Справа № 1-151/2010 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2010 року

Ленінський районний суд. м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - Олефір М.В.,

при секретарі судового засідання - Семеновій О.О.,

з участю прокурора Кошурко Р.В.

законного представника неповнолітнього підсудного - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу по

обвинуваченню:

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.

Сланець Миколаївської області, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого, раніше не судимого, в злочині передбаченому ст.ст. 190 ч.1, 185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2009 року, близько 23 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_3, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, знаходячись в кімнаті № 7 гуртожитку за адресою вул. Космонавтів, 66 в м. Миколаєві, зловживаючи довірою неповнолітнього ОСОБА_4, під виглядом здійснення дзвінка, взяв у останнього мобільний телефон марки «Нокія 6300» вартістю 700 грн., що належить його матері ОСОБА_5 та зник з вищевказаним майном, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 700 гривень.

Крім того, в ніч з 17.09.2009 року на 18 вересня 2009 року, близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_3, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись в кімнаті № 8 гуртожитку за адресою вул. Космонавтів, 66 в м. Миколаєві, таємно викрав мобільний телефон марки «Бенкью Сіменс Е 71» вартістю 300 гривень, що належить який знаходився в користуванні у неповнолітнього ОСОБА_6, чим завдав збитки на вказану суму, та мобільний телефон марки «Нокія 6131» вартістю 400 гривень, що належить ОСОБА_7, який знаходився в користуванні у неповнолітнього ОСОБА_8, чим завдав збитки на вказану суму. Після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину в предявленому обвинуваченні

визнав повністю, суду пояснив, що 17 вересня 2009 року він попросив у ОСОБА_4

мобільний телефон для того, щоб нібито продзвонити, але при цьому у нього був умисел на його викрадення. Скориставшись довірою ОСОБА_4 він взяв його телефон та в подальшому не повернув. В ніч з 17 на 18 вересня 2009 року в кімнаті № 8 гуртожитку по вул. Космонавтів, 66 він, таємно, викрав два мобільних телефони, які знаходились у користуванні у ОСОБА_6 та ОСОБА_8, викрадені телефони в подальшому використав на власний розсуд.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_3, крім його власного визнання, у скоєні злочинів передбачених ст. 190 ч.1, ст.185 ч.2 КК України, підтверджується письмовими доказами:

-Протоколом огляду місця події від 18.09.2009 року /а.с.3/, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто кімната № 8 по вул. Космонавтів , в м. Миколаєві, звідки зникли мобільні телефони;

-Протоколом виїмки від 21 вересня 2009 року /а.с.16/, відповідно до якого в

присутності понятих ОСОБА_8 добровільно видав мобільний телефон «Нокія 6131»;

-Протоколом виїмки від 21 вересня 2009 року /а.с.17/, відповідно до якого в

присутності понятих ОСОБА_9 в добровільному порядку видав мобільний телефон марки «Бенкью Сіменс»;

Протоколом огляду предметів від 22.09.2009 року /а.с.41/, відповідно до якого в

присутності понятих оглянуто мобільні телефони марки «Нокія»» та марки «Бенкью Сіменс», що були добровільно видані в процесі виїмки;

Розпискою потерпілої ОСОБА_10 /а.с.47/, відповідно до якої вона отримала викрадений у її сина мобільний телефон;

-Розпискою потерпілої ОСОБА_11 /а.с.52/, відповідно до якої вона отримала від працівників міліції викрадений у її сина мобільний телефон;

Протоколом виїмки від 03.10.2009 року /а.с.59/, відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_4 видав мобільний телефон марки «Нокія 6300»;

-Протоколом огляду предметів від 03.10.2009 року /а.с.64/, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто мобільний телефон марки «Нокія 6300»;

-Розпискою потерпілої ОСОБА_5 /а.с.66/, відповідно до якої вона отримала належний їй мобільний телефон, що обманним шляхом викрадений у її сина.

А тому суд вважає, що дії ОСОБА_3 органами досудового слідства кваліфіковані вірно за ст.190 ч. 1 КК України, так як він заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою /шахрайство/ та за ст. 185 ч.2 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, повторно, а тому по даних статтях він і повинен нести кримінальну відповідальність.

При призначенні підсудному ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що ним скоєно злочини, один з яких відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше не судимого, за місцем проживання характеризується позитивно; обставини, що обтяжують покарання не виявлені; враховуючи обставини, що помякшують покарання, а саме щире розкаяння у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323,324 КК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченому ст. ст. 185 ч. 2 та 190 ч. 1 КК України та призначити йому покарання по статті 185 ч. 2 КК

України - один рік три місяці позбавлення волі по ст.. 190 ч. 1 КК України - один рік

виправних робіт з утриманням в дохід держави 10 % заробітної плати.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого

покарання більш суворим, остаточно призначити один рік і три місяці позбавлення волі. .

На підставі ст.ст. 75 та 104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання

з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти обовязок періодично

зявлятися для реєстрації в органи КВС.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3- підписку про невиїзд залишити до вступу

вироку в законну силу.

Вирок суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в 15 діб з дня його проголошення.

Головуючий по справі суддя: