У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Леона О.І.

суддів Калиняк О.М., Гаврилова В.М.

з участю прокурора Клісовського Й.Т.

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за апеляціями потерпілого ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 на вирок Городоцького районного суду Львівської обл. від 17 лютого 2010 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Городоцького районного суду Львівської обл. від 17 лютого 2010 року

Ж у к ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець

с. Підгайчики Самбірського р-ну

Львівської обл., проживає у с. Яремків

Городоцького р-ну Львівської обл.,

засуджений за ч.1 ст. 122 КК України на 1 (один) рік 6 місяців обмеження волі.

Запобіжний захід підписку про невиїзд засудженому залишено без зміни до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання засудженим постановлено рахувати з моменту прибуття до виправного центру і поставлення на облік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 03 серпня 2009 року о 12.00 год. у с. Яремків Городоцького р-ну Львівської обл. він вдарив ОСОБА_2 рукою в обличчя, збив на землю, копав по тілу, заподіявши садна, синець, крововилив в білкову оболонку лівого ока, припухлість м'яких тканин на передній поверхні грудної клітки, перелом шостого ребра зліва, і таким чином умисно заподіяв потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою довготривалого розладу здоров'я.

На вирок суду потерпілий ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій просить вирок змінити в частині призначення засудженому покарання на умовне покарання, враховуючи те, що ОСОБА_1 хворіє, відшкодував йому завдану злочином шкоду, має двоє неповнолітніх дітей і він вибачив засудженому.

Вирок суду оскаржив також захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 Вважає, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого та особі засудженого. В обґрунтування апеляції покликається на такі доводи: суд не взяв до уваги, що ОСОБА_1 є інвалідом 3-ої групи в зв'язку з перенесеним інфарктом і за таких обставин не може перебувати в місцях обмеження волі, де є обов'язкова важка фізична праця; за місцем проживання засуджений характеризується позитивно; суд не врахував думки потерпілого, який просив не обирати засудженому покарання у вигляді позбавлення чи обмеження волі; на утриманні засудженого є двоє неповнолітніх дітей та батько похилого віку інвалід 3-ої групи; ОСОБА_1 не є суспільно-небезпечною особою, виправлення та перевиховання якого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Просить вирок змінити та застосувати до призначеного покарання ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляції та просить їх задоволити, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляцій без задоволення, обговоривши наведені в апеляціях доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляції слід задоволити з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині, вчиненому за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доведеність вини та кваліфікація дій засудженого в апеляціях не оспорюється.

У вироку зазначено, що при обранні ОСОБА_1 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що підсудний раніше притягався до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, не працює, злочин скоїв у стані алкогольного сп'яніння, його стан здоров'я та наявність утриманців, відшкодування потерпілому шкоди.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції недостатньо враховано особу винного та обставини, що помякшують покарання.

Засуджений має незадовільний стан здоров'я та з 2007 року йому встановлено третю групу інвалідності з обмеженими умовами та характером праці; до цього мав інвалідність другої групи з протипоказанням займатися тяжкою фізичною працею (а.с.101, 129, 131); одружений; має двоє дітей, які є студентами стаціонарної форми навчання (а.с.103, 104), престарілих батьків (а.с.167); дружина ОСОБА_6 не працює (а.с.102); раніше дійсно притягався до кримінальної відповідальності, однак остання судимість була у 1998 році й на даний час судимості погашені; вину у вчиненні злочину визнав, розкаявся, заподіяна злочином шкода відшкодована потерпілому (а.с.155), що є пом'якшуючими покарання обставинами, й потерпілий в апеляції просить звільнити засудженого від відбування покарання.

З огляду на вищезазначені обставини справи, особу засудженого, обставини, що помякшують покарання та в сукупності знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання й звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладення на нього відповідно до ст. 76 КК України обовязків. У решті вирок слід залишити без зміни.

У вступній частині вироку роком народження підсудного зазначено 1961 рік. Між тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 народився 21 січня 1969 року (а.с.88). Допущене у цій частині вироку протиріччя суду першої інстанції слід усунути в порядку, передбаченому ст.ст. 409, 411 КПК України.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляції потерпілого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 задоволити.

Вирок Городоцького районного суду Львівської обл. від 17 лютого 2010 року щодо ОСОБА_1 змінити.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного вироком суду покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Обраний ОСОБА_1 запобіжний захід підписку про невиїзд скасувати.

У решті вирок залишити без зміни.

Рекомендувати суду першої інстанції в порядку, передбаченому ст.ст. 409, 411 КПК України, усунути протиріччя у вступній частині вироку щодо року народження засудженого.

С у д д і :

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9