Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11сс/778/402/14 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ № 331/5503/14к ОСОБА_1
Категорія ст.183 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2014 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2014 року, якою у відношенні

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродження м. Маріуполь Донецької області, який має вищу освіту, слюсаря Маріупольського металургійного комбінату «Ілліча», не одруженого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.258 КК України
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з 17 липня 2014 р. з 16-00 год.

Термін дії ухвали закінчується 12 вересня 2014 р. об 16 год. 00 хв.

Як вбачається з ухвали, Старший слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000035, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2014 року, відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погодженим з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_11 .

В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що 16 квітня 2014 року, перебуваючи в місті Маріуполь Донецької області, ОСОБА_10 вступив в злочинну змову з керівниками так званого «силового блоку» терористичної організації «Донецька Народна Республіка» на вчинення терористичного акту на території військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), яка є юридичною особою, з метою заволодіння табельною вогнепальною зброєю, що знаходилась у вказаній військовій частині.

За попередньо погодженим планом терористичного акту, ОСОБА_10 повинен був організувати пересування осіб з числа мешканців міста Маріуполь в кількості до 300 чоловік, що знаходились біля захопленої терористичною організацією «Донецька Народна Республіка», будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 , до розташування військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою створення ними «живого щиту» для озброєних бойовиків «Донецької Народної Республіки», які будуть вчиняти захоплення вказаної військової частини.

Па виконання злочинної змови, 16 квітня 2014 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин, ОСОБА_10 прибув до місця розташування військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) у супроводі організованого ним особисто натовпу в кількості не менше 300 осіб, після чого з використанням звукопідсилюючої апаратури, разом з іншими, невстановленими слідством, представниками «Донецької Народної Республіки», висунув вимоги до командування військової частини забезпечити перехід особового складу військової частини НОМЕР_1 на бік так званої «Донецької народної республіки», прийняття особовим складом військової частини НОМЕР_1 присяги на вірність «Донецькій народній республіці» та передати йому та членам «Донецької народної республіки» табельну вогнепальну зброю, яка знаходилась на території військової частини, на що отримав від командування військової частини НОМЕР_1 відмову виконати зазначені вимоги.

Після отримання від командування військової частини НОМЕР_1 відмови виконати їх вимоги, ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими слідством представниками «Донецької Народної Республіки», з метою порушення громадської безпеки, вчинення підпалів військового майна, яке знаходилось на території військової частини НОМЕР_1 , та вчинення інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , залякування військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , здійснення вказаним чином впливу на прийняття командуванням військової частини НОМЕР_1 рішення про перехід особового складу військової частіш НОМЕР_1 на бік «Донецької народної республіки», прийняття особовим складом військової частини НОМЕР_1 присяги на вірність (Донецькій Народній Республіці» та передачу йому, ОСОБА_10 , та членам «Донецької Народної Республіки» табельної вогнепальної, зброї, яка знаходилась на території військової частини, закликав невстановлених осіб, що прибули разом з ним 16 квітня 2014 року приблизно о 20 годині 40 хвилин у складі натовпу до місця розташування військової частини НОМЕР_1 , кидати на територію військової частини заздалегідь пристосовані ними пляшки з запальною сумішшю, що завідомо для ОСОБА_10 могли спричинити пожежі військового майна, яке знаходилось на території військової частини, а також здійснити посіріли з заздалегідь пристосованої ними невстановленої вогнепальної зброї в бік території військової частини НОМЕР_1 , що завідомо для ОСОБА_10 могло спричинити тілесні ушкодження людям та загибель людей з числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , осіб, які знаходились у вказаному вище натовпі та мешканців будинків, розташованих по АДРЕСА_2 біля території військової частини НОМЕР_1 .

На виконання вказаних закликів ОСОБА_10 , з боку невстановлених осіб, які діяли за попередньою змовою з останнім та знаходились у складі натовпу, що зібрався біля території військової частини по АДРЕСА_2 , з метою реалізації умислу ОСОБА_10 та членів «Донецької Народної Республіки», було застосовано пляшки з запальною сумішшю, які невстановлені особи кидали на територію військової частини, а також було застосовано невстановлену вогнепальну зброю, з якої невстановленими особами, що діяли за попереднього змовою з ОСОБА_10 , було здійснено не менше трьох пострілів в бік території військової частини НОМЕР_1 .

Зазначені протиправні дії ОСОБА_10 та невстановлених органами досудового слідства осіб - членів терористичної організації «Донецька Народна Республіка», тривали приблизно з 20 години 40 хвилин 16 квітня 2014 року по 5 годину 00 хвилин 17 квітня 2014 року та були припинені спільними діями військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та працівників міліції Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області.

В результаті вказаних дій ОСОБА_10 та невстановлених органами досудового слідства осіб - членів терористичної організації «Донецька Народна Республіка», були спричинені пожежі будівель, які знаходились па території військової частини НОМЕР_1 , в результаті яких було знищене та пошкоджене військове майно військової частини НОМЕР_1 , спричинені вогнепальні поранення військовослужбовцям ОСОБА_12 , 1974 р.н. та ОСОБА_13 , 1971 р.н., які призвели до смерті останніх.

Тим самим встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_10 у вчиненні терористичного акту, тобто застосування зброї, вчинення підпалів та інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людини, та з метою впливу на прийняття рішень та вчинення дій юридичними особами, вчиненими за попередньою змовою трупою осіб, які призвели до загибелі людини, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.258 КК України.

17 липня 2014 року о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.07.2014 року ОСОБА_10 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3ст. 258 КК України.

18.07.2014 року о 15 год. 30 хв. підозрюваному ОСОБА_10 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

18 липня 2014 року була постановлена оскаржувана ухвала.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 ,, подала на неї апеляційну скаргу. Вона вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та обрати її підзахисному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши доповідача, приймаючи до уваги думку захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, висновок прокурора, на переконання якого, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_10 підозрюється, у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України, що відноситься згідно ст. 12 КК України до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на термін від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі.

Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_10 у скоєнні зазначеного злочину.

Відповідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків , а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею було встановлено, що у сукупності в матеріалах клопотання слідчим викладені обставини давали підстави вважати, що ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити новий злочин - враховуючи, що він приймав активну участь у штурмі бойовиками «силового блоку» терористичної організації «Донецька Народна Республіка» військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), а до цього брав активну участь і захопленні міськвиконкому, що з врахуванням соціального напруження у зазначеному регіоні робить неможливим виконання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Зі вказаним висновком погоджується і колегія суддів.

Доводи захисника, про відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України і про недоведення стороною обвинувачення, що більш мякий запобіжний захід не може бути застосований, є безпідставними адже вони спростовуються матеріалами провадження.

Посилання захисника в даному випаду на практику Європейського суду з прав людини не є слушними, адже слідчим суддею була врахована сукупність обставин, які давали підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не одна з цих обставин.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи па існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розмір застави об`єктивно не визначався, відповідно п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину, в результаті вчинення якого загинули люди.

За перелічених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді винесена з додержання процесуальних вимог закону є обґрунтованою і законною, тому підстав для тому її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2014 року, якою ОСОБА_10 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді