"19" лютого 2016 р. Справа № 363/524/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2016р. м. Вишгород

Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгород скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «ДБК - Партнер» на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «ДБК Партнер» звернувся до суду зі скаргою, в обґрунтування якої вказав.

28.12.2015 року слідчим Вишгородського ВП ГУ НП ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 25.12.2015р. було проведено обшук за місцезнаходженням ТОВ «ДБК-Партнер» в офісному приміщенні, розташованому за адресою: м.Київ, вул.Олени Пчілки, 2 на першому поверсі нежитлових приміщень з №1 по №9 (група приміщень №618 в літ.А). Згідно даної ухвали та протоколу обшуку від 28.12.2015 р. слідчим, окрім документації було вилучено магнітні флеш-носії інформації, комп`ютерна техніка, на якій розроблювалася документація, але вилучені первині фінансово-господарські документи ТОВ «ДБК-Партнер» щодо будівництва об`єкту по вул.Кургузова, 1-а у м.Вишгороді, вхідна кореспонденція, а також жорсткі диски та флеш-накопичувачі не можуть бути визнані речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки на їх вилучення прямо не надано дозволу в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області, а тому, на думку заявника вони є тимчасово вилученим майном. Відповідно до ст.ст.167,169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено не пізніше наступного дня, у разі якщо слідчий не звернувся до суду із клопотання про накладення арешту на дане майно, та мають бути повернуті володільцю ТОВ «ДБК-Партнер». Оскільки, у відповідності до вимог ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, на теперішній час даних клопотань судом не розглядалось, дане майно повинно бути повернуто володільцю, а саме ТОВ «ДБК-Партнер».

01.02.2016 року ТОВ «ДБК-Партнер» звернулось до слідчого відділу Вишгородського відділу поліції ГУ НП у Київській області із заявою про повернення тимчасово вилученого майна, однак станом на дату звернення зі скаргою у заявника відсутні будь-які відомості щодо задоволення чи надання відповіді на неї. У зв`язку із чим просив зобов`язати слідчого, який проводить досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 05.08.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КПК України повернути ТОВ «ДБК-Партнер» вилучені первині господарські документи, жорсткі диски та флеш-накопичувачі, які вилучено згідно до Протоколу обшуку, проведеного на підставі ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 25.12.2015р. у справі за №363/5482/15-к від 28.12.2015р. за місцезнаходженням ТОВ «ДБК-Партнер» в офісному приміщенні, розташованому за адресою: м.Київ, вул.Олени Пчілки, 2 на першому поверсі нежитлових приміщень з №1 по №9 (група приміщень №618 в літ.А).

У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «ДБК-Партнер» підтримав заявлені вимоги, надав аналогічні пояснення викладеним у скарзі. Крім того, наголосив, що оскільки в ухвалі слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 25.12.2015року не було визначено, які саме речі та документи можуть бути вилучені, а саме не зазначено їх родові ознаки та не конкретизовано, що вони є тимчасово вилученим майном, та слідчий не пізніше наступного робочого дня повинен був звернутися до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого, але до теперішнього часу це питання, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України не вирішено. Крім того, в постанові слідчого про визнання даних речей та документів речовими доказами не перелічено кожний окремо документ та не зазначено, у відповідності до вимог ст. 94, 98 КПК України, на підставі чого їх визнано речовими доказами, у зв`язку із чим просив скаргу задовольнити у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що дана скарга не підлягає задоволенню, оскільки дії слідчого, під час проведення обшуку, були проведенні на підставі ухвали слідчого судді, у відповідності до вимог діючого КПК України, усі вилучені речі та документи, відповідно до постанови слідчого визнані речовими доказами та приєднанні до матеріалів кримінального провадження. У зв`язку із чим просив у задоволенні скарги відмовити за необґрунтованістю.

Ознайомившись із наданими до суду матеріалами, заслухавши пояснення заявника, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - заявником, потерпілим, його чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Із матеріалів скарги та долучених документів вбачається, що згідно ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 25.12.2015р. було надало дозвіл на обшук за місцем знаходження ТОВ «ДБК-Партнер» в офісному приміщенні розташованому за адресою: м.Київ, вул.Олени Пчілки, 2 на першому поверсі нежилих приміщень з №1 по №9 (групу приміщень №618 в літ.А), з метою відшукування і вилучення речей і документів, які свідчать та підтверджують злочину діяльність посадових осіб Вишгородської міської ради Київської області та службових осіб ТОВ «ДБК-Партнер» .

Згідно наданої ухвали вбачається, що слідчим суддею було перевірено матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР та визначено, що дане клопотання відповідає вимогам ст.234 КПК України.

Крім того, ст. 235 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про строк дії ухвали; прокурора, слідчого, який подав клопотання; положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; житло чи інше володіння особи, які мають бути піддані обшуку; особу, якій належить житло; речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

В ухвалі слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 25.12.2015р. зазначені усі відомості, визначені ст.235 КПК України, тому посилання представника заявника на не визначення судом особи, якій дозволено проводити обшук не відповідає вимогам вказаної статті.

Крім того, в ухвалі чітко перелічені речі та документи, які може бути вилучено під час проведення обшуку, а саме - які свідчать та підтверджують злочину діяльність посадових осіб Вишгородської міської ради Київської області та службових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК-Партнер» () за період з 2011 року по теперішній час по об`єкту: «Завершення будівництва об`єкту незавершеного будівництва та житлове будівництво на вулиці Кургузова, 1-А у місті Вишгороді Київської області», зокрема магнітні та флеш-носії інформації, комп`ютерна техніка, на якій розроблювалася документація та наявні відомості щодо знесення (демонтажу) вказаного об`єкту незавершеного будівництва.

Статтею 236 КПК України визначено, що особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої дії (розшукової) мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку.

Згідно протоколу обшуку від 28.12.2015р. слідчим Вишгородського ВП ОСОБА_6 було проведено обшук, на підставі ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 25.12.2015р. у присутності ОСОБА_7 , (яка перебуває на посаді директора) та захисника ОСОБА_8 , від яких зауважень та пропозицій не надходило, у тому числі, щодо вилучення речей та документів. які не зазначено в ухвалі, або з приводу того, що ухвала суду є незрозумілою, оскільки в ній не визначено конкретних документів та речей які відшукуються та вилучаються.

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіння, користуватися та розпоряджатися певними майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. В той же час, ст.170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту.

Оскільки на теперішній час кримінальне провадження №00000100 порушено за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.367 КК України, тобто не пред`явлено підозру, а тим паче не складено обвинувальний акт, тобто відсутні особи підозрюваний, обвинувачений на майно, яких у відповідності до вимог ст.170 КПК України, може бути вирішено питання про арешт, слідчим у відповідності до вимог ст.ст. 98-100 КПК України було вирішено питання щодо визнання даних речей та документів речовими доказами, з дорученням їх до матеріалів кримінального провадження.

У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Таким чином, із наданих до суду документів вбачається, що проведення обшуку у приміщенні ТОВ «ДБК-Партнер» 28.12.2015р. було проведено на підставі ухвали слідчого судді, з дотриманням вимог ст. 235-236 КПК України, вилученні під час обшуку речі та документи, у відповідності до вимог ст. 98-100 КПК України визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження, у зв`язку із чим, слідчий суддя вважає що скарга є необґрунтованою та у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 55,56, 220, 284, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «ДБК - Партнер» на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1