Справа № 639/1106/16-к
Провадж. № 1-КС/639/145/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчо-заарештованого ОСОБА_4 , представника ХУВП №27- ОСОБА_5 , розглянувши скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на порушення прав його підзахисного ОСОБА_4 ,1985 року народження, який тримається під вартою в Харківській установі виконання покарань УДПтС України в Харківській області №27, -

В с т а н о в и в :

01.02.2016 року адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконним утримання ОСОБА_4 під вартою. При цьому посилаючись на ст. 206 КПК України, зазначив, що відповідно до вироку Дзержинського райсуду м.Харкова від 22.09.2015 року ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волів з конфіскацією майна, зараховано в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 01.04.2013р. Після проголошення вироку ОСОБА_4 тримається під вартою в умовах ХУВП №27.Тобто строк попереднього ув`язнення становить на 28.01.2016р. -2 роки 9 місяців 27 днів, що у відповідності до положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням відбуття покарання становить 5 років 7 місяців 24 дні. Посилаючись на норми Конвенції про захист прав людини та основних свобод та практику застосування їх в рішеннях Європейського суду з прав людини, просить звільнити ОСОБА_4 з-під варти, так як його тримання під вартою вважає незаконним.

Захисник в судове засідання не з`явився, просив розглянути скаргу у його відсутності. ОСОБА_4 також вимоги скарги підтримав за вищенаведених обставин.

Прокурор та представник ХУВП №27 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, оскільки на даний час наявне судове рішення, на підставі якого ОСОБА_4 тримається під вартою, що відповідно свідчить про необґрунтованість поданої скарги.

Вислухавши думку прокурора, представника ХУВП №27, дослідивши зміст поданої скарги захисника про незаконність утримання особи під вартою, матеріали судової справи та надані докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Дзержинського райсуду м.Харкова від 22.09.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів за ст.ст.190 ч.4,ч.2 ст.15,ч.4 ст.190,ч.1 ст.309 КК України та йому призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волів з конфіскацією майна, зараховано в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 01.04.2013р. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено обраний у вигляді тримання під вартою.

Даний вирок не набрав законної сили.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року частину 5 статті 72 КК України викладено в новій редакції, в якій зокрема вказано про те, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті. У разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження.

Пункти 2 та 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року визначають, що цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю. Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

При вирішенні скарги на незаконність тримання під вартою ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з довідки канцелярії Жовтневого райсуду м.Харкова в провадженні судді ОСОБА_7 знаходиться клопотання ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ст.72 КК України та дану справу призначено до розгляду на 15.02.2016р. (справа №639/1138/16к,1в-639/792/16)

Досліджені слідчим суддею докази свідчать про те, що вирок Дзержинського райсуду м.Харкова від 22.09.2015р. стосовно ОСОБА_4 ,яким запобіжний захід залишено обраний до набрання вироком законної сили - у вигляді тримання під вартою, не набрав законної сили, у зв`язку з чим останній не має процесуального статусу засудженого.

З огляду на вищевикладене, питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» не належить до повноважень слідчого судді, питання звільнення засудженого від відбування покарання підлягає вирішенню судом в порядку ст.537,539 КПК України, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, в порядку, передбаченому вище зазначеним законом.

Виходячи із вищевикладених обставин, доводи скарги захисника адвоката ОСОБА_6 щодо незаконності утримання під вартою в умовах ХУВП №27 його підзахисного ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження під час розгляду зазначеної скарги, у зв`язку з чим у задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, - У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах слідчо-заарештованого ОСОБА_4 ,1985 року народження, на незаконність утримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань УДПС України в Харківській області №27- відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1