Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а - 1660/2010 Головуючий у 1 інстанції: Марків Т.А.
Категорія ст. 186 ч.2 КК Україна Доповідач: Гемма Ю.М.
УХВАЛА

іменем України

28 грудня 2010 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Гемми Ю.М.,

суддів Литвиненко І.І., Сажинова В.В.,

з участю прокурора Литвиненка О.О.,

адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 жовтня 2010 року, -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_5, 09Л2Л974 року народження, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз 02.02.2009 року за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

засуджено за ст. 186 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено покарання 6 років позбавлення волі у кримінально - виконавчій установі.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою з 29.07.2009 року.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1одження. громадянина України, в силу ст.89 КК України такого, що немає судимості;

засуджено за ст. 186 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням відповідних обовязків.

Міра запобіжного заходу - підписка про невиїзд.

Вирішено питання про судові витрати.

Вироком суду ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнано винними та засуджено за те, що вони 19 липня 2009 року вранці, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою між собою, на території стадіону «Олімпійський» у м. Каховка із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя, що виразилося в утриманні рук потерпілого ОСОБА_6, відкрито заволоділи його майнам на загальну суму 2170 грн.

В апеляції прокурор посилається на незаконність вироку щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у звязку невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням

кримінально-процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особам засуджених, просить його скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд. В обгрунтування доводів указує, що судом безпідставно перекваліфіковані дії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 із ч.2 ст.187 на ч.2 ст.186 КК України оскільки-на досудовому слідстві здобуто беззаперечні докази вчинення ними розбійного нападу, що підтвердив потерпілий ОСОБА_6 як на досудовому слідстві, так і на судовому слідстві, під час якого йому були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вважає, що призначене покарання засудженим не відповідає вимогам ст. 65 КК України. При цьому суд не мотивував своє рішення про застосування ст. 75 КК України до ОСОБА_4.

У запереченнях на апеляцію прокурора адвокати ОСОБА_2, ОСОБА_7 засуджений ОСОБА_5, потерпілий ОСОБА_6 вказують на її необгрунтованість, просять вирок залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про підтримання апеляції прокурора, пояснення засудженого ОСОБА_4, його захисників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 пояснення засудженого ОСОБА_5, у яких вони заперечували проти задоволення апеляції прокурора, останнє слово ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст.374 КПК України вказівки суду, який розглянув справу з апеляційному порядку, є обовязковими для органів дізнання і досудового слідства при додатковому розслідуванні і суду першої інстанції при повторному розгляді справи.

Однак судом зазначених вимог закону при судовому розгляді справи дотримане не було.

Скасовуючи вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області віл 23.03.2010 року, яким дії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 були перекваліфіковані з розбою на грабіж, тобто із ч.2 ст.187 на ч.2 ст.186 КК України, за недоведеністю факту застосування ними насильства, небезпечного для життя чи здоровя потерпілеє: ОСОБА_6, а саме в заподіянні останньому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, та повертаючи справу на новий судовий розгляд у суд першої інстанції, апеляційний суд в ухвалі від 13.07.2010 року вказав, що при новому розгляді справи суду необхідні дослідити всі зібрані у справі докази, дати їм належну оцінку, із зазначенням мотивів, з яких суд визнає достовірними одні докази та відкидає інші та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

(а.с. 258 264)

Так, суд першої інстанції на обгрунтування свого висновку про перекваліфікацію дій ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з розбою на грабіж, послався на показання останніх про те, що вони не били ОСОБА_6 при заволодінні майном останнього, аналогічні показання потерпілого ОСОБА_6, показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з яких слідує, що до вчинення злочину засудженню., вони бачили на обличчі ОСОБА_6 синці, і той скаржився на біль у лівому боці.

Надаючи перевагу цим доказам, суд не вказав, чому він визнає їх достовірними, та чому відкидає інші зібрані у справі докази.

Як видно зі справи, їхні показання на досудовому слідстві та в судовому засіданні не є послідовними та не узгоджуються між собою, на що суд не звернув уваги під час розгляду справи, та не зясував причин, з яких вони змінили свої показання в судовому засіданні.

