Провадження № 1-кп/521/902/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трояни, Добровиличківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, колишнього військовослужбовця стрільця 2 відділення роти в/ч НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ст. ст. 4 ч. 8, 5 ч. 1, 10, 11, 22 ч. 3 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу в.о. Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого ВРУ № 1126-VII, ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 05.04.2014 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 , призвано на військову службу у зв`язку із частковою мобілізацією.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 70, ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_2 та призначено на посаду молодшого стрільця 2 відділення з стрілецького взводу 2 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_3 , в/ч НОМЕР_2 передана в оперативне підпорядкування в/ч НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, особовий склад в/ч НОМЕР_2 був постановлений на всі види забезпечення у в/ч НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень ч. 1 п. 2 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу в/ч.

Таким чином, з 07.04.2014 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу в/ч НОМЕР_2 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військових обов`язків проходження військової служби.

Згідно з вимогами п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»,військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території в/ч або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза в/ч, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

На підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 59 від 05.12.2014 року, солдату ОСОБА_4 надано вихідні дні для вирішення соціально-побутових питань до 16.12.2014 включно. Після зазначеної дати ОСОБА_4 повинен був прибути до розташування в/ч НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, діючи в порушення вищевказаних статутних вимог та зобов`язань, ОСОБА_4 , усвідомлюючи характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настанню, діючи з метою ухилення від виконання обов`язків в/ч, 18.12.2014 року, без поважних причин, не з`явився вчасно на службу з вихідних днів до в/ч НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно був відсутній за місцем проходження військової служби до 09.06.2015 року, тобто, понад один місяць, проводячи час за власним розсудом за постійним місцем проживання АДРЕСА_1 .

У подальшому, наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 129 від 09.06.2015 року, солдат ОСОБА_4 був виключений зі списків особового складу в/ч.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Окрім повного визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких, відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, судом визнано недоцільним, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 407 ч. 3 КК України за кваліфікуючими ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, визнання вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення вперше, наявність на утриманні малолітніх дітей, позитивна характеристика за місцем проживання.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому.

При викладених пом`якшувальних покарання обставинах, котрі значно знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням того, що ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей 2004 та 2012 року народження, які потребують батьківської уваги та постійного догляду, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням норм ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Судових витрат та речових доказів по кримінальному провадженню немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Судових витрат та речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1