Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/635/15
УХВАЛА
про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості
та повернення обвинувального акту

19.10.2015 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в приміщенні суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000258 стосовно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.110 КК України,

в с т а н о в и в:
15 жовтня 2015 року до Суворовського районного суду м. Одеси в порядку ст.283 КПК України надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.110 КК України, які того ж дня ухвалою судді були призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

ОСОБА_6 поставлено у вину вчинення наступних діянь.

В період з січня по квітень 2015 року, перебуваючи в м. Одесі та на території Російської Федерації, головний редактор та власник проросійськи налаштованого інформаційного Інтернет - порталу «Насправді» ОСОБА_6 , маючи можливість впливати на суспільну думку через підконтрольний засіб масової інформації, діючи на шкоду національній безпеці України, перебуваючи у злочинній змові з мешканцями Російської Федерації - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , громадянами України ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, переслідуючи корисні мотиви, підшукував співучасників та умисно створював передумови для подальшого незаконного проголошення суверенного державного утворення з проектною назвою «Народна Рада Бессарабії» на території південного заходу Одеської області, з фактичним виходом зі складу України територій Арцизького, Білгород-Дністровського, Белградського, Саратського, Тарутинського, Татарбунарського, Ренійського, Кілійського, Ізмаїльського районів Одеської області та як наслідок - зміною меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Згідно досягнутої злочинної домовленості, первинний етап готування до вчинення вказаного правопорушення полягав у пошуку ОСОБА_6 співучасників та спільного створення належних умов щодо: формування в суспільстві хибного враження про нездатність державних інститутів виконувати притаманні їм функції на території Арцизького, Білгород-Дністровського, Болградського, Саратського, Тарутинського. Татарбунарського, Ренійського, Кілійського, Ізмаїльського районів Одеської області; поширення думки про культурно-національну самостійність вказаних районів і спроможність на місцевому рівні приймати законодавчі акти; викликання загального невдоволення фактом перебування у складі України та створення підґрунтя для активних дій по відмежуванню території вказаних районів.

Зокрема, для досягнення вказаної протиправної мети злочинною групою, під прикриттям національних, культурних, громадських, політичних рухів Одещини, організовано дискусійні майданчики для насаджування та поширення через засоби масової інформації наступних ідей: можливість самостійного прийняття рішень спільноти Бессарабії про участь в мобілізації до лав ЗСУ; можливість створення непередбаченого законодавством України вищого законодавчого органу Бессарабії - національного парламенту; надання особливого статусу Бессарабії: від національно-культурної автономії - до самостійного державного утворення.

На наступному етапі підготовки до вчинення злочину, ОСОБА_6 , у співучасті з іншими особами, планувалось через належний йому інформаційний Інтернет - портал та інших діючих на території Одеської області Інтернет - порталах висвітлювати масштабні протестні акції на території вище перелічених районів та донести до широких верств населення хибні погляди по виправдовуванню та схваленню подальшого незаконного відділення територій Арцизького, Білгород-Дністровського, Болградського, Саратського, Тарутинського, Татарбунарського, Ренійського, Кілійського, Ізмаїльського районів Одеської області від України - у випадку взяття керівництвом держави курсу на інтеграцію в організацію північноатлантичного договору. Кінцевий результат вказаної злочинної діяльності полягав у створенні належних умов для доведення свого злочинного наміру до логічного завершення - співучасті у вчиненні дій з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, у березні та квітні поточного року, ОСОБА_6 по запрошенню ОСОБА_13 перебуваючи в м. Москва Російської Федерації, оговорювали питання утворення так званого проекту «Народної ради Бессарабії», фінансування вказаної організації, проведення конференції «Народної ради Бессарабії» в м. Одеса, залучення для участі в цій конференції представників іноземних держав з подальшим висвітленням у російських та українських засобах масової інформації його основних тезисів: необхідності національного розвитку Бессарабії, створення парламенту Бессарабії, надання особливого статусу Бессарабії та самостійного прийняття рішень щодо участі в мобілізації до лав Збройних сил України.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді створення належних умов для подальшого порушення встановленого Конституцією порядку зміни меж території та державного кордону України, ОСОБА_6 провів спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановленими особами 6 квітня 2015 року, в м. Одесі у приміщенні конференц - залу ресторану «Монте-Крісто», обумовлений з іноземним представником Російської Федерації Іналом Ардзинбою захід - конференцію «Народної ради Бессарабії», на якій проголошено відповідний маніфест з виконанням «гімну Бессарабії» та публічними закликами щодо від`єднання «Бессарабії» від України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. При цьому організатор вказаної конференції ОСОБА_11 була відсутня на вказаній конференції, оскільки 2 квітня 2015 року отримала офіційне застереження від співробітників Служби Безпеки України про неприпустимість вчинення протиправних дій.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.14, ч.2 ст.110 КК України, як готування до посягання на територіальну цілісність і недоторканість України, за кваліфікуючими ознаками: готування до вчинення дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, визначено: щире каяття, визнання провини, активне сприяння розкриттю злочину протягом досудового розслідування, позитивні характеристики за місцем реєстрації та проживання, відсутність тяжких наслідків.

Обставини, які обтяжують покарання, не встановлені.

Відповідно до укладеної 9 жовтня 2015 року угоди про визнання винуватості між процесуальним керівником в кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , в присутності захисників останнього, сторони погодились на призначення ОСОБА_6 покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді обмеження волі, строком 3 роки і 5 місяців, без конфіскації належного тому майна. При цьому на ОСОБА_6 також покладаються обов`язки: беззастережно визнати у ході судового провадження свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі повідомленої підозри; співпрацювати з органами досудового розслідування у викритті кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_11 та іншими особами за попередньою змовою, з якими він і ОСОБА_11 вчинили злочин, зокрема давати показання у якості свідка щодо відомих йому обставин про злочинні дії вказаних осіб під час досудового розслідування і судового провадження в кримінальному провадженні, в якому вони є підозрюваними (обвинуваченими).

Обвинуваченому роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого ОСОБА_6 заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди.

Захисники підтримали свого підзахисного та просили, разом з прокурором, затвердити зазначену угоду, а також просили скасувати арешт на майно, що було вилучено у ОСОБА_6 .

Дослідивши угоду про визнання винуватості, а також складений слідчим та підписаний прокурором обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , за відсутності інших клопотань учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Суворовському районному суду м. Одеси, оскільки викладене в обвинувальному акті діяння від 6 квітня 2015 року, про підозру у вчиненні якого повідомлено ОСОБА_6 , вчинене на території Суворовського району м. Одеси.

Оцінюючи умови укладеної угоди а також зміст обвинувального акту судом встановлена їх невідповідність вимогам Конституції України, КК України та КПК України, а саме:

1) всупереч вимог ст.65 КК України, узгоджена між сторонами міра покарання у виді обмеження волі, незважаючи на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 діяння та підвищеної небезпеки посягання на територіальну цілісність і недоторканість України в умовах тривалого проведення в державі анти-терористичної операції, тобто є невиправдано м`якою;

2) п.4 угоди про визнання винуватості, всупереч вимог ст.ст.469, 472 КПК України містить одночасне посилання на різні процесуальні статуси ОСОБА_6 підозрюваного та обвинуваченого;

3) всупереч вимог пункту 5 частини 2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті викладено лише зміст підозри, з послідуючими обставинами інкримінованого ОСОБА_6 злочину, тобто обвинувачення цій особі у встановленому законом порядку висунуто не було;

4) всупереч ч.1 ст.472 КПК України зміст угоди не співпадає із змістом обвинувального акту в частині інкримінованого ОСОБА_6 злочину, оскільки в угоді, в противагу змісту обвинувального акту, відсутнє посилання на вчинення останнім дій у злочинній змові з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ;

5) всупереч положення ч.1 ст.62 Конституції України про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, обвинувальний акт містить висновок про те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.14, ч.2 ст.110 КК України;

6) всупереч цього ж конституційного положення обвинувальний акт та угода містять висновки про вчинення ОСОБА_6 інкримінованих тому діянь за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , проте відсутні відомості про набрання законної сили обвинувальних вироків щодо будь-кого із зазначених осіб, чи одночасний спільний судовий розгляд кримінального провадження із ОСОБА_6 ;

7) всупереч вимог пункту 5 частини 2 ст.291 КПК України та ч.1 ст.472 КПК України в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості в якості міста вчинення злочину зазначено лише ресторан «Монте-Крісто», без будь-якого зазначення адреси його місця розташування.

В силу положень п.1 ч.7 ст.474 КПК України невідповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону тягне відмову в її затвердженні та продовження судового провадження у загальному порядку.

Згідно з п.5 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про неможливість затвердження угоди про визнання винуватості та необхідність повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 прокурору для усунення виявлених недоліків.

Стосовно ж клопотання сторони захисту про скасування арешту на вилучене у ОСОБА_6 майно, суд вважає його позитивне вирішення за таких обставин передчасним, а тому відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.291, 314-316, 474 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 9 жовтня 2015 року між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 відмовити.

В задоволенні клопотання сторони захисту про скасування арешту на вилучене у ОСОБА_6 майно - відмовити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000258 стосовно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.110 КК України, - повернути прокурору Одеської області, якого зобов`язати усунути виявлені недоліки протягом розумного строку.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000258 негайно повернути прокурору Одеської області.

Строком дії застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважати строк, визначений в ухвалі слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2015 року.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з дня її оголошення.
Головуючий ОСОБА_1