Сокальський районний суд Львівської області
Справа № 1-99/10р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2010р. Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Пахут С.О.,

за участю секретаря Шевчук О.Б.,

за участю прокурора Шльома Р.С.,

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого в м.Кімовськ Тульської області Росія, гром.України, освіти середньо-спеціальної, раніше судимого 29.05.1998 року Червоноградським міським судом по ст.206 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі; 26.09.2000 року Червоноградським міським судом по ст.140 ч.3, 206 ч.2, 141 ч.2, 208, 42 КК України на 4 роки та 6 місяців позбавлення волі, одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

по ст.296 ч.2, 189 ч.2, 357 ч.3, 296 ч.4, 185 ч.3 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, гром.України, освіти неповної середньої, раніше судимого 31.07.2002 року Червоноградським міським судом по ст.ст.189 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.2 КК України на 3 роки та 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 26.12.2003 року Червоноградським міським судом по ст.185 ч.3, 71 КК України на 3 роки та 7 місяців позбавлення волі, неодруженого, непрацюючого,

по ст.ст.296 ч.2, 189 ч.2, 357 ч.3 КК України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, гром.України, освіти неповної середньої, раніше судимого 30.01.1991 року Червоноградським міським судом по ст.140 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 20.08.1993 року Червоноградським міським судом по ст.81 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; 26.04.1996 року Червоноградським міським судом по ст.141 ч.2, 43 КК України на 4 роки позбавлення волі; 30.05.2001 року Червоноградським міським судом по ст.206 ч.2 КК України на 1 рік та 6 місяців позбавлення волі; 30.01.2003 року Червоноградським міським судом по ст.187 ч.2, 69 КК України на 2 роки та 6 місяців позбавлення волі, розлученого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, невійськовозобов,язаного, непрацюючого,

по ст.ст.395, 296 ч.3, 189 ч.2, 357 ч.3, 187 ч.3 КК України,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, гром.України, освіти вищої, раніше несудимого, одруженого, на утриманні 2 неповнолітні дитини, приватного підприємця,

по ст.ст.189 ч.2, 357 ч.3, 296 ч.4 КК України,

ОСОБА_9, народженого 06.02.1982 в смт.Жвирка Сокальського району Львівської області, гром.України, освіти середньо-спеціальної, раніше судимого 12.03.2008 року Червоноградським міським судом по ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, одруженого, на утриманні 2 неповнолітні дитини, інваліда ІІ-ї групи, непрацюючого, прож. ІНФОРМАЦІЯ_9,

по ст.185 ч.3 КК України,

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_11, гром.України, освіти середньої, раніше несудимого, неодруженого, непрацюючого,

по ст.185 ч.3 КК України,

в с т а н о в и в :

1-й епізод

01 грудня 2007р. близько 22.00год. в барі «Старе Місто» по вул.Св.Володимира в м.Червоноград Львівської області, що є громадським місцем, підсудний ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з підсудними ОСОБА_6, ОСОБА_7 та іншою особою (справа відносно якої виділена в окреме провадження у звязку з розшуком), перебуваючи в стані алкогольного спяніння, умисно, з особливою зухвалістю, незважаючи на присутність сторонніх громадян, побили потерпілого ОСОБА_11 та проти його волі силоміць заштовхали в автомобіль марки «ВАЗ-21013».

Крім того, підсудний ОСОБА_7 умисно, з особливою зухвалістю наніс удар рукою в обличчя сторонньому, невстановленому слідством громадянину на імя ОСОБА_12, котрий намагався припинити вищенаведені хуліганські дії. Від отриманого удару даний громадянин впав на землю та на певний проміжок часу втратив свідомість, а вподальшому, був приведений до тями відвідувачами бару.

Своїми умисними діями підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб вчинили грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Своїми умисними діями підсудний ОСОБА_7 групою осіб вчинив грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, повязане з опором громадянину, котрий припиняв вказані хуліганські дії.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 по даному епізоду свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що 01.12.2007р. близько 22.00год. він, ОСОБА_13, ОСОБА_6 та ОСОБА_14 приїхали на автомобілі таксі до бару «Старе місто». В барі ОСОБА_14 розпочав бійку з потерпілим ОСОБА_11 Він запропонував останнім вийти на вулицю.

Після того, як всі вийшли на двір, він, ОСОБА_14 та ОСОБА_11 сіли в автомобіль таксі, в якому сидів ОСОБА_13. В салоні даного автомобіля ОСОБА_14 з потерпілим сварилися і щоб розібратися із конфліктом, який виник між останніми, вони поїхали за місто.

