11-сс/775/188/2014(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 року

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04 жовтня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що в період з травня по вересень 2014 року, перебуваючи на території м. Донецька, діючи умисно, за власною ініціативою брав участь у терористичній групі у складі терористичної організації «Донецька народна республіка», утвореної 07 квітня 2014 року у м. Донецьку, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, а саме - являвся заступником командира батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» (далі «СВД «Беркут»») терористичної організації «Донецька народна республіка».

Так, ОСОБА_7 (позивний « ОСОБА_8 ») у період з травня по вересень 2014 року, діючи з метою участі у вказаній терористичній групі, знаходячись на території м. Донецька, підконтрольній терористичній організації «Донецька народна республіка», надав свою добровільну згоду та командиром батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_3 »» - особою на прізвисько « ОСОБА_9 » був призначений на посаду заступника командира батальйону «СВД «Беркут»» терористичної організації «Донецька народна республіка».

Перебуваючи на зазначеній посаді у складі терористичної групи терористичної організації «Донецька народна республіка», ОСОБА_7 проходив військову підготовку на полігоні при в`їзді у м. Донецьк та брав участь у бойових діях, зокрема на території Кіровського району м. Донецька поблизу шахти ім. Скачинського та сел. Лідієвка з метою протидії та опору Збройним силам та іншим військовим формуванням України, за що отримував грошове забезпечення в розмірі 2000 грн. в місяць.

Крім того, у вищезазначений період ОСОБА_7 брав участь у терористичній організації та сприяв діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка» шляхом здійснення координації між керівництвом батальйону «СВД «Беркут»» та керівництвом батальйонів «Восток» та «Оплот» у складі зазначеної терористичної організації, а також здійснював організацію збору грошових коштів з об`єктів торгівлі м. Донецька, які в подальшому перераховувалися на рахунки так званого Міністерства торгівлі та ринків «Донецької народної республіки».

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в участі у терористичній організації та іншому сприянні терористичної діяльності, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04 жовтня 2014 року задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

Захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляцію, в якій вказує, що не згоден з ухвалою. Вважає, що висновок суду стосовно обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпідставний. Вказує, що суд в порушення ст. 178 КПК України не врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного. Стверджує, що наявні докази в кримінальному провадженні суперечливі та не відповідають вимогам КПК України. Вважає, що відсутні дані про обґрунтованість пред`явленої підозри, відсутні вагомі докази, які обґрунтовують пред`явлену підозру, а також відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляції, перевіривши матеріали, що стосуються застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ст. 183 ч. 1 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної статті Закону.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами: протоколом затримання ОСОБА_7 , згідно з яким він визнав свою участь у батальйоні «СВД «Беркут»» терористичної організації «Донецька народна республіка»; протоколом огляду речей і документів, які були виявлені та вилучені в ході особистого обшуку під час затримання ОСОБА_7 , відповідно до якого вилучені предмети, речі та документи свідчать про причетність ОСОБА_7 до терористичної організації «Донецька народна республіка», а саме - до її незаконного воєнізованого формування батальйону «СВД «Беркут»».

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Таким чином, доводи апеляції стосовно того, що рапорт не є доказом неспроможні, оскільки доказом є не сам процесуальний документ «рапорт», а відомості, які отримані у встановленому законом порядку, та містяться в ньому.

В діях підозрюваного ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 258-3 КК України у вигляді покарання на строк від 8 до 15 років позбавлення волі, та яке класифікується згідно ст. 12 КК України як особливо тяжкий злочин.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , вагомістю наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, даними про особу підозрюваного.

При обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що він може здійснити хоча б одну з дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та на які вказує слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування і вчинити інше правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ніж тримання під вартою.

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Тому доводи апеляції в частині того, що суд не врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного неспроможні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного неспроможні, ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04 жовтня 2014 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Судді: