СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2458/15-к
Провадження № 1-кп/306/162/15
Рядок статзвіту 2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2015 року м.Свалява
Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Володарське, Володарського району, Кокчетавської області Республіки Казахстан, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки Українки, складальника ТОВ Флекстронік, вдови, раніше не судимої,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
24 вересня 2015 року біля 19.00 год. ОСОБА_6 , знаходячись на подвірї за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки, нанесла своєму зятеві ОСОБА_4 деревяним стільчиком один удар по голові, внаслідок чого потерпілий отримав тілесне ушкодження у вигляді синця тімяної ділянки голови з ліва, яке згідно висновку судово-медичного експерта кваліфікується як легке тілесне ушкодження, як таке, що не потягло за собою короткочасного розладу здоровя чи незначної стійкої втрати працездатності.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена ОСОБА_6 є ст. 125 ч. 1 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою винність у спричиненні тілесного ушкодження потерпілому не визнала та пояснила, що 24 вересня 2015 року прийшов додому зять з її донькою, обоє були в стані алкогольного спяніння. Потерпілий хотів сваритися, однак зайшов з донькою до своєї хати. Згодом донька пішла по горілку, а потерпілий на подвірї почав її ображати нецензурними словами, підбіг до неї, та копнув її по нозі. Вона взяла деревяний стільчик, який був на подвірї біля колодязя і вдарила його по плечах, можливо заділа трохи голову. Вдарила його тоді, коли стояв боком до неї. Зять впав на землю і прикинувся непритомним. Тоді вона перелякалася, зателефонувала до міліції. На це прийшов її сусід ОСОБА_7 , потерпілий почав плакати. Вона сказала сусіду, щоб йшов геть, це їх сімейні проблеми. Не визнає вину, оскільки вона себе захищала, це була самооборона.
Незважаючи на заперечення своєї вини, винуватість ОСОБА_6 знаходить своє підтвердження в показаннях потерпілого, свідків та матеріалах кримінального провадження, які узгоджуються між собою.
Так, потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що на початку осені біля 19.00 год. прийшов додому. Теща в цей час була вдома. На подвірї між ними виникла сварка, під час якої обвинувачена вдарила його табуреткою, яка стояла на подвірї, позаду по голові, коли він повернувся. Від удару він втратив свідомість, а прийшовши до себе, побачив ОСОБА_8 , громадянського чоловіка тещі, який стояв біля нього, копав ногою до нього. Потім прийшов сусід ОСОБА_7 та приїхали працівники міліції.
Ці показання потерпілого обєктивно підтверджуються:
- висновком експерта № 193 від 01.10.2015 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця тімяної ділянки голови зліва. Вказане тілесне ушкодження виникло від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму дії (заподіяно не менше 1-го удару) і за своїм характером вкладуються в час події вказаний обстежуваним та в даній постанові 24.09.2015 р. Враховуючи характер, локалізацію наявного тілесного ушкодження у ОСОБА_4 та дані обставини справи викладених ним, в момент спричинення йому тілесних ушкоджень він найбільш ймовірно знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні та лівою задньо-боковою поверхнею тіла був повернутий до нападаючої особи і за ступенем тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження як таке, що не потягло за собою короткочасного розладу здоровя чи незначної стійкої втрати працездатності;
- проколом проведення слідчого експерименту від 01.10.2015 року за участю потерпілого з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_4 показує на місце в дворогосподарстві, де він знаходився в той час коли до нього підійшла теща ОСОБА_9 та нанесла йому один удар деревяним стільчиком по голові;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.10.2015 року за участю підозрюваної ОСОБА_9 з фототаблицею до нього, згідно якого обвинувачена показує на місце звідки вона схопила деревяний стільчик, після чого ним нанесла один удар по голові своєму зятеві Крушинському.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що проживає разом з обвинуваченою як чоловік та жінка. Цього дня він знаходився у будинку, почув шум (відбувався конфлікт між обвинуваченою та потерпілим) та вийшов на подвіря. Там побачив, що потерпілий лежить на землі, а жінка стоїть біля нього. Він підійшов та наказав потерпілому не підніматися. Потім жінка викликала міліцію. Після події жінка йому розповідала, що зять скандалив цілий день.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що 24 вересня цього року він прийшов з роботи додому. Вийшовши на подвіря, побачив, що обвинувачена (сусідка) метушиться. Як побачила його почала комусь телефонувати. Кобулей стояв на подвірї, потерпілий лежав на правому боці. Його ліва щока була у крові, губа розбита. Потерпілий був при свідомості. Коли починав підніматися, ОСОБА_8 наказав йому лежати, бо буде бити. До нього підійшла обвинувачена, сказала, щоб він йшов собі, а вона потерпілого або вбє, або посадить. Тоді він зателефонував голові села, розповів про ситуацію. Обвинувачена в цей час перебувала в стані алкогольного спяніння.
Показання обвинуваченої ОСОБА_6 про нанесення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони, суд вважає надуманими.
Згідно до обставин провадження, ОСОБА_6 нанесла тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 після того, як останній повернувся від неї, в руках потерпілого нічого не було, вони знаходилися на подвірї, тобто обвинувачена могла безперешкодно покинути місце події, що виключає стан крайньої необхідності.
За таких обставин невизнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї винуватості у спричиненні тілесного ушкодження потерпілому, суд розцінює як спосіб її захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у пред"явленому обвинуваченні за ст. 125 ч. 1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винної.
Як особа ОСОБА_6 за місцем свого проживання характеризується посередньо. Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин невеликої тяжкості.
Помякшуючих чи обтяжуючих покарання обставин обвинуваченій ОСОБА_6 , суд не знаходить.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про її особу, її сімейний та матеріальний стан, також те, що така є працевлаштована та приходить до висновку про призначення їй покарання у виді штрафу.
Цивільний позов не заявлений.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі не має.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування та судового провадження не застосовувалися.
Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, с у д,-

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 510 (пятсот десять) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1