Справа №: 1-249/11
ВИРОК

Іменем України

"08" квітня 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Поповича С.М.

при секретарі Карпушевій О.М.

за участю прокурора Рубана В.В.

та захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, невійськовозобовязаного, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 в жовтні-листопаді 2010 року в м. Олександрії Кіровоградської області скоїв злочини проти власності при наступних обставинах.

1. 24.10.2010 року близько 02-00 год. ночі підсудний, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись біля магазину «Діана» по пр. Леніна, 67 разом із ОСОБА_3 та невстановленою слідством особою, зустріли раніше незнайомого їм потерпілого ОСОБА_4, якому ОСОБА_3, з метою заволодіння чужим майном, наказав лягти на землю, після чого разом із невстановленою слідством особою обшукали одяг потерпілого, де в кишені знайшли належний потерпілому мобільний телефон «Nokia 7360» вартістю разом із сім-картою у 215 грн. В цей час підсудний ОСОБА_2, усвідомлюючи факт скоєння злочину групою осіб, знаходився осторонь і спостерігав за обстановкою. Заволодівши телефоном, який з кишені потерпілого забрав ОСОБА_3, підсудний разом з ним та невстановленою слідством особою, зникли з місця скоєння злочину.

В ході досудового слідства кримінальна справа відносно ОСОБА_3 постановою слідчого від 23.02.2011 року провадженням закрита в звязку з його смертю по ст. 6 п. 8 КПК України.

2. 07.11.2010 року о 17 год. 30 хв. підсудний, проходячи по вул. Куйбишева, з метою викрадення чужого майна, підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, і, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для здоровя потерпілого, наніс йому удар рукою в обличчя, після чого, діючи відкрито, вихопив з рук потерпілого мобільний телефон «Nokia 5130» загальною вартістю 859 грн. і зник з місця злочину.

Допитаний в судовому засіданні підсудний повністю визнав себе винним і підтвердив зазначені обставини скоєння злочинів.

На підставі ч. 3 ст. 299 КПК України за згодою учасників судового розгляду суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії підсудного суд кваліфікує по ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими, особу винного і обставини, які помякшують і обтяжують покарання.

Підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, в скоєному щиро кається, заподіяні потерпілим збитки повністю відшкодовані, по обставинам справи співучасть підсудного і його роль у скоєнні злочину відносно потерпілого ОСОБА_4 є другорядною, що в сукупності суд визнає обставинами, які помякшують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає скоєння злочину відносно потерпілого ОСОБА_4 в стані алкогольного спяніння.

Суд також приймає до уваги, що підсудний страждає рядом захворювань, має постійне місце проживання, на момент розгляду справи утримувався під вартою на протязі майже 4-х місяців, потерпілі ОСОБА_4, ОСОБА_5 і його законний представник заперечують проти покарання підсудному з ізоляцією від суспільства.

З наведених підстав суд приходить до висновку про зменшення ступеня суспільної небезпечності особи підсудного і вважає, що необхідним і достатнім для нього є покарання виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Речовий доказ мобільний телефон «Nokia 5130» підлягає залишенню за належністю потерпілому ОСОБА_5

Судові витрати в сумі 824 грн. підлягають стягненню в прибуток держави.

Керуючись ст.ст. 321 323 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним по ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Зобовязати засудженого ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу утримання під вартою відмінити, звільнивши засудженого ОСОБА_2 із зали суду.

Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбуття покарання його перебування під вартою в період з 12 грудня 2010 року по 08 квітня 2011 року 3 місяці 27 днів.

Речовий доказ мобільний телефон «Nokia 5130» залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5

Стягнути із засудженого ОСОБА_2 в прибуток держави 824 грн. судових витрат.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Кіровоградської області на протязі 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: