Іллінецький районний суд Вінницької області
В И Р О К

ІМЯМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2011 року Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

за участю прокурора Струся О.Ю.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого ,

по ст. 185ч.2, КК України,

по обвинуваченню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого-,

по ст. 185 ч.2 КК України,

по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець та жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого-,

по ст.185 ч.2 КК України,

по обвинуваченню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженець та жителя ІНФОРМАЦІЯ_9, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_10, раніше не судимого-,

по ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_11, неповнолітнім ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12, та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_13, 28 серпня 2011 року, близько 22.00 години, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, підїхали на гужовій підводі до приміщення непрацюючої та неогородженої молочно-тваринної ферми (МТФ), що поблизу вул. Миру, с. Романів - Хутір, Іллінецького району, Вінницької області, яке належить Іллінецькому державному аграрному коледжу, біля якого помітив металеві ваги, балансова вартість яких згідно довідки № 577 від 29.08.2011 року становить 5000 гривень, які завантажили на гужову підводу та таємно викрав їх чим заподіяв Іллінецькому ДАК матеріальної шкоди на загальну суму 5000 гривень.

ОСОБА_3 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12, неповнолітнім ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_14, та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_13, 28 серпня 2011 року, близько 22.00 години, взявши однокінну гужову підводу своїх батьків з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, підїхав даною підводою до приміщення непрацюючої та неогородженої молочно-тваринної ферми (МТФ), що поблизу вул. Миру, с. Романів - Хутір, Іллінецького району, Вінницької області, яке належить Іллінецькому державному аграрному коледжу, біля якого помітив металеві ваги, балансова вартість яких згідно довідки № 577 від 29.08.2011 року становить 5000 гривень, які завантажили на гужову підводу та таємно викрав їх чим заподіяв Іллінецькому ДАК матеріальної шкоди на загальну суму 5000 гривень.

ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_11, неповнолітнім ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_14, та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_13, 28 серпня 2011 року, близько 22.00 години, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, підїхали на гужовій підводі до приміщення непрацюючої та неогородженої молочно-тваринної ферми (МТФ), що поблизу вул. Миру, с. Романів - Хутір, Іллінецького району, Вінницької області, яке належить Іллінецькому державному аграрному коледжу, біля якого помітив металеві ваги, балансова вартість яких згідно довідки № 577 від 29.08.2011 року становить 5000 гривень, які завантажили на гужову підводу та таємно викрав їх чим заподіяв Іллінецькому ДАК матеріальної шкоди на загальну суму 5000 гривень.

ОСОБА_5 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_14, неповнолітнім ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_11, та неповнолітнім ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12, 28 серпня 2011 року, близько 22.00 години, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, підїхали на гужовій підводі до приміщення непрацюючої та неогородженої молочно-тваринної ферми (МТФ), що поблизу вул. Миру, с. Романів - Хутір, Іллінецького району, Вінницької області, яке належить Іллінецькому державному аграрному коледжу, біля якого помітив металеві ваги, балансова вартість яких згідно довідки № 577 від 29.08.2011 року становить 5000 гривень, які завантажили на гужову підводі та таємно викрав їх чим заподіяв Іллінецькому ДАК матеріальної шкоди на загальну суму 5000 гривень.

