Справа № 752/8557/15-к
Провадження №: 1-кп/752/222/16

У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
05.02.2016 року м. Київ

Колегія суддів Голосіївського районного суду міста Києва в cкладі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження № 0012231 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и л а :
до Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.
Прокурор вважав обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України та просила призначити справу до судового розгляду.
Одночасно, прокурор просить продовжити міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тим, що в разі звільнення з-під варти обвинувачені можуть продовжити злочинну діяльність, уникати проведення процесуальних дій.

Захисники та обвинувачені заперечили щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, просили повернути обвинувальний акт прокуророві. Звернули увагу, що до обвинувального акту не внесено всіх виправлень, відповідно до ухвали Голосіївського Районного суду м. Києва від 28.05.2015 року. Крім того, що при зміні обвинувального акту, відбулась зміна об`єму обвинувачення в порівнянні з пред`явленою підозрою. Більше того, обвинуваченим та захисниками вручено не затверджені печаткою прокурора обвинувальні акти та без цивільних позовів.
Крім того, захисниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявлено клопотання, які підтримані обвинуваченими, про зміну запобіжних заходів їхнім підзахисним з тримання під вартою на домашній арешт. Мотивовані клопотання, зокрема тим, що у ОСОБА_9 на утриманні перебуває неповнолітня дитина віком 1 рік, крім того він одружений, та не має мети ухилятись від суду або вчиняти нові злочини. Обвинувачений ОСОБА_8 має молодий вік, а на час вчинення інкримінованих злочинів, мав вік, взагалі, 19 років.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, ознайомившись з обвинувальним актом та долученим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, колегія суддів прийшла висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону та підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Так, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28.05.2015 року, яку ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17.09.2015 року залишено без мін, було повернуто обвинувальний акт від 20.05.2015 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України та перелічено невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.
05.11.2015 року ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва повторно повернуто обвинувальний акт з аналогічних підстав.
Під час підготовчого судового засідання встановлено, що в обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не внесено всіх виправлень, відповідно до ухвал Голосіївського районного суду м. Києва від 28.05.2015 року та Апеляційного суду м. Києва від 17.09.2015 року, а тому він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить чіткого і конкретного формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно до положень закону та норм міжнародного права.
Так, виходячи з положень ст. 291 КПК України, після викладу фактичних обставин справи та кваліфікації дій, повинно міститись формулювання обвинувачення. Проте у обвинувальному акті формулювання обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутнє.
Вказана неконкретність є істотним порушення вимог закону, зокрема права на захист обвинувачених, і позбавляє суд можливості призначити дане провадження до судового розгляду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України ухвали суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України, а тому колегія суддів вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором в наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості окремих частин тексту обвинувального акта, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

Інші доводи викладені захисниками не є підставами для повернення обвинувального акту.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачуються у вчиненні, особливо тяжкого злочину проти власності. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинувачених винуватими в інкримінованому їм злочині, майновий стан, відсутність офіційного працевлаштування, кількість епізодів щодо вчинення яких вони притягаються до відповідальності, а також ті обставини, що злочинні дії були припинені правоохоронними органами, що свідчить про намір останніх продовжувати свої злочинні дії, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому у колегії суддів немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, колегія враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків, розмір майнової шкоди, вчинення якої інкримінується обвинуваченим.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисників, про зміну обвинуваченим запобіжного заходу не підлягають задоволенню, та погоджується з позицією прокурора щодо продовження обвинуваченим обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 395 КПК України, колегія суддів -
у х в а л и л а :
обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0012231 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 1.
Відмовити в задоволенні клопотань захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зміну обвинуваченим запобіжного заходу.
Продовжити дію існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 05.04.2016 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3