За таких обставин, висновок суду про те, що саме ці показання мають бути покладені в основу вироку, не можна визнати обєктивним.

Так, потерпілий ОСОБА_6 як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні послідовно стверджував, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5Інапали на нього, повалили його на землю, разом стали бити руками й ногами по тілу, після чого заволоділи його майном.

(а.с. 22,219)

Він же, при предявленні для впізнання, на очних ставках із ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтвердив, що саме вони побили його під час нападу.

(а.с.39.40.41.42.43.44)

Згідно висновку судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у виді перелому ребра зліва, синці та крововиливи на голові тулубі, які утворилися від дії тупих предметів, можливо 19.07.2009 року, відносяться відповідно до середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень.

(а.с. 31,35)

При відтворенні обстановки та обставин події ОСОБА_5 розповів як вони з ОСОБА_4 вчинили розбійний напад на ОСОБА_6, повалили останнього на землю, і як ОСОБА_4 наніс удар рукою в лівий бік потерпілого.

(а.с.60 - 62)

Такі ж показання ОСОБА_5 давав у якості підозрюваного. ( а.с. 108)

В явках із повинного ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вказали про те, що вони, заподівши тілесні ушкодження потерпілому, заволоділи його майном, (а.с.7, 8)

Свідок ОСОБА_8 на досудовому слідстві показала, що вона бачила як ОСОБА_4 і ОСОБА_5 били потерпілого ОСОБА_6, який лежав на землі.

(а.с.56, 57)

Крім того, суд не звернув уваги на те, що свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на досудовому слідстві не вказували на те, що на обличчі ОСОБА_6 були тілесні ушкодження, і що той скаржився на біль у лівому боці, коли вони разом розпивали спиртні напої.

(а.с.45, 48, 49, 52, 53, 56, 57)

Також не вказували на наявність у ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень у судовому засіданні засуджені ОСОБА_4 і ОСОБА_5, на що суд взагалі не звернув уваги.

(а.с.309-311)

Проте, суд наведеним доказам не дав належної оцінки та не навів у вироку переконливих мотивів, з яких він відкидає ці докази.

Отже, висновок суду про те, що показання зазначених вище осіб не можуть бути покладені в основу вироку та не відповідають іншим зібраним у справі доказам, не можна визнати правильним.

Судом установлено, що 19.07.2009 року потерпілому ОСОБА_6 тупими предметами заподіяно перелом лівого ребра, синці та крововиливи на голові й тулубі, які відносяться відповідно до середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень.

Однак, суд зробив передчасний та необгрунтований висновок про те, що середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому були заподіяні не діями засуджених.

Поза увагою суду залишилося й установлений у судовому засіданні факт того, що завдання тілесних ушкоджень на голові потерпілого при падінні з висоти власного зросту край сумнівне.

Оскільки на порушення вимог ч. 7 ст. 374 КПК України судом першої інстанції не були виконані вказівки апеляційного суду, допущено однобічність судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, вирок суду щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не можна визнати незаконним і необгрунтованим, тому він підлягає скасуванню, а кримінальна справа направленню на новий судовий- розгляд у суд першої інстанції, який має бути проведений із дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.

Під час нового судового розгляду суду необхідно усунути зазначені порушення закону, дослідити обставини, зазначені в ухвалі апеляційного суду, ретельно перевірити зібрані у справі докази, дати їм належну оцінку із зазначенням мотивів, з яких суд визнає достовірними одні докази та відкидає інші, і в залежності від установленого постановити законне та обґрунтоване й належним чином умотивоване рішення.

Якщо при новому розгляді справи, суд визнає винними ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, то покарання призначене ОСОБА_4В із застосуванням ст. ст.75, 76 КК України слід визнати надто мяким.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,- задовольнити.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 жовтня 2010 року щодо ОСОБА_5, ОСОБА_4 скасувати, а справу

повернути на новий судовий розгляд у той же суд зі стадії судового розгляду, але в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді: