Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2011 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Завязуна С.М.,

суддів: Заліщука М.С. та Прокопчука С.М.,

з участю прокурора Сидоренка О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 09 червня 2011 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судиму,

засуджено за ч.1 ст.204 КК України до штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 8500 гривень.

Міру запобіжного заходу відносно засудженої до набрання вироком законної сили залишено попередню підписку про невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати за проведення судово хімічної експертизи на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області в сумі 451 грн. 08 коп.

Речові докази - скляний бутель ємністю 10 літрів із спиртом вирішено знищити.

Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_1 вчинив злочин при наступних обставинах.

ОСОБА_1, не будучи субєктом підприємницької діяльності, не маючи відповідних ліцензій на право торгівлі алкогольними напоями, вчинила умисний злочин у сфері господарської діяльності за наступних обставин: так, в травні 2009 року, переслідуючи умисел на отримання прибутку від забороненої діяльності незаконно придбала 15 літрів спирту етилового ректифікованого. Придбаний спирт перевезла до свого місця проживання розташованого за адресою с. Глинівці Андрушівського району вул. Жовтнева 6.12. В супереч вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року, щодо порядку здійснення такої діяльності, будучи не зареєстрованим як платник акцизного збору, без отримання в органах державної влади відповідних ліцензій, зберігала з метою збуту та збувала мешканцям с. Глинівці спирт по ціні 15 гривень за 0,25 літра.

22 жовтня 2010 року близько 18 години ОСОБА_1 за місцем свого проживання незаконно збула підакцизного товару спирту етилового ректифікованого в кількості 0,33 літра за ціною 18 гривень, жителю с. Глинівці ОСОБА_2.

2 січня 2011 року ОСОБА_1 за місцем свого проживання незаконно збула підакцизного товару спирту етилового ректифікованого в кількості 1,5 літра, жителю с. Глинівці ОСОБА_3 в обмін на два мішки з зерном пшениці.

3 січня 2011 року ОСОБА_1 за місцем свого проживання незаконно збула підакцизного товару спирту етилового ректифікованого в кількості 0,25 літра за ціною 15 гривень, жителю с. Глинівці ОСОБА_4.

14 січня 2011 року ОСОБА_1 за місцем свого проживання незаконно збула підакцизного товару спирту етилового ректифікованого в кількості 0,25 літра за ціною 15 гривень, жителю с. Глинівці ОСОБА_4

4 березня 2010 року о 12 годині 20 хвилин працівниками Андрушівського РВ УМВС України в Житомирській області під час огляду господарства ОСОБА_1 що в с. Глинівці, вул. Жовтнева, 12 Андрушівського району Житомирської області виявлено та вилучено скляний бутель місткістю 10 літрів заповнений прозорою рідиною.

В апеляції засуджена ОСОБА_1 просить вирок скасувати та постановити новий, яким її виправдати за ч.1 ст.204 КК України. Вказує, що своєї провини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України не визнає. Вважає вирок упередженим та незаконним. На думку апелянта, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не вірно застосовано норми матеріального права в частині кваліфікації злочину, оскільки ні досудовим слідством, ні судом не було доведено її вини, щодо незаконного придбання, зберігання та збуту з метою реалізації підакцизних товарів. Вказує, що дані нею на досудовому та судовому слідстві покази не в повній мірі відповідають дійсності, оскільки давала їх в стані сильного душевного хвилювання, не усвідомлюючи що відбувається та в чому її звинувачують. Зазначає, що 15 літрів спирту етилового ректифікованого, були придбані нею у травні 2009 року і зберігалися в її житловому приміщенні для власних потреб, з метою використання в домашньому господарстві та в медичних цілях. Мети збуту при придбанні та зберіганні спирту вона не мала. Дійсно нею декілька разів наявний в неї спирт надавався мешканцям їх села, а саме: 22 жовтня 2010 року - ОСОБА_2 близько 300 мл. спирту; 02 січня 2011 року - ОСОБА_3 1,5 літри спирту; двічі, 03 та 14 січня 2011 року ОСОБА_4 надавала спирт в загальній кількості 500 мл.. Але, вказаний спирт, цим особам не збувала і грошей при цьому від них не отримувала. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 обіцяли їй на весні допомогти по господарству, а ОСОБА_3 обміняв в неї 1,5 літри спирту на два мішка зерна пшениці.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляція засудженої не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається із матеріалів кримінальної справи, досудове та судове слідство у ній проведено з додержанням вимог кримінально-процесуального закону, порушень закону, що тягли б скасування чи зміну постановленого вироку, не встановлено, а висновки суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені перевіреними у ній та викладеними у вироку доказами. Доводи викладені засудженою в поданій апеляції є необґрунтованими і спростовуються наявними у справі доказами.

У вироку суд першої інстанції, належним чином проаналізувавши, обґрунтовано поклав в основу вироку визнавальні показання ОСОБА_1, які вона давала, як в ході досудового, так і в ході судового слідства по справі. Згідно з цими показаннями, ОСОБА_1 приблизно в травні 2009 року в м. Житомирі у невідомої особи, з метою в майбутньому перепродати, придбала близько 15 літрів спирту. В подальшому спирт продала жителям села Глинівці - наприкінці жовтня 2010 року ОСОБА_2 0,33 літра за ціною 18 гривень, в січні 2011 року ОСОБА_4 0,5 літра за 30 гривень, 1,5 літра спирту обміняла ОСОБА_3 на два мішки зерна. 4 березня 2011 року працівниками міліції в її господарстві було виявлено та вилучено скляний 10 літровий бутель заповнений спиртом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні незаконного з метою збуту, придбання, зберігання та збуту підакцизного товару (спирту ректифікованого), крім показань засудженої, підтверджується зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим. Цей висновок, зокрема, ґрунтується на фактичних даних, встановлених дослідженими в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, протоколом огляду місця події, згідно якого у ОСОБА_1 за місцем її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, було виявлено та вилучено скляну ємність 10 літрів з речовиною, яка згідно висновку експерта №2/297 від 30.04.2011 року є спиртом етиловим ректифікованим, масовою концентрацією 96,1 об.%.

Докази, на які суд першої інстанції послався у вироку, є належними та допустимими. Підстави для зміни чи скасування вироку за мотивами викладеними в апеляції засудженої ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляцію засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 09 червня 2011 року без зміни.

Судді :