Справа № 366/2894/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/115/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 27 28.01.2016

УХВАЛА
Іменем України
28 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000556 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, приватного підприємця, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,

засуджено за ст. 246 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн., з конфіскацією незаконно добутого; вирішено питання про речові докази,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 , у період часу з 03 вересня 2015 року по 08 вересня 2015 року, точна дата слідством та судом не встановлені, будучи фізичною особою-підприємцем, який займається деревообробною діяльністю, діючи умисно, достовірно знаючи, що лісова ділянка, що знаходиться між с. Блідча та с. Леонівка Іванківського району Київської області та відповідає кварталу 48 виділу 22 Шпилівського агролісництва ДП «СЛП» Київагроліс», яка йому для вирубки (заготівлі) не виділялася, не маючи лісорубного білета, який видається відповідно до ст. 68 Лісового кодексу України та Постанови Кабінету міністрів України № 761 від 23 травня 2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», самостійно, за допомогою бензопил здійснив вибіркову незаконну вирубку дерев породи сосна звичайна до ступеню припинення росту, у кількості 17 штук, діаметром: 24 см 1 шт.; 25 см 3 шт.; 26 см 2 шт.; 28 см 3 шт.; 29 см 1 шт.; 30 см 4 шт.; 31 см 3 шт., чим спричинив ДП «СЛП «Київоблагроліс», відповідно до такс для обчислення розміру шкоди, заподіяних лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту від 23 липня 2008 року № 665 матеріальну шкоду на суму 33 636 грн. 45 коп.

В подальшому, 08 вересня 2015 року, ОСОБА_7 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, найняв для погрузки та перевезення незаконно заготовлених ним дерев громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не повідомивши останніх про відсутність документів на проведення лісосічних робіт, які на тракторі Т-40, д.н.з. НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , з гідрозахватом та причепом без номерних знаків, автомобілем «ШЕВРОЛЕТ-НІВА», д.н.з. НОМЕР_3 сірого кольору, прибули у квартал 48 виділу 22 Шпилівського агролісництва ДП СЛП «Київоблагроліс», де незаконно зрізані дерева порізали на колоди за допомогою двох бензопил «STIHL MS 230» та «HUSQVARNA 359», після чого ОСОБА_10 за допомогою трактора Т-40 д.н.з. НОМЕР_1 , з гідрозахватом, погрузили незаконно заготовлену деревину обємом 5,08 м. куб. в причіп.

В подальшому, після завершення погрузки, 08 вересня 2015 року, близько 10 години, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були виявлені працівниками Іванківського РВ на місці події.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Іванківського районного суду щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 не дотримано встановлених законом вимог, зокрема, в ньому не міститься належним чином сформульованого обвинувачення відповідно до диспозиції ст. 246 КК України, яка діяла на момент вчинення інкримінованого обвинуваченому правопорушення. Апелянт звертає увагу на те, що обвинувальний акт та вирок суду першої інстанції є незаконним, оскільки кваліфікація дій обвинуваченого викладена формулюванням, яке не відповідає диспозиції ст. 246 КК України та суперечить її точному змісту. Окрім того, на думку прокурора, автомобіль «ШЕВРОЛЕТ-НІВА», д.н.з. НОМЕР_3 , в порушення вимог закону, повинен бути конфіскованим в дохід держави, а не повернутий власнику.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка повністю підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обвинуваченого, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з вороку суд, відповідно до ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі прокурора на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то слід зазначити наступне.
Пунктом 4 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у відповідності із п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Пунктом а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Диспозицією ст. 246 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконну порубку дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 було визнано винним та засуджено за вчинення незаконної порубки лісу, тобто, незаконну порубку дерев до ступеня припинення росту дерев у лісі, що заподіяло істотну шкоду. Окрім того, в обвинувальному акті щодо нього під час досудового слідства було сформульовано аналогічне обвинувачення.

Разом з тим, подібне формулювання не відповідає диспозиції ст. 246 КК України та суперечить її точному змісту.

Таким чином, складений відносно ОСОБА_7 обвинувальний акт від 28 жовтня 2015 року та вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 листопада 2015 року, постановлений внаслідок його розгляду, є незаконними, оскільки в них не міститься належним чином сформульованого обвинувачення відповідно до диспозиції ст. 246 КК України, яка діяла на момент вчинення інкримінованого обвинуваченому правопорушення.

Пунктом 4 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у відповідності із п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Оскільки питання про допустимість і відповідність обвинувального акту, який направляється для судового розгляду, вирішується виключно на стадії підготовчого судового засідання, то колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а вирок суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, в ході якого слід розглянути кримінальне провадження з дотриманням вимог закону.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

С У Д Д І :

___________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4