Будучи допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_2 свою вину в вчиненому ним злочині передбаченому ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та показав що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_15 - 2, Іллінецького району, Вінницької області разом зі своєю родиною. На даний час він навчається в ЦПТО №1 м. Вінниця на 3 курсі. Так, 28 серпня 2011 року, близько 12 години він зустрівся в с. Романів-Хутір разом зі своїми знайомими ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з якими в них виникла розмова в ході якої ОСОБА_3 їм запропонував здійснити крадіжку механічної ваги яка знаходилась біля молочно-тваринної ферми (МТФ) с. Романів-Хутір. Цього ж дня в вечірню пору, близько 22:00 години коли стемніло вони зустрілись в с. Романів-Хутір, ОСОБА_3 приїхав на місце зустрічі на однокінній, гужовій підводі своїх батьків якою вони поїхали до приміщення МТФ. По приїзду вони залишили підводу з конем біля приміщення МТФ, а самі пішли до входу в дане приміщення (вагової) де помітили металеву конструкцію у вигляді ваг чотирикутної форми, які лежали на землі. ОСОБА_3 трохи підвівши підводу для того, щоб можна було вагу завантажити на підводу і після того вони четверо стали з чотирьох боків та підняли дану вагу, з землі, погрузивши її на підводу. Коли вони виїхали з території МТФ і рухаючись по ґрунтовій дорозі по під лісосмугу в напрямку с. Романів-Хутір то він помітив світло фар від легкового автомобіля і вони злякавшись злізли з підводи та втекли в лісосмугу. Хто саме підїхав в той час на автомобілі йому було не відомо. Дану вагу вони вирішили сховати в лісосмузі для того, щоб в подальшому її здати на металобрухт, а саме завезти на станцію Липовець де знаходяться пункти прийому металобрухту. Також, він пояснив, що приміщення МТФ біля якого знаходилася вага не огороджене, не працююче, вхідні двері приміщення були відсутні на час вчинення ним даної крадіжки та сама металева вага лежала на землі біля приміщення МТФ. Свою вину він визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому і просить суд суворо його не карати.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в вчиненому ним злочині передбаченому ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та показав що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_16 - 10, Іллінецького району, Вінницької області разом зі своєю родиною. Влітку 2011 року він їздив косити худобі траву до приміщення МТФ де помітив на землі металеву вагу. Так, 28 серпня 2011 року, близько 12 години він зустрівся в с. Романів-Хутір разом зі своїми знайомими ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5. При зустрічі із даними друзями, з ними виникла розмова в ході якої він їм запропонував здійснити крадіжку даної механічної ваги яка знаходилась біля приміщення молочно-тваринної ферми (МТФ) с. Романів-Хутір. Обміркувавши свої дії, цього ж дня в вечірню пору, близько 22:00 години коли стемніло вони зустрілись в с. Романів-Хутір, він приїхав на місце зустрічі на однокінній, гужовій підводі своїх батьків, якою вони поїхали до приміщення МТФ. Гужову підводу він взяв без дозволу батька, таємно від рідні. По приїзду вони залишили підводу з конем біля приміщення МТФ, а самі пішли до входу в дане приміщення де помітили металеву конструкцію у вигляді ваг чотирикутної форми, яка лежали на землі. Він трохи підвівши підводу, для того щоб можна було вагу завантажити на підводу і після того вони четверо стали з чотирьох боків та підняли дану вагу завантаживши її на підводу. Для того щоб ніхто їх не помітив вони вирішили поїхати в обїзну і коли виїхали з території МТФ і рухаючись по ґрунтовій дорозі по під лісосмугу в напрямку с. Романів-Хутір то він помітив світло фар від легкового автомобіля і вони злякавшись злізли з підводи та втекли в лісосмугу. Дану вагу вони вирішили сховати в лісосмузі для того, щоб в подальшому її здати на металобрухт, а потім на даній підводі її завезти на станцію Липовець, де знаходяться пункти прийому металобрухту. Кошти від даної ваги вони вирішили поділити порівну, приміщення МТФ біля якого знаходилася вага не огороджене, не працююче, вхідні двері приміщення були відсутні на час вчинення ними даної крадіжки. Свою вину він визнає повністю та щиро кається у вчиненому і просить суд його с суворо не карати.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудній ОСОБА_4 свою вину в вчиненому ним злочині передбаченому ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та показав що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_15 - 18, Іллінецького району, Вінницької області разом зі своєю родиною. Так, 28 серпня 2011 року, близько 12 години він зустрівся в с. Романів-Хутір разом зі своїми знайомими ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5. При зустрічі із даними друзями в них виникла розмова в ході якої ОСОБА_3 запропонував здійснити крадіжку механічної ваги яка знаходилась біля молочно-тваринної ферми (МТФ) с. Романів-Хутір. Цього ж дня в вечірню пору, близько 22:00 години коли стемніло вони зустрілись в с. Романів-Хутір, ОСОБА_3 приїхав на місце зустрічі на однокінній, гужовій підводі своїх батьків якою вони поїхали до приміщення МТФ. По приїзду вони залишили підводу з конем біля приміщення МТФ, а самі пішли до входу в дане приміщення (вагової) де помітили металеву конструкцію у вигляді ваг чотирикутної форми, яка лежала на землі. ОСОБА_3 трохи підвівши підводу для того, щоб можна було вагу завантажити на підводу і після того вони четверо стали з чотирьох боків та підняли дану вагу, з землі, погрузивши її на підводу. Коли вони виїхали з території МТФ і рухаючись по ґрунтовій дорозі по під лісосмугу в напрямку с. Романів-Хутір то він помітив світло фар від легкового автомобіля і вони злякавшись злізли з підводи та втекли в лісосмугу. Хто саме підїхав в той час на автомобілі йому було не відомо. На даний час він взнав, що то був один із охоронців Іллінецького ДАК. Дану вагу вони вирішили сховати в лісосмузі для того, щоб в подальшому її здати на металобрухт, а саме завезти на станцію Липовець, де знаходяться пункти прийому металобрухту, приміщення МТФ біля якого знаходилася вага не огороджене, не працююче, вхідні двері приміщення були відсутні на час вчинення ними даної крадіжки. Свою вину він визнає повністю та щиро кається у вчиненому і просить суд суворо його не карати.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в вчиненому ним злочині передбаченому ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та показав що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_17 - 1, Іллінецького району, Вінницької області. Так, 28 серпня 2011 року, в денну пору він знаходився в с. Романів-Хутір, Іллінецького району, Вінницької області де розмовляв зі своїми товаришами ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4. В ході розмови ОСОБА_3 запропонував викрасти металеву вагу яка знаходилась біля приміщення МТФ, що поблизу с. Романів-Хутір та в подальшому здати її на металобрухт на станції Липовець, де знаходяться пункти прийому металобрухту, а гроші поділити порівну. На дану пропозицію вони погодились з метою заробити таким чином грошей. Цього ж самого числа близько 22:00 години вони четверо зібрались в с. Романів-Хутір для вчинення даної крадіжки. ОСОБА_3 взяв з собою гужову підводу з конем, яка знаходилась в домогосподарстві його батьків і вони поїхали до даного приміщення МТФ. По дорозі вони з сторонніх осіб нікого не бачили та, приїхавши до даного приміщення, яке було неогороджене та навколо нього росли хащі вони з підводою підїхали до входу в приміщення МТФ, де біля входу в приміщення помітили металеву конструкцію, а саме ваги, які відразу ж повантажили на підводу. Вантажили вони їх четверо взявшись за 4 кінці даної чотирикутної платформи та піднявши завантажили її на підводу. Дане приміщення МТФ на скільки йому відомо не працює та вхідні двері приміщення відсутні. Ваги лежали на землі, а місце де вони повинні знаходитись біля входу в приміщення МТФ під навісом було порожнє. Коли вони виїхали підводою за приміщення МТФ та рухались по ґрунтовій дорозі попід лісосмугу до с. Романів Хутір то він помітив автомобіль, який світив на підводу фарами і вони злякались, втекли в лісосмугу, залишивши віз з конем та вагою на дорозі. Дану вагу вони спочатку хотіли залишити в лісосмузі, але цього зробити не встигли. Після даної події він пішов до свого домогосподарства відпочивати, а 29 серпня 2011 року на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_2 та повідомив йому, що їх викликають в Іллінецький РВ УМВС. Свою вину він визнає повністю та щиро кається у вчиненому та просить суд суворо його не карати

