Справа № 1 la-217/10 Головуючий: Рибачук А.І.
Категорія: ч.1 ст.296 КК України Доповідач: Валько Н.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року квітня 23 дня Колегія Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі :

Головуючого - Леона О.І. Суддів - Валько Н.М., Перетятька В.О.

З участю прокурора - Телепка В.В. Потерпілого - ОСОБА_1 CO.

Адвоката - ОСОБА_2

Засудженого - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінальну справу за апеляціями прокурора Малахівського Ю.В., засудженого ОСОБА_3 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 14 вересня 2009 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Даним вироком

ОСОБА_4, 02 січня 1986 року

народження у м.Трускавці Львівської області,

громадянин України, українець, із середньою

спеціальною освітою, не одружений, працюючий

медбратом у Трускавецькій міській лікарні, раніше

не судимий, прож.: Львівська область,

м.Трускавець, вул. І.Мазепи,24/53, -

визнаний винним та засуджений за ознаками ч.1 ст.296 КК України до штрафу у розмірі 8500 ( вісім тисяч п'ятсот ) грн.

Запобіжний захід - підписку про невиїзд засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу залишено без змін.

Вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за те, що він, 01 січня 2008 року біля 03 год. 50 хв., перебуваючи у м.Трускавці по вул.Річки, неподалік магазину « Альфа », підійшов до неповнолітнього ОСОБА_1 та безпричинно, з хуліганських спонукань, ігноруючи елементарні норми і правила поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, наніс потерпілому ОСОБА_1 CO. удар в обличчя, внаслідок чого в останнього сталася кровотеча з носа.

У поданій апеляції прокурор Малахівський Ю.В., оскаржуючи вирок суду першої інстанції, вказує на те, що, на його переконання, при призначенні судом покарання ОСОБА_4, належним чином не були оцінені дані про особу підсудного, не врахована та обставина, що він у вчиненому не розкаявся, заподіяну злочином шкоду не відшкодував та заперечив будь-яку причетність до вчинення злочину. Просить вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 14 вересня 2009 року скасувати у зв'язку із невідповідністю призначеного покарання особі засудженого внаслідок його мякості та постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.296 КК України у вигляді штрафу у розмірі 17 000 ( сімнадцять тисяч ) грн.

У поданій апеляції засуджений ОСОБА_3, не погоджуючись із прийнятим відносно нього рішенням судом першої інстанції, вказує на те, що із постановленим відносно нього вироком по даній справі він не згідний, оскільки, на його переконання, вирок відносно нього є необгрунтований і не базується на матеріалах як досудового, так і судового слідства; має місце неправильне застосування кримінального закону. При цьому, покликається на те, що він ОСОБА_1 не бив, його не знає і з ним у визначений обвинувальним вироком час не зустрічався. Крім цього, зазначає, що ОСОБА_1 чи його представники у правоохоронні органи з приводу побиття не зверталися; не здобуто будь-яких доказів щодо наявності у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень; не встановлено очевидців побиття ним ОСОБА_1 CO., допитаний в якості свідка ОСОБА_5 ствердив, що він не був очевидцем побиття ОСОБА_1 CO. і йому відомо зі слів ОСОБА_1 CO., що того вдарив невідомий. Окрім цього, апелянт стверджує, що ОСОБА_1 CO. перебуває у приятельських стосунках із братами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і має місце завідомо неправдиве повідомлення про вчинення ним хуліганських дій по відношенню до ОСОБА_1 CO. Просить оскаржуваний ним вирок скасувати, а справу скерувати прокурору м.Трускавця для проведення додаткового розслідування.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який не підтримав жодної із поданих учасниками судового розгляду апеляцій, вважає вирок суду відносно ОСОБА_3 законним і обґрунтованим, а подані учасниками судового розгляду апеляції такими, що не підлягають до задоволення, думку засудженого ОСОБА_3, який повністю підтримав подану ним апеляцію, заперечивши апеляцію, подану прокурором, позицію адвоката ОСОБА_2, який повністю підтримав позицію, заявлену його підзахисним, думку потерпілого ОСОБА_1 CO., який повністю підтримав позицію прокурора, заявлену ним у засіданні апеляційної інстанції, вважає вирок суду першої інстанції законним і обгрунтованим, клопоче про залишення його без змін, а поданих учасниками судового розгляду апеляцій без задоволення, вивчивши матеріали кримінальної справи та проаналізувавши доводи поданих учасниками судового розгляду апеляцій, Колегія Суддів вважає, що такі до задоволення не підлягають.

