№ 207/870/15-к
№ 1-кп/207/185/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження № 00000172 за звинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кльосов, Сарненського району Ровенської області, громадянина України, освіта середня технічна, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 296 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня технічна, розведеного, має на утриманні малолітню дитину, працює КП Дніпродзержинськтепломережа , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2015 року приблизно о 19.40. обвинувачений ОСОБА_6 разом із обвинуваченим ОСОБА_7 , обидва перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на перехресті вулиці Дніпропетровської та 3-го провулку Баглійському в м. Дніпродзержинську, маючи намір на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, діючи групою осіб, безпричинно, підійшли до раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_8 та, проявляючи особливу зухвалість, почали бити останнього, наносячи множинні удари руками та ногами, а також невстановленим предметом, підібраним на місці скоєння злочину, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку експерта № 124-Е від 10.02.2015 р. тілесні ушкодження у вигляді: двох синців та одного садна на обличчі, котрі відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. Хуліганські дії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 продовжувалися на протязі 15 хвилин, після чого останні з місця скоєння злочину зникли. Також 07.02.2015 року, приблизно о 19.55. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на перехресті вулиці Дніпропетровської та 3-го провулку Баглійському в м. Дніпро дзержинську, після скоєння хуліганських дій відносно потерпілого ОСОБА_8 , побачив, що у останнього випав мобільний телефон марки «Lenоvо А706» та потерпілий не контролює своє майно, керуючись корисливими мотивами, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, діючи таємно, підняв з землі та викрав вищезазначений мобільний телефон марки «Lenоvо А706» вартістю 2200 грн., в якому знаходилася карта пам`яті об`ємом 8 Гб вартістю 120 грн., чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2320 грн., після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину у скоєному повністю, пояснив, що у день події злочину ввечері в районі залізничної ст. Баглій у м. Дніпродзержинську разом зі своїм приятелем ОСОБА_9 вживав спиртне біля торгівельного кіоску, до них підійшов раніше незнайомий ОСОБА_10 і почав встрявати у розмову, почалась сварка, під час якої обвинувачений вдарив потерпілого, а той став комусь телефонувати, після цього підійшли якісь люди знайомі потерпілого і стали бити обвинуваченого; заяв щодо його побиття до міліції не подавав; під час бійки у потерпілого випав телефон і він його забрав, потім цей телефон викинув, де саме не запам`ятав, потім спробував його відшукати, але не знайшов, так як був у стані сильного сп`яніння; стверджує, що якби був тверезий, то не став би бити потерпілого і взагалі не вчинив би цих злочинів; на даний час відшкодував завдану потерпілому матеріальну шкоду, у скоєному розкаюється.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав вину у скоєному повністю, погодився з показами ОСОБА_6 , пояснив, що дійсно у день події злочину ввечері в районі залізничної ст. Баглій у м. Дніпродзержинську разом із ОСОБА_11 вживав алкоголь, коли до них підійшов потерпілий ОСОБА_10 почалась бійка; внаслідок цього потерпілий впав на землю на проїзджій частині, але ОСОБА_11 відтягнув його; приблизно через п`ятнадцять хвилин до них підійшли декілька чоловіків і стали бити ОСОБА_11 , потерпілий стягнув з нього одяг; він особисто один раз вдарив потерпілого держаком від лопати в область підборіддя, щоб той відпустив ОСОБА_11 , після цього сів у автомобіль і поїхав з місця події, а ОСОБА_11 пішов пішки додому; ОСОБА_11 казав, що забрав телефон потерпілого, але як він ним розпорядився не знає; потерпілий кричав, щоб йому повернули телефон; про скоєне шкодує, визнає цивільний позов потерпілого, згоден відшкодувати завдану шкоду, але на даний час за місцем роботи затримують виплату заробітної плати, тому не має коштів.
Крім повного визнання своєї провини обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів:
потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що дійсно між ним та обвинуваченими в один із днів на початку лютого 2015 року ввечері відбулась бійка в районі залізничної ст. Баглій; до даної події обвинувачених не знав; обвинувачені обидва перебували у стані сильного алкогольного спяніння, почали висловлюватись нецензурно на його адресу, виникла сварка, під час якої його стали бити руками і ногами, а потім предметом, схожим на рушницю, він захищався і під час бійки стягнув одяг з ОСОБА_11 , потім цей одяг віддав працівникам міліції; потім прийшли знайомі і допомогли відбитись від обвинувачених; заявлений цивільний позов підтримує частково і просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди 3000 грн., оскільки під час бійки був пошкоджений його верхній одяг, від решти позовних вимог відмовляється; до обвинуваченого ОСОБА_11 претензій матеріального характеру не має, оскільки той під час судового розгляду відшкодував йому матеріальну шкоду в сумі 3000 грн.; покарання просить призначити згідно закону, на суворому покаранні обвинувачених не наполягає;
протоколом огляду місця події від 07.02.2015 року зі схемою (л.с.9-11);
висновком експерта № 124-Е від 08.02.2015 року, згідно з яким знайдені у потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: двох синців та одного садна на обличчі, котрі відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею (л.с.29).
Виходячи з зібраних у справі доказів, суд вважає вину обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, а обвинуваченого ОСОБА_6 також у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повністю доведеною і кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.2 ст. 296 КК України, дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 296, ч. 1 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинувачених, суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу кожного з обвинувачених, котрі раніш не судимі у відповідності до ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, характеризуються за місцем проживання задовільно, як обставини, котрі пом`якшують вину обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає визнання вини і каяття у скоєному та добровільне відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди потерпілому; обставини, котрі пом`якшують вину обвинуваченого ОСОБА_7 - визнання вини і каяття у скоєному; обставинами, котрі обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння кожним із них; тому суд, з урахуванням думки потерпілого, який не наполягав на реальному позбавленні волі обвинувачених, вважає необхідним призначити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, але у відповідності до ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити, виходячи з вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди 3000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373- 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 296 КК України і призначити покарання :
за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;
за ч.2 ст. 296 КК України у вигляді 1 (одного) 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів у вигляді
1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину за ч.2 ст. 296 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.
Запобіжний захід ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до набрання вироком чинності не обирати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди 3000 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1