Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2010 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі Галиш М.В.,

за участю прокурора Львовського О.М.,

за участю захисника ОСОБА_1,

за участю перекладача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (Російська Федерація), українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, має на утриманні малолітнього сина, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 2 ст. 342 КК України,

за ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:

1.12.2009 р. ОСОБА_3, близько 16 год. зайшов до Хмельницького навчально-виховного обєднання №3 дошкільного закладу початкової школи, що по вул. Зарічанській 6/4 у м. Хмельницькому, щоб забрати сина. Оскільки він знаходився у стані алкогольного спяніння, вихователь повідомила про це матір ОСОБА_4, яка повідомила, що сина забере дідусь. ОСОБА_3 неадекватно відреагував на цю ситуацію, штовхнув вихователя, був у збудженому стані, тому працівники закладу викликали працівників міліції. Близько16 год. 30 хв. прибув наряд міліції у складі дільничного інспектора Зарічанського ВМ ХМВ УМВС у Хмельницькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_3 було запропоновано залишити сина до прибуття дідуся. Однак ОСОБА_3 не відреагував на пропозиції працівників міліції, почав нецензурно виражатись та завдав удару кулаком в обличчя ОСОБА_5 спричинивши тілесні ушкодження у виді крововиливу мяких тканин нижньої повіки лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. При затриманні та супроводу до відділу міліції ОСОБА_3 чинив опір, протидіючи виконанню працівниками міліції своїх обовязків.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, визнав повністю.

ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 1.12.2009 р. він близько 16 год. зайшов до Хмельницького навчально-виховного обєднання №3 дошкільного закладу початкової школи, що по вул. Зарічанській 6/4 у м. Хмельницькому, щоб забрати сина. Однак вихователь відмовилась віддати йому сина, оскільки він був у стані алкогольного спяніння. Він обурився, штовхнув вихователя, працівники закладу викликали працівників міліції. Коли вихователь забирала сина, а працівник міліції тримав його за руку, не стримавшись, він вдарив його в обличчя. Щиро кається у вчиненому.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, підтверджується:

- показами як потерпілого ОСОБА_5, який у ході судового слідства пояснив, що 1.12.2009 р. він разом з ОСОБА_6 прибули за викликом у НВО-3. Працівники закладу пояснили, що чоловік у нетверезому стані хоче забрати свого сина. Про дану ситуацію повідомили матір дитини, яка категорично заборонила віддавати дитину, повідомивши, що сина забере його дідусь. Він намагався заспокоїти чоловіка, однак останній вдарив його правою рукою в ліву частину обличчя. При супроводі до відділу міліції ОСОБА_3 чинив опір, у приміщенні Зарічанського відділу міліції поводив себе зухвало, бив ногами по столі, зірвав стільницю чергового;

- показами як свідка ОСОБА_6, який у ході судового слідства пояснив, що 1.12.2009 р. він та ОСОБА_5 прибули за викликом у НВО-3, оскільки згідно отриманого повідомлення невідома особа вчиняє хуліганські дії. Прибувши у НВО, побачили, що ОСОБА_3 тримав на руках малолітнього сина і намагався вийти з приміщення. Йому були зроблені зауваження, однак останній перебував у нетверезому стані, ображав вихователів, штовхався. ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_3, взяв його за руку, попросив заспокоїтись. Коли вихователь забирала дитину, ОСОБА_3 завдав удару ОСОБА_5 у ліву частину обличчя. При супроводі до відділу міліції чинив опір;

- показами як свідка у ході досудового слідства ОСОБА_7, яка пояснила, що вихователь повідомила її, що ОСОБА_3 прийшов забирати дитину у нетверезому стані, ледь тримався на ногах. Йому пояснили, що у такому стані він не може забрати дитину. Останній почав кричати, штовхнув її, тому працівники змушені були викликати працівників міліції (а. с. 40-42);

- показами як свідка ОСОБА_8, яка у ході досудового слідства пояснила, що 1.12.2009 р. після 16 год. ОСОБА_3 прибув у заклад у нетверезому стані, тому йому не дозволили забрати сина. Останній поводився неадекватно, ображав присутніх. Коли прибули працівники міліції, вона бачила як ОСОБА_3 завдав удару кулаком в обличчя одному з працівників міліції (а. с. 49).

Винність ОСОБА_3 також підтверджується наступним:

- висновком судово-медичної експертизи №101 від 19.01.2010 р., згідно якої у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді крововиливу мяких тканин нижньої повіки лівого ока, що міг утворитись від дії твердого тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею по механізму удару та за своїм характером є легким тілесним ушкодженням (а. с. 66).

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 342 КК України як умисні дії, які виразилися в опорі працівникам правоохоронного органу, під час виконання ними службових обовязків, також за ч. 2 ст. 345 КК України як умисні дії, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у звязку з виконанням цим працівником службових обовязків.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, дані про особу підсудного.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3, є вчинення злочинів у стані алкогольного спяніння.

Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_3 є те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро кається у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину.

ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, а тому відповідно до ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 342 КК України у виді обмеження волі на 1 рік;

за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Логінова С.М.