Коли автомобіль розпочав рух, то до них підбіг незнайомий молодик. Чи наносив ОСОБА_13 удар молодику він не звернув уваги.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 по даному епізоду свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що 01.12.2007р. близько 22.00год. він з ОСОБА_5 та ОСОБА_14 був у барі «Старе місто». Коли стояв біля входу в бар, то побачив, що ОСОБА_14 з невідомим шарпався і тягнув за собою на двір.

Через деякий час він вийшов на вулицю і зустрів ОСОБА_8, який повідомив, що їде до р.Солокія, куди вони вдвох і поїхали автомобілем ОСОБА_8.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 по даному епізоду свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що 01.12.2007р. в обідню пору до нього зателефонував ОСОБА_14 та поскаржився, що ввечері 30.11.2007р. поблизу торгового павільйону, що знаходиться навпроти гуртожитку ВПУ-11 по вул.Сокальській, його побили ОСОБА_11 та ще один невідомий молодик.

Ввечері того ж дня ОСОБА_14 попросив ОСОБА_5, ОСОБА_6, його та ОСОБА_8 поїхати з ним до бару «Старе місто», оскільки там перебував ОСОБА_11. У вказаний бар вони вчотирьох поїхали на таксі, а ОСОБА_8 вслід за ними власним автомобілем.

Біля бару він особисто перебував у таксі.

В приміщенні бару ОСОБА_14 розпочав бійку з ОСОБА_11, після чого силоміць заштовхав останнього в автомобіль, в якому він сидів.

Він не втручався в даний конфлікт, оскільки ОСОБА_14 розповів йому про те, що потерпілий ОСОБА_11 з невідомим молодиком напередодні побили ОСОБА_14.

Крім визнання своєї вини підсудними по даному епізоду, їх винність у вчиненому злочині стверджується наступними зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_11, який суду показав, що 30.11.2007р. поблизу торгового павільйону навпроти гуртожитку ВПУ?11 по вул.Сокальська в м.Червоноград між ОСОБА_14 та незнайомцями відбувалася бійка. Він зі ОСОБА_15 припинили даний конфлікт, бо троє невідомих осіб били ОСОБА_14. Після цього вони купили сигарет, заспокоїли ОСОБА_14 і поїхали звідти.

01.12.2007р. він перебував у барі «Старе місто», де вживав з друзями спиртні напої. До нього підійшов ОСОБА_14 з незнайомими йому молодиками та виштовхали його на вулицю. Там почалася шарпанина, яка тривала близько 3хв.

Після цього вони всі сіли в автомобіль таксі та поїхали до р.Солокія.

Показами допитаного в якості свідка ОСОБА_14 (справа відносно якого виділена в окреме провадження у звязку з розшуком), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні (т. 1, а.с. 89-91), який суду показав наступне.

01 грудня 2007 року близько 15.00год. він зателефонував ОСОБА_13 та поскаржився, що напередодні ОСОБА_11 з ОСОБА_15 його побили. Під час даної телефонної розмови також попросив допомогти знайти кривдників, щоб вияснити з ними стосунки.

Ввечері він, ОСОБА_13, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 поїхали в бар «Старее Місто» на таксі, а ОСОБА_8 на власному автомобілі.

Він з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пішли в бар, а ОСОБА_13 залишився сидіти в автомобілі таксі. Всередині перебував ОСОБА_11, з яким були невідомі йому мужчина та дівчина.

Підійшовши до останнього він сказав, щоб той вийшов за ними на вулицю поговорити. У відповідь ОСОБА_11 запитав у нього, що він хоче. Після цих слів він побачив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали бити його руками по різних частинах тіла. Він теж приєднався до них і два чи три рази вдарив ногою ОСОБА_11 Ця бійка відбувалася в приміщенні бару біля сходів, які ведуть на верх до виходу з бару.

Били ОСОБА_11 недовго, оскільки він погодився вийти з ними на вулицю. Коли вийшли на вулицю то ОСОБА_13 виглянув з салону автомобіля таксі та покликав ОСОБА_11 до себе. ОСОБА_11 добровільно пішов до автомобіля марки «ВАЗ-2101», в якому сидів ОСОБА_7 та сам добровільно сів в салон даного автомобіля на заднє сидіння, а після нього - він, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Коли всі сіли в автомобіль то до задньої дверки зі сторони водія підійшов товариш ОСОБА_11 та запитав куди його везуть. Тоді ОСОБА_7, який сидів біля дверей вийшов з автомобіля та вдарив цього мужчину, який від даного удару впав на землю.

Коли ОСОБА_13 повернувся в автомобіль, то вони поїхали до р.Солокія. За ними, на автомобілі марки «ВАЗ-21099» їхав ОСОБА_8.

Показами свідка ОСОБА_16 (т.1, а.с. 35-38), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, який показав наступне.

Він працює таксистом. 01.12.2007р. у вечірній час він підвозив ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в бар «Старе місто», що знаходиться на вул.Св. Володимира в м.Червонограді.

Коли він припаркувався, то ОСОБА_14, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пішли в бар, а ОСОБА_13 залишився сидіти в автомобілі. Через декілька хвилин за його автомобілем зупинився автомобіль марки ВАЗ-21099, який належить ОСОБА_8

Згодом з приміщення кафе бару почали вибігати відвідувачі. Через кілька хвилин після цього троє мужчин вели в напрямку його автомобіля таксиста на імя ОСОБА_5. Вони силоміць заштовхали потерпілого в салон його автомобіля. ОСОБА_7 наказав їхати до р.Солокія.

Відїжджаючи від вказаного бару, він помітив, що до його автомобіля підбіг незнайомий молодий мужчина, який схопив руками за ручку дверцят та вимагав зупинити автомобіль. ОСОБА_7 вийшов з салону та наніс незнайомцю удар. Останній впав на асфальтовану доріжку.

2-й епізод

Продовжуючи злочинну діяльність близько 22.30год. 01 грудня 2007р. підсудний ОСОБА_7, за попередньою змовою групою осіб з підсудними ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та іншою особою (справа відносно якої виділена в окреме провадження у звязку з розшуком) умисно, погрожуючи потерпілому ОСОБА_11 спричиненням тілесних ушкоджень та силоміць утримуючи в автомобілі, з метою вимагання від останнього грошей, вивезли його на околиці м.Червоноград Львівської області, а саме до річки Солокія, де вимага ли від нього 2500 (дві тисячі пятсот) доларів США.

Крім того, прибувши у вказане місце, підсудний ОСОБА_7 наносив потерпілому ОСОБА_11 удари руками та ногами, а інша особа деревяною палицею, по різних частинах тіла, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження.

Після цього, вищевказані підсудні, силою заштовхали потерпілого ОСОБА_11 проти його волі в автомобіль марки «ВАЗ-21099», який належить підсудному ОСОБА_8 та завезли його у двір будинку №53 по вул.Стуса в м.Червоноград.

Там підсудний ОСОБА_7 подзвонив ОСОБА_17 і погрожуючи вбивством його брата потерпілого ОСОБА_11, вимагав у нього 2500 доларів США. Під дією таких погроз він разом з підсудними ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 отримали від останнього гроші в сумі 2500грн.

Своїми умисними діями підсудні ОСОБА_18, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб вчинили вимагання вчинення дій майнового характеру, поєднане з погрозою вбивством.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_18 свою вину, по даному епізоду, у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що 01.12.2007р. він був присутній біля р.Солокія. У вказаному місці ОСОБА_14 вияснював стосунки з потерпілим ОСОБА_11 Він до них не встрявав, оскільки знав, що вони родичі і був упевнений, що між собою поладнають самі. Памятає, як ОСОБА_11 впав у воду р.Солокія, але як діставав його не памятає.

Що стосується грошей, то ніхто з підсудних у потерпілих їх не вимагав і не отримував.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину по даному епізоду, у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що 01.12.2007р. близько 23.00год. приїхали з ОСОБА_14, ОСОБА_18 та потерпілим ОСОБА_11 на берег р.Солокія на околиці м.Червоноград. Вийшовши з автомобіля ОСОБА_14 одразу почав наносити ОСОБА_11 удари руками та ногами по різних частинах тіла. Вирвавшись, останній почав тікати і впав у річку, а ОСОБА_13 його витягнув.

У вказане місце також приїхав ОСОБА_8 власним автомобілем з ОСОБА_6. Вони всі сіли в автомобіль ОСОБА_8 та поїхали в м.Червоноград. По дорозі ОСОБА_14 вимагав у ОСОБА_11 компенсацію за його побиття та одяг, який той йому порвав та подзвонив його братові ОСОБА_17.

В м.Червоноград, поблизу дитячої поліклініки ОСОБА_14 пояснив ОСОБА_17 за що він побив його брата, після чого ОСОБА_17 забрав ОСОБА_11.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину, по даному епізоду, у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що 01.12.2007р. близько 22.30год. він приїхав на берег р.Солокія разом з ОСОБА_8. Там вже були ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_5. Коли він вийшов з автомобіля то побачив, що ОСОБА_14 з потерпілим сварився та шарпав за одяг. Коли ОСОБА_11 почав тікати, то впав у воду, а ОСОБА_13 його витягнув. Після цього вони автомобілем ОСОБА_8 поїхали в м.Червоноград, звідки потерпілого забрав брат ОСОБА_17.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 свою вину, по даному епізоду, у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що 01.12.2007р. ввечері він був у барі «Старе місто», куди приїхав вслід за автомобілем таксі, в якому були ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Там він підійшов до вказаного таксі, в якому був лише ОСОБА_13, кілька хвилин з ним поспілкувався та відійшов до інших своїх знайомих.

Близько 22.30год. до нього зателефонував ОСОБА_13 та попросив підїхати до р.Солокія. Він поїхав туди разом з ОСОБА_6. На березі даної річки він побачив, що ОСОБА_14 з ОСОБА_11 шарпалися.

Коли побачили, що він приїхав, то ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_14 та ОСОБА_11 сіли до нього в автомобіль і він відвіз їх в м.Червоноград до дитячої поліклініки. Близько 23.00год. туди прийшов ОСОБА_17 та забрав свого брата.

Крім визнання своєї вини підсудними, по даному епізоду, їх винність у вчиненому злочині стверджується наступними зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_11, який суду показав наступне.

01.12.2007р. близько 22.30год. він разом з ОСОБА_14, ОСОБА_18, ОСОБА_5 поїхали на берег р.Солокія. Приїхавши туди, у нього вимагали гроші як компенсацію за побиття ОСОБА_14 та нанесли кілька ударів палкою, яку взяли у водія таксі.

Від завданих ударів він кілька разів падав на землю. В цей момент відчув, як хтось витягнув з кишені його куртки портмане, в якому знаходились паспорт, посвідчення водія та недійсні банківські картки.

Коли підвівся на ноги, то почав тікати і впав у воду р.Солокія.

Після того, як вийшов з води, то побачив автомобіль чорного кольору. Його заштовхнули в даний автомобіль і завезли в м.Червоноград поблизу дитячої поліклініки.

По дорозі туди хтось із хлопців, що сиділи на передньому сидінні, виходив біля пошти та запитував чи є на карточці гроші та який ПІН-код.

Крім того, ОСОБА_14 подзвонив до його брата ОСОБА_17, який приїхав до дитячої поліклініки приблизно через 20-30хв. після них.

Там він розмовляв з ОСОБА_14 і ще з кимось із хлопців, а потім забрав його додому.

На наступний день поблизу торгового кіоску невідомий хлопець повернув йому паспорт та посвідчення водія.

Показами потерпілого ОСОБА_17 (т.4, а.с.96-98), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, який показав, що 01.12.2007р. близько 22.00 - 22.30год. до нього зателефонував знайомий на імя ОСОБА_12, який повідомив про те, що в барі «Старе Місто», що знаходиться на вул.Св. Володимира невідомі молоді мужчини побили його брата ОСОБА_5 та силоміць посадивши в салон автомобіля марки «Жигулі», повезли в невідомому напрямку. Роман також повідомив про те, що він намагався перешкодити цим діям незнайомців, проте один з них, який вийшов з автомобіля, наніс йому один удар в обличчя, від чого він впав та втратив свідомість.

Дізнавшись про дані події він почав телефонувати на мобільний телефон свого брата, проте телефон був вимкнений. Після цього він разом із ОСОБА_15 почали їздити по місту та розшукувати ОСОБА_5. Приблизно о 22.30 23.00год. до нього зателефонував ОСОБА_13, якого він одразу ж впізнав по голосу, оскільки був з ним візуально знайомий. Останній одразу ж погрозливим тоном повідомив про те, що ОСОБА_5 знаходиться у них і якщо він хоче його бачити живим та неушкодженим, повинен заплатити гроші в сумі 2500 доларів США. Оскільки такої суми грошей у нього не було, він повідомив про це ОСОБА_13. Проте останній повторно пригрозив йому вбивством ОСОБА_19. Потім він сказав останньому, що може дати лише 2500грн.

Після цієї розмови він взяв гроші і поїхав із ОСОБА_15 у двір будинку №53 на вул.Стуса в м.Червонограді, оскільки туди наказав привезти гроші ОСОБА_13.

У вказаному місці були ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_18, ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Він витягнув з кишені своєї куртки гроші в сумі 2500грн. та передав їх особисто в руки ОСОБА_7, після чого він одразу ж сказав, що за решту суму грошей він зателефонує йому з братом додатково. Після цього він із братом ОСОБА_5 пішли додому й по дорозі останній розповів про всі події, які з ним трапились.

03.12.2007р. він зателефонував ОСОБА_14 та запитав де знаходяться документи його брата, на що останній повідомив, що жодних документів він немає, проте спробує їх знайти. На наступний день документи ОСОБА_5 на вулиці передав невідомий молодик.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_17 відмовився давати покази.

Показами свідка ОСОБА_20, який суду показав, що в ніч з 01.12.2007р. на 02.12.2007р. йому подзвонив син ОСОБА_21 і повідомив, що необхідні гроші, бо якісь особи погрожують смертю його другому сину ОСОБА_19.

Вони зібрали близько 2500грн. та ОСОБА_17 поїхав. Приблизно через півгодини він повернувся із своїм братом ОСОБА_5, який був весь мокрий, а тому він зробив висновок, що останній впав у воду.

Він розповів, що ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ще один хлопець силою забрали його з бару, завезли до річки, де побили руками, ногами та палицею, а мокрий тому, що почав тікати і впав у воду.

На наступний день телефонували на мобільний телефон ОСОБА_5, погрожували вбивством і вимагали ще гроші, тому він злякався за життя та здоровя родини і звернувся в міліцію.

Показами допитаного в якості свідка ОСОБА_14 (справа відносно якого виділена в окреме провадження у звязку з розшуком), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні (т.1 а.с. 89-91), з яких вбачається, що 01.12.2007р. ввечері на березі р.Солокія він, ОСОБА_13, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли з автомобіля «ВАЗ-2101», яким привезли туди потерпілого ОСОБА_20, а ОСОБА_8 вийшов з власного авто «ВАЗ-21099».

ОСОБА_7 взяв деревяну палицю і наніс удари ОСОБА_11 по спині та по ногах. ОСОБА_11 почав тікати в сторону річки і забіг у воду, а слідом за ним побіг ОСОБА_13.

Коли він підійшов до річки, то побачив, як ОСОБА_13 витягував ОСОБА_11 на берег.

ОСОБА_11 запропонував, щоб його більше не били, а він за це віддячить грошима.

Після цього він, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сіли в автомобіль ОСОБА_8 та поїхали в м.Червоноград.

В м.Червоноград вони підїхали до банкомату на проспекті Шевченка, де ОСОБА_6 пішов перевіряти стан рахунку, оскільки знайшов у гаманці ОСОБА_11 банківські картки. Коли повернувся, то сказав, що названий ОСОБА_11 ПІН-код є невірним і картка залишилась в банкоматі. Потім вони поїхали в мікрорайон «Нової Шахтарської», де ОСОБА_6 пішов з другою карткою перевіряти стан рахунку, однак знову повернувся без картки.

Після цього вони всі поїхали в двір будинку, де знаходиться ТРК «Бужани», куди прийшов ОСОБА_17 та забрав брата.

Приблизно через 15-20хв. всі крім ОСОБА_11 та ОСОБА_17 поїхали додому до ОСОБА_10, де вживали спиртні напої.

Показами свідка ОСОБА_16 (т. 1, а.с. 35-38), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, який показав, що 01.12.2007р. близько 22.30год. за вказівкою ОСОБА_7 він поїхав від бару «Старе місто» до р.Солокія. В салоні його автомобіля перебував ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_5 та ОСОБА_22

Там всі особи, які знаходились в салоні його автомобіля, знову силоміць виштовхали на вулицю ОСОБА_17 та почали висовувати останньому незрозумілі претензії та вимоги.

Через деякий час ОСОБА_7 взяв з автомобіля деревяну палицю (довжиною приблизно 40 см.), якою він підпирав кришку багажника свого автомобіля і почав кричати до ОСОБА_11, розмахуючи вказаною палицею перед його обличчям.

Згодом почалася бійка та ОСОБА_11 почав тікати.

Що саме відбувалось на березі річки він не бачив, лише по криках зрозумів, що вони наздогнали ОСОБА_11 та почали його бити, оскільки він добре чув крики останнього, який просив щоб його не били і обіцяв, що віддасть їм гроші, проте скільки саме та за що саме, не знає.

Приблизно через 15 хв. до нього підійшов один із вищевказаних хлопців, на імя ОСОБА_14 та сказав завезти його в нову частину м.Червонограда, куди він поїхав і більше до річки не повертався.

Показами свідка ОСОБА_15, який суду показав, що 01.12.2007р. увечері йому зателефонував ОСОБА_17 та повідомив, що пропав його брат ОСОБА_11. Вони його шукали по всьому м.Червоноград. Під час даних пошуків до ОСОБА_17 хтось подзвонив, зі слів останнього ОСОБА_13, і сказав, щоб привезти гроші, оскільки ОСОБА_11 знаходиться у нього. Після даної телефонної розмови вони вдвох з ОСОБА_17 поїхали до батьків останнього, а потім до дитячої поліклініки. Там ОСОБА_17 вийшов з автомобіля і повернувся уже з братом ОСОБА_11, який по дорозі додому розповів їм про всі події, які з ним трапились.

