Справа № 11-596/2010 Головуючий в 1-й інстанції Цермолонська Л.С.
Категорія: ст.ст.185 ч.2, 297 ч.2 КК України Доповідач Латюк П. Я.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2010 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого судді Ковтуна В.П.,

суддів Латюка П.Я., Цугеля І.М.,

з участю прокурора Марцинкевича С. А.,

та захисника ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_2 на вирок Волочиського районного суду від 20 липня 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, українку, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючу, жительку с. Качуринці Волочиського району Хмельницької області, неодружену, судиму Волочиським районним судом 21.09.2009 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням, на підставі ст.75 КК України, від його відбування покарання з випробуванням тривалістю два роки,

визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 297 ч.2 КК України і призначено покарання:

- за ст.185 ч.2 КК України 1 рік позбавлення волі;

- за ст.297 ч.2 КК України 3 роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Волочиського районного суду від 21 вересня 2009 року, і остаточно призначено покарання - 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 10 травня 2010 року, та зараховано в цей строк час її перебування під вартою.

Прийнято відмову потерпілого ОСОБА_3 від позову про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди і провадження в справі в цій частині закрито.

Речові докази по справі: - два похоронні вінки, куртку, бриджі, 4 кофти, плаття, джинсові штани, залишено їх власникам відповідно ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС в Хмельницькій області 329 грн. судових витрати за проведення товарознавчої експертизи.

За вироком суду, ОСОБА_2 на початку лютого 2010 року біля 21 години, перебуваючи в будинку №16 по вул. Набережній смт. Війтівці Волочиського району в стані алкогольного сп'яніння, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, із розташованого в одній з кімнат даного будинку серванта, таємно, повторно, викрала гроші в сумі 1000 грн., три компакт-диски на суму 6,50 грн., які належали ОСОБА_6, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1006 грн. 50 коп.

03 квітня 2010 року біля 00 години, перебуваючи в с. Куровечка Волочиського району, в будинку ОСОБА_5 в стані алкогольного сп'яніння, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, вона повторно, таємно, викрала належні ОСОБА_5 жіночу демісезонну куртку марки ЕКСІМО вартістю 54 грн., жіночі бриджі марки КУКІН вартістю 45 грн., спортивну жіночу кофту марки ХАНЕС вартістю 32 грн., плаття вартістю 32 грн., жіночі штани (джинси) вартістю 84 грн., жіночу кофту вартістю 25 грн., жіночу кофту вартістю 30 грн., спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 302 грн.

07 квітня 2010 року біля 20 години 30 хвилини ОСОБА_2 перебуваючи на кладовищі в с. Медведівка Волочиського району в стані алкогольного спяніння, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, з мотивів неповаги до соціальних цінностей в суспільстві, умисно, з метою протиправного вилучення з корисливих мотивів, незаконно заволоділа з могили померлого ОСОБА_7 двома похоронними вінками загальною вартістю 170 грн., чим заподіяла моральну шкоду дружині померлого ОСОБА_8, і маючи можливість розпорядитися вінками на власний розсуд, щоб не витрачати гроші на купівлю нових вінків, віднесла їх на похорон ОСОБА_9 в с. Павликівці цього ж району.

В апеляції та доповненні до неї засуджена ОСОБА_10, не оспорюючи доведеність її участі у вчиненні цих злочинів, правильність кваліфікації, просить вирок суду змінити, із застосуванням ст.69 КК України, призначити покарання не повязане з позбавленням волі, посилаючись на те, що судом першої інстанції в достатній степені не були враховані такі обставини, які помякшують покарання як її щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, а також те, що вона виросла у малозабезпеченій сімї та виховувалась не батьками, а дідом та бабкою.

Інші учасники процесу апеляцій не подали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника на підтримку апеляції з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора, який вважає вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Вина засудженої у скоєнні інкримінованих злочинів, при наведених у вироку обставинах, відповідає фактичним даним справи, повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених доказів і ніким не оспорюється.

Отже вирок суду ґрунтується на достатніх і достовірних доказах.

Суд першої інстанції дав належну оцінку і правильно кваліфікував дії ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.297 КК України.

Покарання засудженій за вчиненні злочини призначено з дотриманням вимог ст.ст.65, 70 та 71 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винної та обставин, що обтяжують і помякшують покарання, в тому числі і тих, на які ОСОБА_2 посилається в своїй апеляції, в межах санкції інкримінованих статей.

Викладені в апеляції засудженої доводи про призначення їй покарання за вчинені злочини нижче від найвищої межі, встановленої в їх санкціях, чи переходу до іншого, більш мякого виду покарання, не зазначеного в санкціях, не заслуговують на увагу, так як відсутні виписані у ст.69 КК України підстави для цього.

Оскільки ОСОБА_2 злочини вчинила під час іспитового строку, то відповідно до положень ч.2 ст.75, ч.3 ст.78 КК України, розяснень з цього приводу, викладених у ч.4 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року з подальшими змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», її повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Вирок Волочиського районного суду від 20 липня 2010 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а її апеляцію без задоволення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду П.Я.Латюк