Справа №11-816/11 22.12.2011 22.12.2011 20.12.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-816/11 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.185 ч.3 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2011 року м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої Гребенюк В.І.

суддів: Губи О.О., Міняйло М.П.

за участю: прокурора Іванова А.О.

захисника: ОСОБА_3

Розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_4 і його захисникам ОСОБА_3Г, на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2011 року, яким

ОСОБА_4, 17 вересня 1979

року народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1,

Краснодарського краю РФ, громадянин України, раніше неодноразово судимий, останній раз 12 липня 2010 року Корабельним районним судом м. Миколаєва по ст. 296 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням певних обовязків, передбачених ст.76 КК України,

-засуджений по ст.185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки.

На підстав ст. 71 КК України, до покарання приєднано частково не відбуте покарання, за попереднім вироком від 12 липня 2010 року і остаточно призначено до відбуття 5 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 5725 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином; на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області судові витрати за проведення криміналістичної експертизи в сумі 450, 24 грн.

Вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за те, що близько 14 години 4 серпня 2010 року знаходячись в стані алкогольного спяніння в підїзді дому № 89 по вул. Нагорній м. Миколаєва, побачив через незачинені двері квартири № 39 сумку, що знаходилася в коридорі квартири. З метою крадіжки, ОСОБА_4 через незачинені двері проник у вказану квартиру і повторно таємно заволодів майном ОСОБА_5, а саме: жіночою сумкою вартістю 500 грв; гаманцем ціною 100 грв; в якому знаходилися гроші в розмірі 5000 грв.; кульковою ручкою «Паркер» вартістю 200 грв., косметичкою, разом із косметикою на суму 725 грв. , а всього на суму 6525грв.

В апеляції засуджений ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_3 просять вирок суду першої інстанції скасувати і закрити кримінальну справу стосовно ОСОБА_4 в звязку із недоведеністю його вини у вчиненні цього злочину.

Зазначають, що під час досудового розслідування справи були грубо порушені вимоги кримінально - процесуального законодавства, а саме: наявний слід папілярного узору, який був ідентифікований як такий, що залишений засудженим, був виявлений при повторному огляді місця події; засуджений не був предявлений для впізнання, а син потерпілої вказав на ОСОБА_4, як на особу, що скоїла злочин за вказівкою його матері - ОСОБА_5 в той час коли його затримали і він знаходився в транспортному засобі працівників міліції.

Також вони стверджують, що суд допустив однобічність судового слідства, оскільки не було допитано ряд свідків, що вказані в обвинувальному висновку і тих, які б підтвердили його алібі.

ОСОБА_4 посилається на застосування до нього недозволених методів слідства працівниками міліції, які застосовували фізичну силу і психічний вплив, а також на порушення його права на захист, оскільки при проведенні очної ставки з потерпілою йому був представлений не його захисник, а адвокат, який надавав юридичну допомогу ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_3 на підтримку своєї апеляції і апеляції підзахисного, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляцій без задоволення, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно і поєднаного з проникненням у житло ґрунтується на доказах, які були всебічно перевірені в судовому засіданні та отримали відповідну оцінку у вироку.

Викладені в апеляційних скаргах засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 доводи про недоведеність вини ОСОБА_4 у зазначеному злочині, є безпідставними, оскільки спростовуються сукупністю доказів у справі.

З приводу подій, які відбулися близько 14.00 години 4 серпня 2011 року в квартирі № 39 по вулиці Нагорній у будинку № 89, де мешкала ОСОБА_5, вона в судовому засіданні пояснила, що попросила свого сина ОСОБА_6 винести деякі речі у машину, яка стояла біля підїзду. Син, забравши сумку, вийшов із житла, залишивши при цьому двері квартири і тамбуру не зачиненими. Під час його заходження в домоволодіння, почула, як із ним розмовляв незнайомець. Після повернення сина, вона зразу встановила відсутність сумки, яка знаходилась в коридорі, із грошима і іншими речами. На її запитання де сумка, син пояснив, що бачив як із тамбура виходив чоловік, який ніс вказану сумку і на ліфті поїхав на верхні поверхи будинку. В цей час до їхнього тамбура зайшла сусідка і пояснила, що із підїзду будинку ніхто не виходив. Коли працівники міліції затримали ОСОБА_4 син вказав на нього, як на чоловіка, що виходив із їхнього помешкання і ніс викрадену сумку. Крім того, потерпіла підтвердила свої показання, які вона давала під час досудового слідства (а. с. 29 30, 51 52).

Із показань свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні вбачається, що він на прохання мами виніс сумку до машини, яка стояла біля їх підїзду. Коли заходив до квартири, двері якої, як і тамбура, були незачиненими, то побачив, як із їх тамбуру виходив чоловік із сумкою, який звернувся до нього, а потім сів у ліфт і піднявся на верхні поверхи будинку. Про це він розказав матері, коли вона стала шукати сумку. А коли ОСОБА_4 затримали, то впізнав в ньому і вказав на нього, як особу, яка виходила із тамбура з сумкою, що належала його мамі. Також свідок підтвердив свої показання, які він давав під час досудового слідства (а. с. 55 - 57).

Оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_8 встановлено, що приблизно о 15 години 4 серпня 2011 року, коли знаходилась на балконі, їй зателефонувала знайома, яка проживає напроти в будинку №89 по вул.. Нагорній і повідомила, що в їх підїзді на першому поверсі із квартири було скоєно крадіжку і є підозра, що злодій знаходиться на верхніх поверхах. В цей момент вона побачила, як чоловік з балкону квартири, що знаходиться на 8 поверсі зазначеного дому, спостерігав за працівниками міліції, які приїхали на виклик, а потім сховався у себе у квартирі. Про свою підозру вона і повідомила слідчо оперативну групу (а. с. 101, 222).

Із первинного протоколу огляду місця події від 4 серпня 2010 року видно, що за будинком на гілках дерева було знайдено викрадену сумку з документами, яку впізнала потерпіла, як таку, що належить їй ( а. с. 68).

Під час додаткового огляду місця події, що зазначено в протоколі від 4 серпня 2011 року вбачається, що в квартирі ОСОБА_5 були виявлені і вилучені 7 слідів папілярних узорів( а. с. 9 14).

Згідно висновків судово - дактилоскопічної експертизи № 67 від 25.02.2011 року із 7 слідів папілярних узорів, вилучених по факту крадіжки майна у ОСОБА_5 2 сліди папілярних узорів придатні для ідентифікації особи. Зі слідів папілярних узорів, придатних для ідентифікації особи, один слід залишений ОСОБА_4, а другий - іншою особою (а. с. 82 91).

Твердження апелянтів щодо застосування неоднорідних засобів, при виявленні папілярних узорів слідів рук в квартирі ОСОБА_5, що потягло, на їхню думку, необґрунтований висновок судового експерта, не підтверджується доказами по справі.

Експерт ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що під час виявлення слідів папілярних узорів застосовувався один тип темного дактилоскопічного порошку, яким міг бути «Малахіт»або «Долматін».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10, який у складі групи, як спеціаліст, приймав участь у додатковому огляді місця події підтвердив, що для виявлення слідів папілярних узорів у квартирі ОСОБА_5 він застосовував порошок чорного кольору «Малахіт», що і видно на фото таблиці.

Показання ОСОБА_10 підтверджуються протоколом додаткового огляду місця події і фото таблицею (а. с. 92).

Що стосується посилання захисника ОСОБА_3 на рахунок, за проведення дактилоскопічної експертизи, датованого 24.02.2011 року (а.с.86), як на одну із підстав, що нібито викликає сумніви в правильності висновку судового експерта, є необґрунтованим.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 24.02.2011 року, слідчий призначив дактилоскопічну експертизу, проведення якої поручив спеціалістам НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області, а наступного дня направив необхідні матеріали для проведення вказаної експертизи, яка і була проведена 25.02.2011 року.

З огляду на викладене вище колегія суддів приходить до висновку, що у розрахунку коштів за експертне дослідження, експерт вказав дату призначення експертизи, що не може ставити під сумнів висновок експерта.

Безпідставним є і посилання у скаргах засудженого і його захисника ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_4 не міг таємно викрасти із житла ОСОБА_5 її майно у встановлений час скоєння злочину, так як у зазначений період він спав у зачиненій доньками його дружини квартирі, оскільки таке його твердження не узгоджується з вищезазначеними фактичними даними, а саме: показаннями ОСОБА_5, ОСОБА_7, свідка ОСОБА_8, протоколом огляду місця події, висновком судового експерта.

Крім того, в ході судового слідства ОСОБА_4 підтвердив, що 4 серпня 2011 року він із сином потерпілої зустрічався на 1 поверсі будинку, а затриманий був приблизно через півтори години, після того, як прийшов додому. Ці свідчення ОСОБА_4 узгоджуються з показами потерпілої і її сина про час скоєння злочину і спростовують його алібі ( а. с. 221).

Таким чином, правильно проаналізувавши зібрані у справі докази в їх сукупності, а також аналогічні зазначеним в апеляції, та надавши їм належну оцінку, суд дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні ним за викладених у вироку обставин злочину, за який його засуджено.

Дії ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 3 КК України кваліфіковані правильно як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_4 про неправильне відображення в протоколі судового засідання показань свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_11 безпідставні. Як вбачається з матеріалів справи засуджений не знайомився з протоколом судового засідання, а захисник ОСОБА_3 знайомився із вказаним документом, але будь яких письмових зауважень з приводу допущеної неправильності або неповноти протоколу не подав, як того вимагає ст. 88 КПК України. А через це відсутні підстави вважати ці твердження засудженого обґрунтованим і таким, що мають юридичне значення.

Також ОСОБА_4 наголошує, що судом першої інстанції не правильно зазначено початок строку відбування покарання. Проте, відповідно до вимог ст. 409 КПК України питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Посилання засудженого ОСОБА_4 у скарзі на застосування щодо нього незаконних методів досудового слідства безпідставні, оскільки повно та всебічно перевірені судом і за результатами призначеної судом перевірки прокуратурою Ленінського району м. Миколаєва 20.05.2011 року винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_4

Не допущено у справі й інших процесуальних порушень, які б тягнули за собою зміну або скасування вироку на цих підставах.

При призначенні засудженому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, дані про його особу, з яких вбачається, що він раніше судимий і новий злочин вчинив протягом іспитового строку, має сімю, позитивно характеризується, та обставини, що обтяжують його покарання вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи зазначені обставини, суд призначив йому покарання в близькому до мінімальної межі розміру, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, а при застосуванні ст. 71 КК України - частково приєднав не відбуту частину покарання за попереднім вироком. А тому не можна вважати призначене засудженому ОСОБА_4 покарання занадто суворим.

Підстав для помякшення покарання ОСОБА_4 не вбачається, оскільки воно призначено, як необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів ,

У Х В А Л И Л А

Апеляцію засудженого ОСОБА_4 і захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2011 року відносно ОСОБА_4 залишити без змін.

Головуюча:

судді: