печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2013 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді: Кирилюк І.В.,
при секретарі:Туревич О.Ю.,
за участю:
особи, яка подала скаргу:ОСОБА_3,
прокурора:ОСОБА_4,
слідчого:Трубнікова Л.Л.,
слідчого:Смітюха О.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м. Києва Трубнікова Л.Л., слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м. Києва Смітюха О.Ф., Прокурора м. Києва Бескишкого М.Г., яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3.) звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м. Києва Трубнікова Л.Л. (далі - слідчий Трубніков Л.Л.), слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м. Києва Смітюха О.Ф. (далі - слідчий Смітюх О.Ф.), Прокурора м. Києва Бескишкого М.Г. (далі - прокурор), яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що ним через Прокуратуру м. Києва були подані заяви № 181 та № 182 про два службові злочини суддів Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 та ОСОБА_6., які систематично вчиняють переховування організованої службової злочинності по правоохоронним органам, переховуючи комплексні службові злочини, відомості за якими, в порушення ст.. 214 КПК України, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України, за рішенням слідчого судді здійснювалось фіксування провадження технічними засобами.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити.

Прокурор Осиченко Б.М., слідчий Трубніков Л.Л. та слідчий Смітюх О.Ф. в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечували та просили в її задоволенні відмовити, оскільки заяви ОСОБА_3 № 181 та № 182 не містили даних про злочин, а тому відомості за такими заявами не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відтак, заяви були розглянуті в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, прокурора Осиченка О.Б., слідчого Трубнікова Л.Л., слідчого Смітюха О.Ф., перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що у задоволені скарги слід відмовити, враховуючи наступне.

Так, ОСОБА_3 звернувся до Прокуратури м. Києва із заявами № 181 та № 182 про два службові злочини суддів Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 та ОСОБА_6., які систематично вчиняють переховування організованої службової злочинності по правоохоронним органам, переховуючи комплексні службові злочини.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною ч. 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов'язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Відтак, слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та поняття зареєструвати (прийняти) відповідну заяву, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Так, вказані заяви ОСОБА_3 про злочин № 181 та № 182 були прийняті та зареєстровані Прокуратурою м. Києва 01.11.2013 року.

За наслідками розгляду заяв про злочин № 181 та № 182 було направлено листи від 06.11.2013 року за підписом слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м. Києва Смітюха О.Ф., в яких зазначалось, що заяви № 181 та № 182 за своїм змістом не є заявами про кримінальне правопорушення, оскільки вони ґрунтуються лише на міркуваннях та припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об'єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов'язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, заяви ОСОБА_3 № 181 та № 182 щодо вчинення суддями Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 та ОСОБА_6 службових злочинів, за своїм змістом та суттю не є повідомленнями про злочин та стосуються професійної діяльності суддів та може розцінюватись як тиск на суддів.

Стаття 126 Конституції України гарантує незалежність і недоторканність суддів. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Згідно ст.. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що скарги на дії суддів можуть бути подані до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції України.

Отже, розглянувши заяви ОСОБА_3 № 181 та № 182 в порядку Закону України «Про звернення громадян», слідчі Прокуратури м. Києва діяли в межах наданих їм повноважень, відповідно до норм чинного законодавства.

Аналізуючи викладене, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м. Києва Трубнікова Л.Л., слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м. Києва Смітюха О.Ф., Прокурора м. Києва Бескишкого М.Г., яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 107, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м. Києва Трубнікова Л.Л., слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м. Києва Смітюха О.Ф., Прокурора м. Києва Бескишкого М.Г., яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя І.В.Кирилюк