АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/2026/2015 Категорія КК: п. п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарях: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілого: ОСОБА_11

захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14

обвинувачених: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000026 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , обвинувачених за п.п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року обвинувальний акт відносно обвинувачених за п.п.1,6,12,13 ч.2 ст. 115 КК України ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повернуто прокурору м. Києва для усунення виявлених порушень.

Продовжено дію існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за п.п. 1, 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України до 21.12.2015 року, включно.

Продовжено дію існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому за п.п. 1, 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України до 21.12.2015 року, включно.

Продовжено дію існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченому за п.п. 1, 6, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України до 21.12.2015 року, включно.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 за п.п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України не відповідає вимогам КПК України.

Так, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_15 інкримінується вчинення умисного вбивства трьох осіб, а п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України передбачено умисне вбивство двох або більше осіб, тобто фактично обвинуваченим інкримінується вчинення злочину з кваліфікуючою ознакою, яка взагалі не передбачена ч. 2 ст. 115 КК України. Більше того, дії обвинувачених слід кваліфікувати за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України як вбивство двох або більше осіб в тому випадку, якщо дії винних охоплювались єдиним умислом і були вчинені, як правило, в одному місці, одночасно або з невеликим проміжком у часі. З описової частини обвинувального акту відносно ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_15 не вбачається, що вони діяли з єдиним умислом, направленим на вбивство двох і більше осіб, тим більше вбивства, вчинення яких інкримінуються обвинуваченим, були вчинені не одночасно, із значним проміжком в часі.

Крім того, обвинувачення сформульоване не конкретно, не деталізовані дії кожного обвинуваченого при вчиненні злочинів. З обвинувального акту неможливо встановити, які конкретно дії вчиняв кожен з обвинувачених для досягнення спільної злочинної мети, та не конкретизовано місце вчинення злочину відносно ОСОБА_20 .

Судом першої інстанції також зазначено, що ОСОБА_17 , ОСОБА_21 та ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів. ОСОБА_15 , зокрема, раніше неодноразово судимий, об`єктом злочинного посягання є життя людини, наявний корисливий мотив. Вказане свідчить про те, що обвинувачені, в разі звільнення з-під варти, можуть продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду або від виконання процесуальних рішень. Також у кримінальному провадженні не допитані потерпілі та свідки, а тому є підстави вважати, що обвинувачені можуть впливати на них. Більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою буде недостатнім для забезпечення запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що главою 27 КПК України не зазначено про можливість визначення судом вірності або повноти кваліфікації дій обвинуваченого, зазначених в обвинувальному акті, правильності та конкретності формулювання висунутого прокурором обвинувачення. Проте суд першої інстанції під час підготовчого засідання та постановлення оскаржуваної ухвали вдався до оцінки кваліфікації дій обвинувачених, правильності і конкретності висунутого обвинувачення.

В той же час, судом не зазначено норму КПК України, якій не відповідає обвинувальний акт, оскільки відповідно до вимог ст. 291 КПК України, дії обвинувачених кваліфіковані, їм надано правову оцінку, та не можливо визначити необхідність надання додаткової оцінки та/або кваліфікації діям обвинувачених на підставі викладеного формулювання обвинувачення в обвинувальному акті.

Судом першої інстанції під час проведення підготовчого засідання фактично надано оцінку діям обвинувачених та правильності кваліфікації інкримінованих їм злочинів, без проведення судового слідства, чим порушено гарантований ст. 22 КПК України принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Більше того, суд залишив поза увагою, що в обвинувальному акті наведено місце вчинення злочину відносно ОСОБА_20 , а саме в лісосмузі неподалік села Соколівка, Жашківського району, Черкаської області, приблизно на 176 кілометрі автошляху Київ - Одеса.

Також судом при постановленні ухвали не взято до уваги вимоги п.13 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 22 КПК України, з яких слідує, що висунення обвинувачення є виключною компетенцією прокурора, не може покладатися на суд, у зв`язку з чим суд при постановленні ухвали та визначенні висунутого прокурором обвинувачення, як неконкретного, вийшов за межі наданих повноважень у підготовчому судовому засіданні.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачені ОСОБА_17 , ОСОБА_16 просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, оскільки її доводи є необґрунтованими, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурорів та потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та їх захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції -скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Посилання суду першої інстанції на невідповідність обвинувального акта відносно ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 за п.п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України вимогам КПК України , як на підставу для його повернення прокурору, у зв`язку з тим, що органом досудового розслідування висунуто неконкретне обвинувачення, не деталізовано дії кожного обвинуваченого, а також не конкретизовано місце вчинення злочину відносно ОСОБА_20 , є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не можуть бути визнані необхідними та достатніми підставами для повернення обвинувального акта прокурору.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України та містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зокрема щодо дій, вчинених конкретно кожним із обвинувачених, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з положеннями закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення, яке відповідає вимогам п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні в порушення вимог закону вдався до оцінки обґрунтованості кваліфікації діянь обвинувачених, правильності та конкретності формулювання висунутого обвинувачення, чим порушив вимоги ст. 314 КПК України, перевищивши межі повноважень суду на цій стадії кримінального провадження.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов незаконного та необґрунтованого висновку про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 за п.п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 4 ст. 110, ст. 291 КПК України.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Крім того, при апеляційному розгляді кримінального провадження встановлено, що 21 грудня 2015 року спливає строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , в зв`язку з чим прокурором у кримінальному провадженні подано клопотання про продовження на два місяці строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , яке обґрунтоване тяжкістю вчиненого злочину та тим, що ризики, які існували при обранні запобіжного заходу, не зменшились.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши доводи клопотань, матеріали судового провадження, дані щодо особи кожного із обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів, в яких містяться достатні дані, що свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та виправдовують тримання обвинувачених під вартою, а саме що обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, знищити або приховати докази, перешкоджати кримінальному провадженню, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 продовженню на 60 (шістдесят) днів, оскільки застосування інших запобіжних заходів не можу попередити ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

За таких обставин клопотання обвинувачених про зміну запобіжних заходів задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-407, 419, 177, 183, 331 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року, якою обвинувальний акт відносно обвинувачених за п.п.1,6,12,13 ч.2 ст. 115 КК України ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повернуто прокурору м. Києва за для усунення виявлених порушень скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за п.п. 1, 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, строком на 60 (шістдесят) днів до 19 лютого 2016 року включно.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому за п.п. 1, 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, строком на 60 (шістдесят) днів до 19 лютого 2016 року включно.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченому за п.п. 1, 6, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, строком на 60 (шістдесят) днів до 19 лютого 2016 року включно.

В задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про зміну запобіжних заходів відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4