Дата документу Справа № 313/1761/14-к
УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

у кримінальному провадженні №0000368 від 20.05.2014 р.
20 січня 2015 року місто Запоріжжя

єу № 313/1761/14-к

№ 11-сс/778/45/15

Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів:

ОСОБА_1 головуючої, ОСОБА_2 - доповідача, ОСОБА_3 ,

за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 ,

здійснив апеляційний розгляд ухвали слідчого судді Веселівського районного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року (головуючий - суддя ОСОБА_7 , № пр. 1-кс/313/270/2014).

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд установив:
20 травня 2014 року, за повідомленням заявника - потерпілої ОСОБА_8 , до Єдиного реєстру досудового розслідування, реєстратором начальником СВ Веселівського РВ ГУМС України в Запорізькій області ОСОБА_9 , внесені такі відомості:

«19 травня 2014 близько о 18.00 годині ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля домоволодіння АДРЕСА_1 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Попередня правова кваліфікація визначена за ч.1 ст.125 КК України (а.с.22).

7 жовтня 2014 року, слідчий Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_11 , на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України, закрила кримінальне провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

30 жовтня 2014 року, пославшись на процесуальне становище заявника, зі скаргою на рішення слідчого про закриття провадження до слідчого судді звернулася донька потерпілої ОСОБА_6 .

31 жовтня 2014 року, слідчий суддя Веселівського районного суду Запорізької області ОСОБА_7 повернув ОСОБА_6 скаргу на постанову слідчого разом з усіма доданими до неї матеріалами з тим вмотивуванням, що її процесуальне становище не визначено, а тому в неї відсутнє право на оскарження рішення слідчого.

1 грудня 2014 року, пославшись на процесуальне становище заявника, ОСОБА_6 подала до Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу на рішення слідчого судді.

11 грудня 2014 року, суд апеляційної інстанції у складі суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 скасував ухвалу слідчого судді і постановив нову, якою матеріали провадження повернув місцевому суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Обґрунтовуючи своє рішення апеляційний суд послався на постанову слідчого від 7 жовтня 2014 року в якій зазначено, що саме ОСОБА_6 звернулася з заявою (повідомленням) до Веселівського РВ про спричинення 19 травня 2014 року гр. ОСОБА_10 тілесних ушкоджень її матері ОСОБА_8 . Цю обставину слідчий суддя залишив поза увагою, а тому в силу ст.60, п.3 ч.1 ст.303 КПК України ОСОБА_6 мала право на оскарження рішення слідчого про закриття провадження.

24 грудня 2014 року, слідчий суддя Веселівського районного суду Запорізької області ОСОБА_7 повторно повернув ОСОБА_6 скаргу на постанову слідчого разом з усіма доданими до неї матеріалами з тим вмотивуванням, що оскаржити рішення слідчого мала право лише сама ОСОБА_8 або її представник згідно положенням статті 58 КПК України. ОСОБА_6 , як заявник, в силу системного зв`язку пунктів 19,26 ч.1 ст.3, статтей 55,56,60,303 КПК України такого права не має.

В апеляційній скарзі на рішення слідчого судді від 24 грудня 2014 року ОСОБА_6 , стверджуючи, що вона, як заявник, яка повідомила правоохоронним органам про злочин відносно матері ОСОБА_8 , в силу п.25 ч.1 ст.3 КПК України, має право на оскарження рішення слідчого про закриття провадження з урахуванням виписів п.3 ч.1 ст.303 КПК України. Тому, просить скасувати рішення слідчого судді про повторне повернення їй скарги на рішення слідчого.

При здійсненні апеляційного розгляду

апеляційним судом із врахуванням забезпеченого ОСОБА_6 права доступу до суду, яка поштою і особисто секретарем судового засідання по телефону була повідомлена про місце і час судового засідання і яка до початку судового розгляду не подала будь-яких клопотань щодо поважності причин неявки у судове засідання, - прийнято рішення про здійснення судового розгляду у її відсутності;

досліджені матеріали провадження;

заслухана думка прокурора, який з підстав, зазначених в апеляційній скарзі, знайшов судове рішення слідчого судді таким, яке підлягає скасуванню.

За наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає підстави до задоволення скарги і з метою правового обгрунтовання цього висновку вважає за необхідне вдатися до наведення і аналізу відповідних правових норм діючого кримінального процесуального закону з одночасним урахуванням фактичних обставин провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.477 КПК України, -

кримінальне провадження за повідомленням про умисне нанесення легкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 було розпочате за її заявою, як потерпілої у формі приватного обвинувачення. Це відповідає виписам зазначеної процесуальної норми. В матеріалах провадження відсутні дані, які б давали підстави іншим особам чи представникам держави подати таку заяву і підтримувати інтереси ОСОБА_8 на наступних стадіях провадження.

Звідси, посилання ОСОБА_6 на те, що вона була заявником про вчинення кримінального правопорушення, про зазначено у постанові слідчого про закриття кримінального провадження, є невідповідним фактичним обставинам кримінального провадження.

Ці фактичні обставини кримінального провадження залишилися поза увагою слідчого, слідчого судді і суддів апеляційної інстанції

Враховуючи викладене, апеляційний суд, вже тільки з цих підстав вважає рішення слідчого судді від 24 грудня 2014 року про повернення скарги ОСОБА_6 таким, яке є правильним і обгрутованим.

В той же час, залишення поза увагою висновків слідчого судді і суддів апеляційного суду у цьому кримінальному провадження буде неповним без визначення позиції суду щодо можливості взагалі оскарження рішень слідчого і слідчого судді заявниками.

Згідно з ч.1 ст.60 КПК України, серед інших учасників кримінального провадження, є заявник, тобто фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Одним із прав такої особи є право на отримання інформації про закінчення досудового розслідування.

Акцентування уваги законодавцем на те, що особа заявник, яка «не є потерпілим» дає підстави стверджувати про те, що:

у разі визнання особи заявника потерпілим така особа заявника набуває статусу сторони кримінального провадження і за смислом п.19 ч.1 ст.3 і п.3 ч.1 ст.303 КПК України, у їх системному зв`язку, набуває право на оскарження рішень слідчого (зокрема, про закриття провадження), слідчого судді;

у разі, якщо ж заявник не є потерпілим, не може бути визнаним таким, статусу заявника, який може оскаржувати рішення слідчого, слідчого судді, - він не набуває;

у разі, якщо заявник, при наявності до того підстав, не визнається потерпілим, - такий заявник набуває право на оскарження бездіяльності слідчого чи рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні його потерпілим (наприклад, особа, яка стверджує про її зґвалтування, про викрадення в неї майна, про нанесення їй тілесних ушкоджень, тощо).

Визнання таких осіб потерпілими не тільки забезпечить їм більш широке право доступу до суду, а й надасть їм можливість мати свого представника (статті 55-58 КПК України).

Таким чином, особа заявник, який не є потерпілим і не може бути визнаним таким має право лише на отримання інформації про закінчення досудового розслідування. Такий заявник не має права на оскарження рішень слідчого, рішень слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись статтями 303, 309, 310, 372, 412, 422, КПК України, апеляційний суд ухвалив:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Веселівського районного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року про повернення ОСОБА_6 скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000368 від 20.05.2014 р. залишити без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3