Справа №666/5088/15-к
Провадження № 1-кп/666/5088/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09.09.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсон за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
05.08.2015 року близько 14:38 год. ОСОБА_5 умисно, керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне заволодіння чужим майном, знаходячись поблизу школи №52, розташованої за адресою: м. Херсон, вул. Кримська, 127, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, повторно, заволодів чужим майном, а саме велосипедом чорного кольору, марки «Ардіс», вартістю 2000 гривень, який належить ОСОБА_6 , після чого покинув місце скоєння злочину з викраденим майном та розпорядився ним за власним бажанням.

27.08.2015 року близько 10:30 год. ОСОБА_5 умисно, керуючись корисливим мотивом, направленим на відкрите заволодіння чужим майном, знаходячись поблизу магазину «Овощной», розташованого за адресою: місто Херсон, вулиця І. Кулика, 114 г, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, шляхом вільного доступу, повторно намагався заволодіти чужим майном, а саме жіночою сумкою чорного кольору, яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 та належна ОСОБА_7 , в якій знаходились грошові кошти в сумі 6000 гривень а також гаманцем червоного кольору «Шанель», що належав їй же, в якому знаходилися кошти в сумі 550 гривень, а всього на загальну суму 6550 гривень, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, вчинивши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено, оскільки він був затриманий співробітником ДСО при УМВС України в Херсонській області.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив суду, що кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються, були скоєні ним у час, у місці та способом, вказаними в обвинувальних актах. У скоєному щиро кається, просив суд суворо не карати. Заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином визнав у повному обсязі.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальних актах та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачену, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах доведена повністю.

З урахуванням викладеного а також доведеності обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають кваліфікації по епізоду від 05.08.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а за епізодом від 27.08.2015 року - за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України як замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), не доведений до кінця з причин, що не залежали від волі особи, яка вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчинений повторно.

При визначені виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, данні про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо. Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено. В якості обставин, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України суд бере до уваги визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 тільки в умовах його ізоляції від суспільства.

По даному кримінальному провадженню до обвинуваченого пред`явлено цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, що був підтриманий прокурором, не оспорювався обвинуваченими у судовому засіданні та підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки являється, на думку суду, законним та обґрунтованим.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі, за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.09.2015 року, остаточно призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінальній виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 27.08.2015 року.

Зарахувати в строк відбування покарання, покарання, відбуте ОСОБА_5 , що було призначено згідно вироку Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.09.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 «тримання під вартою» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_6 2000,00 грн.

Речові докази:
- оптичний диск СD-R диск з відеозаписом з камери спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження(а.к.п.17 т-1);

- жіночу сумку чорного кольору із матеріалу «замінник шкіри», в якій знаходились 6000,00 грн., та гаманець лаковий червоного кольору «Шанель» з грошовими коштами в сумі 550,00 грн., належну потерпілій ОСОБА_7 , які передані їй під схорону розписку вважати повернутою за належністю (а.к.п.8 т-2).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд міста Херсона шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії вказаного вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1