До даного висновку Колегія Суддів приходить, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів даної кримінальної справи, 01 травня 2008 року прокурор м.Трускавця ОСОБА_8, розглянувши матеріали протокольної форми відносно ОСОБА_3, керуючись вимогами чинного КПК України, прийняв рішення щодо порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.296 КК України ( т. 1 а.с.1, постанова про порушення кримінальної справи від 01 травня 2008 року ). Вказана постанова, як вказують матеріали кримінальної справи, ніким не змінена, не скасована, відтак, має законну силу.

У засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 чітко вказав на ОСОБА_4, як на особу, яка вчинила відносно нього незаконні дії 01 січня 2008 року біля 03 год. 50 хв.. перебуваючи у м.Трускавці по вул.Річки, безпричинно заподіявши йому удар в обличчя, внаслідок чого у нього з носа пішла кров. Крім цього, в Апеляційному суді Львівської області потерпілий ОСОБА_1 заявив, що ні на досудовому слідстві, ні у суді першої інстанції він жодних позовних вимог до ОСОБА_3 не заявляв і не заявлятиме у майбутньому; вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 є правильним і відповідає закону. Що стосується братів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, він вважає, що стосунки між ними ніяк не впливають на викладену даними учасниками позицію у контексті матеріалів даної кримінальної справи. Потерпілий вказав, що жодних підстав обмовляти ОСОБА_3 він, як потерпілий, не має. Потерпілий ввважає вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а подані прокурором та засудженим апеляції без задоволення.

Крім цього, Колегія Суддів вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, правильно поклав основу вироку в якості доказів:

-Протокол допиту потерпілого ОСОБА_1 на досудовому слідстві від 15 травня 2008 року, згідно з яким, потерпілий ОСОБА_1 вказав на те, що 01 січня 2008 року після зустрічі ОСОБА_9 він разом із ОСОБА_5 знаходився у центрі м.Трускавця біля новорічної ялинки. Познайомившись із двома дівчатами та проходячи повз кінотеатр « Злата », він зустрів свого знайомого ОСОБА_6, з яким зупинився порозмовляти, а ОСОБА_5 пішов із дівчатами вперед. Потерпілий наздогнав їх біля магазину « Альфа ». У цей момент він побачив, що йому назустріч йдуть два хлопці, одним з яких був ОСОБА_3 Коли вони порівнялися з ним, то хтось із хлопців сказав: « Той ». У цей момент ОСОБА_3 наніс йому удар кулаком в обличчя, від чого у нього з носа потекла кров. Після цього він сказав хлопцям, що він їх бачить вперше. Тоді хлопці переглянулись і пішли в напрямку кінотеатру « Злата » ( т. 1 а.с. 169-170 );

-Показання потерпілого ОСОБА_1 CO., дані ним у ході судового розгляду даної справи судом першої інстанції, у ході яких потерпілий вказав на те, що 01 січня 2008 року, коли він ішов разом із ОСОБА_5 та дівчатами, до нього підійшло двоє хлопців, один з яких -ОСОБА_3, він наніс потерпілому удар кулаком в обличчя, після чого у нього з носа та губи почала текти кров. Побачивши його лице, ОСОБА_3 разом з іншим хлопцем пішов геть;

-Показаннями свідка ОСОБА_5 у ході судового розгляду справи, який вказав на те, що 01 січня 2008 року після зустрічі ОСОБА_9 він разом із ОСОБА_1 та двома дівчатами поверталися у с.Станеля для продовження святкування ОСОБА_9. ОСОБА_1 став розмовляти із своїм знайомим, якого зустрів, а він із двома дівчатами пішов вперед. ОСОБА_10, наздогнавши їх біля магазину, сказав, що невідомий хлопець вдарив його в лице.

Колегія Суддів вважає, що Трускавецький міський суд, вирішуючи питання кваліфікації дій ОСОБА_3 за вчинене ним суспільно-небезпечне діяння, прийшов до правильного висновку про необхідність кваліфікації його дій за ч.1 ст.296 КК України.

На переконання Колегії Суддів, висновки суду про винуватість засудженого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджені доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Усім доказам суд дав належну оцінку, яка не викликає сумнівів у її об'єктивності та обгрунтованості.

Порушень вимог чинного законодавства України при постановленні вироку по даній справі Колегією Суддів не встановлено.

Покарання засудженому ОСОБА_4 за ч.1 ст.296 КК України призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, обставин, які пом'якшують його покарання, відсутності обставин, які б обтяжували його покарання, з урахуванням даних, які характеризують особу засудженого.

Доводи поданих учасниками судового розгляду апеляцій правильних висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування постановленого судом вироку Колегія Суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.362;366; 377; 379 КПК України, Колегія Суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Малахівського Ю.В., засудженого ОСОБА_3 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 14 вересня 2009 року відносно ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 14 вересня 2009 року відносно ОСОБА_4 - без змін.

Ухвала виготовлена у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

С У Д Д І:

О.І.ОСОБА_11ОСОБА_12Перетятько