Оскільки підсудні ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнали себе повністю винними в інкримінованих їм злочинах, погоджуються з зібраними доказами по справі, звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи за скороченою судовою процедурою, заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти розгляду справи за скороченою судовою процедурою, відповідно до ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме в частині допиту свідків.

Крім показів підсудних їх вина скоєні злочинів, підтверджується і іншими матеріалами справи, які зібрані в ході досудового слідства та дослідженими в ході судового засідання, а саме: відношенням директора Іллінецького ДАК ОСОБА_6, який просить прийняти міри до невідомих осіб, які в ніч з 28 на 29 серпня 2011 року здійснили крадіжку механічної ваги, яка знаходилась на території МТФ Іллінецького ДАК. (а.с. 7), протоколом огляду місця події від 29.08.2011 року в ході якого проведено огляд територію зерно складу Іллінецького ДАК, що в с. Романів-Хутір де було вилучено гужову підводу з конем та металеву вагу. (а.с.11), протоколом огляду місця події від 29.08.2011 року в ході якого проведено огляд місце вчинення злочину територію МТФ, що біля вул. Миру, с. Романів-Хутір, Іллінецького району, Вінницької області. (а.с. 15).

Оцінивши в сукупності всі дослідженні по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 доведена повністю, дії підсудного ОСОБА_2 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ч.2ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна-крадіжка, за кваліфікуючою ознакою вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, як помякшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, вчинення злочину неповнолітнім. Обставини, що обтяжують покарання в ході розгляду справи встановлено не було. З урахуванням наведеного, обставин справи, особи підсудного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити передбачене законом покарання в межах санкції статті 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк, відповідно до ст. ст. 75,104 КК України, тривалістю на два роки, що буде необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оцінивши в сукупності всі дослідженні по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_3 доведена повністю, дії підсудного ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ч.2ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна-крадіжка, за кваліфікуючою ознакою вчинена за попередньою змовою групою осіб. Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, як помякшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, вчинення злочину неповнолітнім. Обставини, що обтяжують покарання в ході розгляду справи встановлено не було. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити міру покарання, в межах санкції статті ч.2ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Враховуючи обставини справи, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк, відповідно до ст. ст. 75,104 КК України тривалістю на два роки, що буде необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оцінивши в сукупності всі дослідженні по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_4 доведена повністю, дії підсудного ОСОБА_4Ю органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ч.2ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна-крадіжка, за кваліфікуючою ознакою вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, як помякшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, вчинення злочину неповнолітнім. Обставини, що обтяжують покарання в ході розгляду справи встановлено не було. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити міру покарання, в межах санкції статті ч.2ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Враховуючи обставини справи, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк, відповідно до ст. ст. 75,104 КК України тривалістю на два роки, що буде необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оцінивши в сукупності всі дослідженні по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_5 доведена повністю, дії підсудного ОСОБА_5І органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ч.2ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна-крадіжка, за кваліфікуючою ознакою вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, як помякшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди. Обставини, що обтяжують покарання в ході розгляду справи встановлено не було. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити міру покарання, в межах санкції статті ч.2ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Враховуючи обставини справи, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк, відповідно до ст. 75 КК України тривалістю на два роки, що буде необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 81 КПК України.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України суд-,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні ним злочину, передбаченого ч. 2ст.185 КК України і призначити йому покарання по ст.185ч.2 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписка про невиїзд.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні ним злочину, передбаченого ч.2ст.185 КК України і призначити йому покарання по ст.185ч.2 КК України у виді двох років і шести місяців років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю на два роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписка про невиїзд.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні ним злочину, передбаченого ч.2ст.185 КК України і призначити йому покарання по ст.185ч.2 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю на два роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписка про невиїзд.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні ним злочину, передбаченого ч.2ст.185 КК України і призначити йому покарання по ст.185ч.2 КК України у виді двох і шести місяців років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю на два роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписка про невиїзд.

Речові докази по справі: механічна вага, що знаходяться на відповідальному зберіганні в Іллінецькому ДАК повернути останньому, гужову підводу, що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 повернути останній

Апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб після його проголошення, через Іллінецький районний суд.

Головуючий: /підпис/