Згідно висновку експерта №689/2007 від 29.12.2007р. (т. 4, а.с. 258-259), вбачається, що у потерпілого ОСОБА_11 виявлено легкі тілесні ушкодження, зокрема: синець на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу та поверхнева рана на зовнішній поверхні правої китиці, які могли утворитися внаслідок нанесення ударів твердим тупим предметом.

3-й епізод

Продовжуючи свої злочинні дії, 01 грудня 2007р. близько 22.30год. на березі річки Солокія на околиці м.Червоноград Львівської області підсудний ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з підсудними, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та іншою особою (справа відносно якої виділена в окреме провадження у звязку з розшуком), перебуваючи в стані алкогольного спяніння, умисно відкрито заволоділи належними останньому паспортом громадянина України, посвідченням водія та пластиковими картками Приватбанку «Товари в розстрочку» та зарплатною карткою.

Своїми умисними діями підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_18 та ОСОБА_8 за попередною змовою групою осіб вчинили незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами потерпілого.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_18 свою вину, по даному епізоду, у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що особисто портмоне не брав. Чув, що в автомобілі говорили про пластикові картки, але хто саме він не звернув уваги.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину, по даному епізоду, у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що 01.12.2007р. під час інциденту на березі р.Солокія, хтось із хлопців тримав у руках портмоне, однак він не знав чиє воно.

В автомобілі ОСОБА_8, в той час, коли вони їхали в м.Червоноград, на задньому сидінні хтось питав у ОСОБА_11 ПІН-коди банківських карток, але хто саме він не знає, оскільки сидів попереду і не оглядався.

Особисто він ні портмоне, ні документів, ні банківських карток не брав.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину, по даному епізоду, у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що 01.12.2007р. по дорозі з р.Солокія в м.Червоноград ОСОБА_14 вимагав у ОСОБА_11 ПІН-коди карток. Особисто він ні портмоне ні банківських карток не бачив, до банкоматів не ходив.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 свою вину, по даному епізоду, у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що пізно ввечері 01.12.2007р., коли виїхали від р.Солокія, він чув, що в салоні його автомобіля на задньому сидінні розмовляли про портмоне та банківські картки. Проте, він не прислухався до присутніх в салоні автомобіля та самого портмоне з картками не бачив, оскільки керував автомобілем і не міг відволікатися від дорожньої обстановки.

Крім визнання своєї вини підсудними по даному епізоду, їх винність у вчиненому злочині стверджується показами потерпілих ОСОБА_11, ОСОБА_17, обвинуваченого ОСОБА_14 які суд зазначив у вищенаведених епізодах.

4-й епізод

Кілька годин згодом, вже близько 00.30год. 02 грудня 2007р. поблизу магазину «Київ-Захід» по вул.Бандери в м.Червоноград Львівської області підсудний ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та іншою особою (справа відносно якої виділена в окреме провадження у звязку з розшуком), умисно, з особливою зухвалістю наносили по кузову автомобіля марки «Форд Ескорт», в якому знаходився потерпілий ОСОБА_15, удари руками, ногами та деревяною битою, а підсудний ОСОБА_8 двічі вдарив невстановленим предметом, схожим на пістолет, який сприймався потерпілим як реальна зброя, по вітровому склу вказаного автомобіля та вимагали щоб останній вийшов з автомобіля на вулицю.

Внаслідок таких хуліганських дій підсудні пошкодили лакофарбове покриття та вітрове скло належного йому автомобіля.

Своїми умисними діями підсудний ОСОБА_5 повторно, за попередньою змовою групою осіб вчинив грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, поєднане із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями підсудний ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб вчинив грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, поєднане із застосуванням вогнепальної зброї.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що в ніч з 01.12.2007р. на 02.12.2007р. він з ОСОБА_14 та ОСОБА_8 їхали в автомобілі останнього. На стоянці по вул.Бандери в м.Червоноград Палієнко помітив автомобіль марки «Форд Ескорт» і сказав, що власник даного автомобіля напередодні разом з ОСОБА_11 його побили.

На прохання останнього ОСОБА_8 зупинив автомобіль і вони втрьох підійшли до вказаного таксі та почали стукати по кузову, щоб виманити водія на вулицю. Останній, прокинувшись, завів двигун та поїхав. Вони його не переслідували, а сіли в автомобіль ОСОБА_8, який завіз їх по домівках.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що в ніч з 01.12.2007р. на 02.12.2007р. він з ОСОБА_5 та ОСОБА_14 їхали в його автомобілі по вул.Бандери в м.Червоноград. Останній, помітивши автомобіль ОСОБА_15 наказав зупинитися. Підійшовши до автомобіля потерпілого, вони почали по ньому стукати руками, а ОСОБА_14 деревяною палкою. ОСОБА_15 прокинувся, завів двигун і поїхав із вказаного місця.

