Справа № 500/7195/15-к
Провадження № 1-кп/500/565/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001587 від 30 червня 2015 року з угодою про визнання винуватості від 30 листопада 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Озерне Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , не маючого судимості відповідно до ст. 89 КК України, 27 листопада 2015 року обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В:
03 грудня 2015 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з Ізмаїльської міжрайонної прокуратури надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України.

Ухвалою від 08 грудня 2015 року призначено підготовче судове засідання у якому прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заявили клопотання про затвердження угоди при визнання винуватості, яку вони уклали 30 листопада 2015 року.

Так в обвинувальному акті та угоді вказано, що ОСОБА_4 спільно з групою осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 02 січня 2015 року близько 23 години прийшли до клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , де намагались зайти в приміщення. Після того, як охоронці закладу попередили їх про те, що вхід в приміщення клубу для них заборонено через те, що в минулому вони порушували громадській порядок, усі троє почали висловлюватися у бік охоронців та іншого персоналу нецензурною лайкою, та погрожувати фізичною розправою. При цьому ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без дозволу зайшли до приміщення клубу. Коли охоронці зробили їм знову зауваження, усі троє почали наносити працівникам охорони множинні удари, продовжуючи висловлюватися нецензурною лайкою, порушуючи нормальну роботу закладу, а ОСОБА_8 схопив урну і наніс нею удар по голові охоронцю ОСОБА_9 спричинивши йому фізичну біль. Після цього ОСОБА_7 почав ламати декорації в клубі, а коли охоронці закладу знову намагались припинити їхні хуліганські дії ОСОБА_4 почав погрожувати їм ножем, перешкоджаючи охоронцям припинити хуліганські дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після цього усі троє зайшли до основної зали, де почали розкидати попільнички, шейкери, серветниці. ОСОБА_7 кидав попільнички у барну стійку, на якій знаходились пляшки з спиртними напоями, частина пляшок розбилася. В цей момент за барною стійкою знаходився бармен клубу - ОСОБА_10 , якому в голову потрапив осколок розбитої пляшки і спричинив тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_7 вийшов на вулицю і почав ножем різати шини на двох легкових автомобілях охоронного агентства ТОВ «Картал-Ю», та бити скло та фари. Охоронці вкотре спробували припинити хуліганські дії ОСОБА_7 , але ОСОБА_4 знову почав погрожувати їм ножем, не даючи змоги приблизитись до ОСОБА_7 . Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 була зупинена робота клубу «Облака».

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, вчиненого групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, пов`язаного з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.

Суд дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов до висновку про неможливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 474 ч. 7 КПК України суд перевіряючи угоду на відповідність вимогам законодавства відмовляє в затвердженні угоди, якщо

- умови угоди суперечать вимогам законодавства;

- умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

- умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

- очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе угодою зобов`язань;

- відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Так суд вважає, що дана угода про визнання винуватості не може бути затверджена з наступних підстав, а саме:

- умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

- умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

06 січня 2015 року ОСОБА_4 було оголошено підозру, а 08 січня 2015 року слідчим СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області виноситься постанова про оголошення розшуку підозрюваного та зупинення кримінального провадження. В подальшому матеріали відносно ОСОБА_4 виділяються в окреме провадження, відповідно до постанови заступника Ізмаїльського міжрайонного прокурора від 30 червня 2015 року та досудове слідство зупиняється відповідно до постанови слідчого від 30 червня 2015 року.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, а кримінальне провадження повернути прокуророві для продовження досудового слідства у загальному порядку.

Обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником - адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про змінення запобіжного заходу з домашнього арешту цілодобово на запобіжній захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період часу, а саме з 20 години до 08 години наступного дня, посилаючись на те, що він не може працювати та зароблять кошти на утримання родичів.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечує проти задовольненя вказаного клопотання.

Суду не надано документів про те, що після обрання 27 листопада 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на 05 днів (дані реєстру) цей запобіжний захід продовжувався.

З цих підстав суд вважає що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 задовільненю не підлягає, оскільки строк дії запобіжного заходу вже закінчився, а клопотань до суду про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не надходило.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 30 листопада 2015 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001587 від 30 червня 2015 року між прокурором Ізмаїльської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості за ст. 296 ч.4 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України повернути прокурору для продовження досудового слідства в загальному порядку.

Досудове розслідування продовжувати у загальному порядку.

В задовільнені клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про змінення запобіжного заходу з домашнього арешту цілодобово на запобіжній захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період часу, а саме з 20 години до 08 години наступного дня відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1