним фактом було порушено кримінальну справу, до кримінальної відповідальності було притягнуто ОСОБА_8 та ОСОБА_7 15.04.2014 року заступником начальника СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , оскільки слідчий вважає, що для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не достатньо доказів. Вважає постанову про закриття кримінального переслідування незаконною та необґрунтованою, так як слідчий не дав оцінку всім зібраним по справі доказам, в тому числі його показам щодо нанесення йому ОСОБА_7 удару.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 15.04.2014 року, оскільки вважає її незаконною, так як слідчий при винесенні вказаної постанови послався на своє внутрішнє переконання щодо відсутності доказів вини ОСОБА_7 , але відсутність доказів вини особи може встановити тільки суд, крім того, вважає слідчого ОСОБА_6 зацікавленою особою у вирішенні даної кримінальної справи, оскільки він неодноразово заявляв клопотання про арешт ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , але всі клопотання були слідчим відхиленні.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, просить скасувати вищевказану постанову слідчого, оскільки по даній справі двічі виносилися постанови про закриття справи відносно ОСОБА_7 , які були скасовані судом, і це вказує на необхідність притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 . Крім того, слідчий не допитав ОСОБА_3 і не з`ясував, чому він вказує, що його били двоє, слідчим не виконана ухвала апеляційного суду.

Прокурор заперечує проти даної скарги, вважає постанову про закриття кримінального провадження законною та обґрунтованою, оскільки на досудовому слідстві були допущені грубі порушення норм КПК України слідчим ОСОБА_9 , який без порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 притягнув останнього до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.121 КК України. Вказані порушення були усунуті і ним були дані вказівки слідчому ОСОБА_6 щодо проведення досудового слідства, після виконання яких ОСОБА_6 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , оскільки доказів вини ОСОБА_7 недостатньо для повідомлення останнього про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 КК України. Всі можливі слідчі дії для встановлення обставин вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 були виконані, підстав для скасування постанови не має.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000182, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст.2, 7-9, 25 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах свої компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Ч.1 ст.94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 15.04.2011 року СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_8 за ознаками складу злочину, передбаченого ст.128 КК України.

14.12.2013 року відомості про повідомлений злочин відносно ОСОБА_8 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, № кримінального провадження 0000182, правова кваліфікація ч.1 ст.121 КК України.

Під час досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню проведено огляд місця події, допитаний потерпілий ОСОБА_3 , допитані у якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , проведено відтворення обстановки та обставин подій за участю потерпілого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_8 , проведено судово-медичну експертизу та декілька додаткових експертиз, комісійну судово-медичну експертизу, проведено одночасний допит потерпілого ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7 , проведено додатковий допит підозрюваного ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_7 .

11.03.2013 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_3 під час досудового слідства пояснював, що тілесні ушкодження йому заподіяли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , вказані пояснення ОСОБА_3 підтвердив під час одночасного допиту з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Підозрюваний ОСОБА_8 пояснив, що тілесні ушкодження ОСОБА_3 наніс він один, свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_3 тілесних ушкоджень він не наносив. Інших доказів причетності свідка ОСОБА_7 до завдання потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, окрім показів самого потерпілого, в ході досудового слідства не отримано. Враховуючи, що жодна зі сторін кримінального провадження не заявляла клопотання про проведення інших слідчий дій для з`ясування обставин вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового слідства вичерпані можливості їх отримання.

15.04.2014 року заступником начальника СВ Апостолівського РВ ОСОБА_6 винесено постанову по закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку з відсутністю в діях останнього ознак складу злочину, передбаченого ст.121 КК України.

Слідчим ОСОБА_6 при винесенні оскаржуваної постанови надано оцінку поясненням потерпілого ОСОБА_3 в тій частині, що тілесні ушкодження йому були нанесені не тільки ОСОБА_8 , а й ОСОБА_7 , при цьому оцінку показам потерпілого у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України слідчим дано у сукупності з іншими доказами, отриманими в ході досудового слідства. Оцінивши усі зібрані по справі докази у їх сукупності слідчий прийшов до висновку про недостатність доказів для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , що відповідає вимогам ч.2 ст.9, ст.110 КПК України щодо належної правової оцінки обставин кримінального провадження та прийняття законного процесуального рішення.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що постанова заступника начальника СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 15 квітня 2014 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у відповідності до вимог ч.2 ст.9 КПК України є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування не має.

Посилання представника заявника адвоката ОСОБА_4 на неповноту досудового слідства, яка полягає в тому, що слідчий не допитав ОСОБА_3 та не з`ясував, чому він дає покази щодо побиття його ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , є безпідставним, оскільки в судовому засіданні під час дослідження матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 встановлено, що потерпілий ОСОБА_3 неодноразово допитувався слідчим і вказані обставини під час допиту були з`ясовані. Безпідставним та необґрунтованим є посилання представника заявника на те, що скасування попередніх постанов прокурора та слідчого про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 є вказівкою суду про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, оскільки факти скасування вищевказаних постанов свідчать лише про їх незаконність та необґрунтованість. Крім того, до повноважень слідчого судді відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні і не належать повноваження щодо дачі слідчому та/або прокурору вказівок щодо організації і проведення досудового розслідування та прийняття процесуальних рішень, оскільки слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження, відповідно до ч.1 ст.36 та ч.5 ст.40 КПК України є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Посилання заявника ОСОБА_3 на ту обставину, що слідчий під час винесення постанови від 15.04.2014 року керувався лише внутрішнім переконанням, спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами, тому вони не беруться до уваги слідчим суддею.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову заступника начальника слідчого відділення Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 15 квітня 2014 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000182 повернути прокурору Апостолівського району Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1