Крім визнання своєї вини підсудними, їх винність у вчиненому злочині стверджується наступними зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_15 ю.С., який суду показав, що з 01.12.2007р. на 02.12.2007р. на вул.Бандери в м. Червонограді, поблизу магазину «ОСОБА_23 Захід» він зупинив автомобіль на узбіччі проїзної частини вулиці та чекаючи свого товариша, заснув в салоні автомобіля, на водійському сидінні. Прокинувся від сильного шуму, що був спричинений стуком різних предметів по кузову автомобіля.

Навколо автомобіля стояли троє осіб, які розхитували автомобіль, наносили удари по його кузову та викрикували, щоб він вийшов.

ОСОБА_14, в руках тримав деревяну биту та наносив нею удари по кузову та по даху автомобіля. Окрім нього, з іншої сторони автомобіля був молодий мужчина, який також розхитував автомобіль, щось кричав та вимагав, аби він вийшов з салону автомобіля, а оскільки він заблокував зсередини замки дверей, то останній почав наносити удари руками та ногами по кузову автомобіля.

Попереду автомобіля був ще один молодий мужчина, середнього зросту, з чорним волоссям, який наставив прямо в його сторону предмет, схожий на пістолет і двічі вдарив ним по вітровому склу автомобіля.

Внаслідок таких дій він дуже злякався за своє життя, завів двигун та втік із вказаного місця.

На наступний день він виявив, що в його автомобілі розбите вітрове скло та пошкоджене лакофарбове покриття кузова.

Додатково пояснив, що крім ОСОБА_14 були присутні двоє невідомих йому осіб, але серед них не було ні ОСОБА_8, ні ОСОБА_5.

Показами допитаного в якості свідка ОСОБА_14 (справа відносно якого виділена в окреме провадження у звязку з розшуком), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні (т.1 а.с. 89-91), з яких вбачається, що в ніч з 01.12.2007 року на 02.12.2007 року, повертаючись додому від ОСОБА_10, разом з ОСОБА_5 А та ОСОБА_6 на автомобілі, яким керував ОСОБА_8, на вул.Бандери в м.Червонограді, на стоянці приватного таксі, побачив автомобіль марки «Форд Екскорт», який належить мужчині, з яким в нього біля кіоску, що біля гуртожитку ВПУ-11, виникла суперечка.

Всі вийшли на вулицю та підійшли до вищевказаного автомобіля, двері якого були зачиненими.

Він побачив, що в салоні спить водій і почав стукати в скло та по даху автомобіля. Водій автомобіля прокинувся, однак дверей не відчинив, а завів двигун. В цей момент ОСОБА_8, вискочив перед автомобілем і пістолетом наніс удар по лобовому склу, внаслідок чого воно тріснуло.

З протоколу огляду (т. 1, а.с. 70), вбачається, що на автомобілі «Форд Ескорт» виявлено пошкодження вітрового скла у вигляді вмятин, від яких ідуть тріщини та вмятини на даху кузова.

З протоколу відтворення (т. 4, а.с. 100-103), вбачається, що потерпілий ОСОБА_15 показав як та за яких обставин щодо нього було вчинено хуліганські дії.

Суд не приймає до уваги та відкидає покази потерпілого ОСОБА_15 в тій частині, де він заперечує причетність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 до даного злочину і зовсім не впізнає останніх, так як при дачі показів під час досудового слідства, він чітко вказав, що при вчиненні щодо нього хуліганства, серед кривдників були присутні вказані вище підсудні.

5-й епізод

29 липня 2009 року Близько 01.30год. в м.Червоноград по вул.Чорновола, 11 підсудний ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та невстановленою слідством особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), з метою заволодіння грошима та золотими виробами, проникли в квартиру №1 вказаного будинку.

Підсудний ОСОБА_5, перебуваючи на вулиці поблизу вказаної квартири, пильнував, щоб ніхто із сторонніх громадян не побачив їх під час вчинення крадіжки та керував діями ОСОБА_10 та невстановленої слідством особи, які проникли через балконне вікно в квартиру №1, що належить ОСОБА_23 Звідти вони таємно викрали 500 євро, що на момент вчинення злочину еквівалентно 5471грн. 12коп., ноутбук марки «Асус», вартістю 6160грн., фотоапарат марки «Соні», вартістю 5390грн. та ювелірні вироби із золота, зокрема: три каблучки, загально вартістю 3750грн.; сережки, вартістю 1000грн. та кільце, вартістю 5000грн. Всього викрадено на загальну суму 26771грн. 12коп.

