Справа № 473/3534/15-к
ВИРОК
іменем України
"17" вересня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді -- ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_2 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська кримінальне провадження № 0001211 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 21.03.2007 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 186, ст. 75 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, з іспитовим строком на 2 роки; 2) 25.05.2009 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, 16.08.2013 року звільнений після відбуття покарання; 3)11.03.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; 4) 08.04.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки.
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На початку літа 2014 року більш точний час не встановлено за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , скориставшись довірою ОСОБА_6 шляхом обману заволодів мобільним телефоном марки «Sony-xperia, вартістю 900 гривень, в середині якого знаходилась сім карта оператора МТС, вартістю 10 гривень та флеш карта об`ємом 1 Гб, вартістю 50 гривень, що належить ОСОБА_6 , чим завдав їй матеріальні збитки на суму 960 гривень. Збитки не відшкодовано.
Крім цього, в листопаді 2014 року, точний час не встановлено, ОСОБА_4 маючи прямий умисел та корисливий мотив, з метою таємного викрадання чужого майна, прибув до домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу проник в домоволодіння звідки, таємно викрав грошову суму в розмірі 3500 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 3500 гривень. Збитки не відшкодовано.
Також в березні 2015 року, точний час не встановлено, ОСОБА_4 маючи умисел та корисливий мотив з метою таємного викрадання чужого майна, прибув до домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу проник в сарайне приміщення звідки, таємно викрав два автомобільні колеса на автомобіль Москвич 2141 вартістю 300 грн. кожен та два алюмінієвих бетони, ємністю на 38 л. вартістю 175 грн. кожен, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 950 грн. Збитки не відшкодовано.
Крім цього в липні 2015 року точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_4 маючи прямий умисел та корисливий мотив, з метою таємного викрадання чужого майна, прибув до домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу з подвір`я домоволодіння, таємно викрав два автомобільні колеси на автомобіль ВАЗ 2102 вартістю 750 гривень кожен, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1500 гривень. При цьому 2 колеса від автомобіля ВАЗ 2102 йому повернуто. Загальна сума шкоди складає 5950 грн. Сума у розмірі 4450 грн. не відшкодована.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, підтвердив факт вчинення злочинів при вищевикладених обставинах, щиро кається, в силу ст. 63 Конституції України від дачі показів відмовився.
Крім винних зізнань обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина підтверджується:
-показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що в літку 2014 року її знайомий ОСОБА_4 прийшов до неї до дому, де попросив мобільний телефон подзвонити, вона йому надала свій мобільний телефон «Sony-xperia», в середині якого знаходилась сім карта оператора МТС, та флеш карта. Але обвинувачений ОСОБА_4 вийшов з будинку з телефоном та не досить не повернув його. Шкода їй у сумі 960 грн. не відшкодована.
-показами потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив суду, що у 2014 -2015 роках обвинуваченим вчинялися неодноразово крадіжки його майна із його домоволодіння, у тому числі грошових коштів у сумі 3500 грн., 2 автомобільних коліс на автомобіль Москвич 2141, 2 алюмінієвих бетонів, 2 автомобільних коліс на автомобіль ВАЗ 2102. Повернуто лише 2 колеса від автомобіля ВАЗ 2102, в іншій частині збитки не відшкодовано.
Також вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні:
-протоколом огляду місця події від 10.08.2015 року та фототаблицями до нього, відповідно до якого ОСОБА_8 добровільно видав 2 колеса (а.п. 25-27);
-зберігальною розпискою (а.п.29);
-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.п.30-31, 33-34);
-довідкою про вартість мобільного телефону, сім карти та флеш карти, яка складає 950 грн. (а.п.24), довідкою про вартість колеса на автомобіль ВАЗ 2102 бувшого у використанні, яка складає 750 грн. (а.п.32), довідкою про вартість колеса на автомобіль Москвич 2142 бувшого у користуванні, яка складає 300 грн. (а.п.35), довідкою про вартість алюмінієвого бетону на 38 л. бувшого у використанні, яка складає 175 грн.(а.п.36);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2015 року відповідно до якого, ОСОБА_4 детально показував та розповідав про обставини вчинення ним злочину у домоволодінні потерпілого ОСОБА_7 (а.п.41-46)
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Крім того, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в домоволодіння, інше приміщення, вчинена повторно, та за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого, судом встановлено, що останній за місцем мешкання характеризується негативно (а.п.59), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.54-55), неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.04.2015 року за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, вчинив злочин в період іспитового строку (а.п.47-49), по кримінальному провадженню шкода відшкодована частково.
Тому, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, зокрема п. 26, де зазначається, що у разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Виходячи із вищевикладеного, суд не знаходить підстав для можливості призначення покарання обвинуваченому із застосуванням випробування, відповідно до ст.75 КК України, також не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України та вважає, що обрані вид та міра покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 будуть необхідними та достатніми для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України. Суд вважає за необхідне обрати йому покарання, пов`язане з позбавленням волі. Перевиховання обвинуваченого можливо в умовах ізоляції від суспільства.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує положення ч. 1 ст. 70 КК України, де зазначається, що при сукупності злочинів суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Крім цього, необхідно застосувати вимоги ч. 1 ст. 71 КК України, відповідно до яких до призначеного покарання підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який був засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.04.2015 року за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, оскільки на шлях виправлення він не став та вчинив новий злочин в період іспитового строку.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільних позовів не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд --

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 КК 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно призначити ОСОБА_4 шляхом часткового складання призначених покарань - 4 роки позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.04.2015 року і остаточно призначити ОСОБА_4 - 5 років та 10 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня взяття під варту з 30.07.2015 року.
Речові докази, які передано під зберігальну розписку ОСОБА_7 залишити йому як власнику (а.п.29).
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.
Апеляції на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_9