У Х В А Л А
Іменем України
21 грудня 2015 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , розглянувши скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 від 16 листопада 2015 року про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 про проведення слідчої дії слідчого експерименту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2014 року за № 0000852 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
01 грудня 2015 року до суду надійшла вказана скарга захисника ОСОБА_3 , подана в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , згідно якої він просить: скасувати постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 від 16 листопада 2015 року про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 про проведення слідчої дії слідчого експерименту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2014 року за № 0000852 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 провести слідчий експеримент за обов`язковою участю представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 та визначити довжину шляху, який автомобіль марки «Міцубісі» під керуванням ОСОБА_6 подолав з моменту початку маневру вліво до моменту зіткнення, використовуючи при цьому ті параметри та положення автомобіля під керування ОСОБА_6 на момент початку маневру вліво та положення автомобіля на момент зіткнення, на які вказав ОСОБА_6 , що зазначені в протоколі проведення слідчого експерименту від 11 вересня 2014 року та схемі до вказаного протоколу.

Скаргу мотивовано тим, що 20 листопада 2015 року ОСОБА_3 було отримано копію оскаржуваної постанови. З вказаною постановою, особа, яка подала скаргу, не згодна, вважає її необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням ст. ст. 7, 9, 110 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Так, у скарзі зазначено, що 11 листопада 2015 року старшому слідчому в ОВС СУ ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 було надіслано клопотання про проведення слідчої дії слідчого експерименту, метою проведення якого було усунення розбіжностей, перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, щодо визначення відстані, яку подолав автомобіль марки «Міцубісі» з моменту початку маневру вліво (момент виникнення небезпеки) до зіткнення, з урахуванням інформації та показів ОСОБА_6 , викладених у протоколі проведення слідчого експерименту від 11 вересня 2014 року щодо розташування автомобіля.

Однак, постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 від 16 листопада 2015 року у задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_3 було відмовлено.

Разом з тим, на думку особи, яка подала скаргу, вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки встановлені під час слідчого експерименту, результати якого оформлені протоколом від 11 вересня 2014 року, часові проміжки проїзду автомобіля марки Міцубісі ділянки дороги від моменту початку маневру вліво до моменту зіткнення тривалістю від 1,8 до 2,0 секунди є абсурдними та такими, що не відповідають дійсності, у зв`язку з чим необхідно провести ще один слідчий експеримент.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, скаргу підтримала та просила задовольнити її.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки слідчого суддю не повідомив. Однак, 10 грудня 2015 року слідчим надано до суду письмові пояснення, згідно змісту яких він просить відмовити в задоволенні скарги.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, згідно яких відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчим суддею визнано за можливе розглядати скаргу у відсутність слідчого.

Вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, проаналізувавши доводи скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга в частині скасування постанови слідчого є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 220 КПК України регламентовано, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

При цьому, згідно вимог ч. 5 ст. 110 КК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні СУ ГУ Національної поліції в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2014 року за № 0000852 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування представником потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 . 12 листопада 2015 року слідчому ОСОБА_5 надіслано клопотання про проведення слідчої дії слідчого експерименту.

Вивчивши матеріали досудового розслідування та вказане клопотання, старший слідчий СУ ГУ МВС України в м. Києві старший слідчий в ОВС СУ ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 виніс постанову від 16 листопада 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчого експерименту.

Так, в оскаржуваній постанові слідчим, серед іншого, зазначено, що по кримінальному провадженню № 000 вже була проведена слідча дія слідчий експеримент, за участю водія ОСОБА_6 , при якій він показав про відомі йому обставини, зокрема вказав положення свого автомобіля на момент початку зміни напрямку руху та положення автомобіля на момент зіткнення; вказав час руху свого автомобіля, за який він проїжджав відстань між вказаними положеннями.

При цьому, в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_3 в своєму клопотанні не вказує, для чого необхідно розрахувати таким складним та недостовірним способом фізичну величину час руху автомобіля, яка в ході досудового слідства встановлена на підставі достовірних та об`єктивних даних, під час проведення комплексної судової та автотехнічної експертизи відеозапису дорожньо-транспортної пригоди та складає 1,9 секунди. Враховуючи те, що ОСОБА_3 був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження єдиним логічним обґрунтуванням даного клопотання є те, що він, намагаючись маніпулювати різними фізичними величинами, хоче отримати необхідні для нього дані та ввести слідство в оману.

Проте, проаналізувавши доводи скарги, додані до неї матеріали та зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя дійшов висновку, що мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування, зазначені в оскаржуваній постанові, не спростовують доводів скарги та поданого представником потерпілої клопотання про призначення слідчого експерименту.

Зокрема, в оскаржуваній постанові не спростовано посилань представника потерпілої ОСОБА_3 на ті обставини, що встановлені під час попереднього слідчого експерименту часові проміжки проїзду автомобілем «Мітсубіші Лансер» ділянки дороги з моменту виникнення небезпеки для водія мотоцикла ОСОБА_7 до зіткнення тривалістю від 1,8 до 2,0 секунди не відповідають швидкості руху автомобіля 43 км/год, встановленій висновком експерта від 25 вересня 2014 року.

Також слід зазначити, що саме вказані невідповідності та розбіжності стали підставою для скасування постанови слідчого від 07 травня 2015 року про закриття даного кримінального провадження, що відображено в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року.

При цьому, слідчим суддею враховуються також ті обставини, що у даному випадку інших способів реалізації потерпілим своїх прав, передбачених ст. 56 КПК України, та відстоювання своєї позиції КПК України не передбачено.

Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку, що скарга представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 в частині скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання про призначення слідчого експерименту є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно положень ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Винесення слідчим суддею будь-яких інших рішень за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування чинним КПК України не передбачено.

При цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З системного аналізу положень КПК України вбачається, що рішення слідчого судді про зобо`вязання вчинити дію відноситься до скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, а щодо скарг на рішення слідчого, прокурора, оформлених у вигляді постанови, то у випадку задоволення скарги слідчий суддя виносить ухвалу про скасування рішення.

Таким чином, оскільки з системного аналізу положень ст. 303 та ч. 2 ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання не передбачено можливості зобов`язати слідчого провести певні слідчі дії, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга в частині вимог про зобов`язання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 провести слідчий експеримент за обов`язковою участю представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 та визначити довжину шляху, який автомобіль марки «Міцубісі» під керуванням ОСОБА_6 подолав з моменту початку маневру вліво до моменту зіткнення, використовуючи при цьому ті параметри та положення автомобіля під керування ОСОБА_6 на момент початку маневру вліво та положення автомобіля на момент зіткнення, на які вказав ОСОБА_6 , що зазначені в протоколі проведення слідчого експерименту від 11 вересня 2014 року та схемі до вказаного протоколу, не підлягає задоволенню.

У зв`язку з зазначеним слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 129 Конституції України, ст.ст. 22, 26, 110, 220, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 від 16 листопада 2015 року про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 про проведення слідчої дії слідчого експерименту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2014 року за № 0000852 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: