Справа № 373/2083/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Переяслав-Хмельницький 13 серпня 2014 року
Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю сторін кримінального провадження:

заявника ОСОБА_2

при секретарі судових засідань ОСОБА_3 ,

розглянув скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 10.12.2013 р. №0000127.

Перевіривши надані матеріали скарги та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження,

встановив:
Скарга подана заявником 04.08.14 р. та надійшла до суду 07.08.14 р. поштою і передана слідчому судді на розгляд відповідно до ст. 35 КПК України. Дана скарга відповідає вимогам ст. 304 КПК України і підстав для її повернення не вбачається.

Заявник просить скасувати постанову старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 10.12.2013 р. №0000127.

У своїй скарзі зазначає, що оскаржувану постанову отримав лише 29.07.14 р. після розгляду слідчим суддею його скарги на бездіяльність слідчого, що полягала у ненаправленні копії оскаржуваної постанови.

У судовому засіданні заявник підтримав свою скаргу у повному обсязі та просить її задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Фіксування судового засідання відповідно до ст. 107 КПК України технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000127 було встановлено наступне.

ОСОБА_4 є заявником у цьому кримінальному провадженні і відповідно до ст. 60 КПК України має право: на отримання від органу, до якого подала заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи та отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Також, відповідно до ст. 303 КПК України ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 мають право на оскарження рішення про закриття кримінального провадження.

Слідчий, встановивши в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження від 10.12.13 р. відсутність складу злочину в діях певних осіб, мав би у своїй постанові це зазначити чітко, коротко та лаконічно з дотриманням вимог процесуального закону та прийняти обґрунтоване та законне процесуальне рішення. Натомість слідчим не було цього зазначено, що дало можливість заявнику сумніватися у правильності його (слідчого) рішення.

Відсутність складу злочину в діях працівників ТЦ «Магніт» не може бути визнаний судом обґрунтованим, адже коло всіх працівників ТЦ «Магніт», в тому числі і працівників ТОВ «Аврокс», досить широке і не встановлене слідчим. Відсутність складу злочину може мати місце відносно конкретно-визначеної (их) особи (осіб).

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України встановлені вимоги щодо форми та змісту постанови. Зокрема, у мотивувальній частині постанови слід зазначати зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК. Мотивувальна частина оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не відповідає положенням вимог ст. 110 КПК України. Слідчий описав суть події, що була предметом досудового слідства не визначивши кола ймовірних потерпілих, підозрюваних. Також не вірно встановив суть правовідносин.

Із змісту мотивувальної частини постанови не можна дійти до висновку про те, що слідчий не вбачає у діях конкретних осіб складу певного кримінального правопорушення. Постанова взагалі не мотивована щодо цього факту. Окрім того, у резолютивній частині постанови слід зазначати зміст прийнятого процесуального рішення відносно кожної особи із зазначенням її прізвища, імені та по батькові, норму матеріального та процесуального кримінального закону. Слідчий же зазначив не визначене коло осіб та висновок про відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення, не зазначивши норму кримінального закону. Така редакція резолютивної частини постанови дає підстави для сумніву щодо її правомірності, адже є незрозумілим який саме склад злочину чи злочинів відсутній в діях конкретної фізичної особи, а не групи осіб. Не встановлено чи є ці особи суб`єктами цих злочинів; не перевірено можливість відсутності події, а не складу кримінального правопорушення (злочину), чи навпаки, наявність такого складу злочину.

Відносно вимоги про винесення окремої ухвали відносно працівників СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області, про що заявив в судовому засіданні заявник, суд зауважує, що чинним КПК України не передбачено можливості винесення судом окремих ухвал. Проте, суд звертає увагу прокурора на той факт, що у даному кримінальному провадженні постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, постанови про закриття провадження скасовувалися 4 рази прокурором та 4 рази судом, що свідчить про низьку якість слідства.

На думку суду, жодних належних висновків органом досудового розслідування та прокурором в зв`язку з цим прийнято не було.

Відповідно до ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зважаючи на досліджені судом докази, приходжу до висновку про задоволення вимог заявника.

Згідно ст. 303-307, 309 КПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 10.12.2013 р. №0000127 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 10.12.2013 р. №0000127.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1