АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1793/15 Справа № 204/5608/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисників засудженого адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2015 року.

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою суду задоволене клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Мотивуючи своє рішення, суд вказав в своїй ухвалі на те, що ОСОБА_7 засуджений за умисний тяжкий злочин, відбув більше ? строку призначеного судом покарання, характеризується задовільно, порушень режиму утримання не припускав, дисциплінарних стягнень не має, у відношення до представників адміністрації тактовний, виконує їх законні вимоги, соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує. Приймав активну участь у благоустрої молитовної каплиці, яка знаходиться на території Дніпропетровського слідчого ізолятору. Питання побутового та трудового влаштування вирішено позитивно.
В апеляції прокурор просить ухвалу районного суду скасувати повністю, ухваливши нову ухвалу, якою відмовити у задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.12014 року, на підставі ст. 81 КК України. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та не обґрунтованим.

Засуджений ОСОБА_7 та захисник засудженого адвокат ОСОБА_9 подали свої заперечення на апеляцію прокурора в яких просили відмовити в задоволенні апеляції та залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу суду не законною та не обґрунтованою і просив її скасувати та відмовити ОСОБА_7 в задоволенні клопотання, засудженого ОСОБА_7 та його захисників які заперечували проти задоволення апеляції і просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши обґрунтованість доводів апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 засуджений за ч.4 ст.190 КК України за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі.

Згідно ст. 12 КК України злочин, за який ОСОБА_7 засуджено є скоєним умисно та віднесений до категорії особливо тяжких.

Згідно п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Виходячи з вказаної норми закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язком суду, а є лише правом на застосування такого звільнення засуджених за наявності двох обов`язкових двох умов, прописаних у вищевказаній нормі закону зразковою поведінкою та ставленням до праці засуджений повинен довести своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 дійсно на момент розгляду клопотання стягнень не мав як не мав і заохочень, однак характеризується позитивно.

В той же час, ОСОБА_7 до суспільно-корисної праці не залучався, а тому в нього відсутнє сумлінне ставлення до праці, що підтверджено характеристикою Дніпропетровського СІЗО-3 згідно якої ОСОБА_7 до суспільно-корисної праці не залучався.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що засуджений ОСОБА_7 зразковою поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, оскільки відсутня одна з двох суттєвих вимог сумлінне ставлення до праці, а тому підстав для задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не вбачається.

Також встановлено, що на момент подання засудженим ОСОБА_7 клопотання він не відбув трьох чвертей строку покарання, призначеного судом, а тому й з цих підстав його клопотання не могло бути задоволене.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню а в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції задовольнити, ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2015 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо його умовно-дострокового звільнення ввід відбування покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2014 року.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який відбуває покарання в той же строк з моменту отримання копії ували апеляційного суду.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4