Своїми умисними діями підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб вчинили таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що 29.07.2009р. близько 01.30год. вони вдвох з ОСОБА_10 йшли по вул.Чорновола та побачили, що в квартирі №1 будинку №11 не горить світло, а вікна розміщені дуже низько. Вони зрозуміли, що у квартирі нікого немає і туди легко проникнути. Після цього у них виникла думка вчинити крадіжку з даного помешкання.

Для того, щоб переконатись, що в квартирі господарів немає, вони подзвонили в дзвінок вхідних дверей та вирішили проникнути всередину.

Він стояв на дворі зі сторони загального подвіря, а ОСОБА_10 в квартиру проникав зі сторони дороги. Коли ОСОБА_10 проник всередину, то виніс звідти ноутбук, фотоапарат та золоті персні на кілька грам. Всі золоті вироби були поломані.

Фотоапарат та ноутбук він продав за 2300грн., а за золоті прикраси, які здавав в м.Львові, їм вийшло по 500грн. За 500євро він нічого не знає. В ту ніч він розмовляв по телефону з ОСОБА_10 і окрім них двох більше нікого не було.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_10 свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що 29.07.2009р. близько 01.30год., він проник в квартиру через балконне вікно. На даному вікні була прикріплена сітка, яку він порвав і крізь напіввідчинене вікно проник в середину квартири, а ОСОБА_5 знаходився на дворі. Всередині він взяв ноутбук, фотоапарат та золоті персні, які знаходились в шухляді та 60грн., інших грошей там не було. Із золотих прикрас там були: середня та мала каблучка та сережки.

З квартири він вилазив через друге вікно тому, що балкон знаходився на видному місці. Коли виніс зазначені вище речі, ОСОБА_5 завіз його до ОСОБА_9 додому, де він переночував.

Він забрав собі ноутбук та фотоапарат, які наступного дня віддав ОСОБА_5, для того, щоб він їх продав. За фотоапарат та ноутбук ОСОБА_5 дав йому 1200грн., а за ювелірні вироби із золота, яке здавав в м.Львові - 500грн.

Крім визнання своєї вини підсудними, їх винність у вчиненому злочині стверджується наступними зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_23 (т. 8, а.с. 17-19), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, яка показала, що з 28.07.2009р. по 31.07.2009р. вона була відсутня у квартирі АДРЕСА_1, в якій постійно проживає.

У вказаний день, близько 19.00год. вона з чоловіком повернулася додому та помітила, що вчинено крадіжку.

У них викрали 500 євро, три золоті каблучки: одна у вигляді гілки, поверху якої був цирконій, вагою приблизно 8г; друга вагою приблизно 4г; третя з турецького золота, вагою приблизно 3г, загальна вартість яких складає 3750грн. Також з квартири пропали дві золоті сережки вагою приблизно 4г та вартістю 1000грн., пошкоджене золоте кільце вартістю 500грн., ноутбук марки «Асус», вартістю 800доларів США та фотоапарат марки «Соні», вартістю 700 доларів США.

Загалом їй завдано збитків на суму: 5250грн., 500 євро та 1500 доларів США.

Показами свідка ОСОБА_24 (т. 8, а.с. 33), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, який показав, що в липні 2009 року підсудний ОСОБА_5 запропонував йому купити ноутбук марки «Асус» та фотоапарат марки «Соні» за ціною 2500грн. На запитання чиї це речі, останній відповів, що його, але продає їх, оскільки терміново потрібні гроші.

З протоколу огляду (т. 8, а.с. 4-9), вбачається, що місцем події є квартира №1 в м.Червоноград Львівської області по вул.Чорновола,11, в усіх кімнатах якої порозкидані речі, відкриті двері шаф та відчинене балконне вікно.

З протоколу вилучення (т. 8, а.с. 32), вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_24, а саме в квартирі АДРЕСА_2 виявлено та вилучено Фотоапарат марки «Соні», серійний номер 1650763 з документами та диском програмного забезпечення, які до нього додаються та ноутбук марки «Асус» з документами, зарядним пристроєм та двома дисками програмного забезпечення, які до нього додаються.

З протоколу предявлення предметів для впізнання (т. 8, а.с. 62, 63), вбачається, що серед інших представлених ноутбуків та фотоапаратів, потерпіла ОСОБА_23 за зовнішнім виглядом, пошкодженнями та серійними номерами впізнала ноутбук марки «Асус» та фотоапарат марки «Соні», які були вилучені в ОСОБА_24

6-й епізод

В кінці серпня 2009р. у вечірню пору доби по вул.Івасюка,17 в м.Червоноград Львівської області підсудний ОСОБА_5 володіючи ключами від квартири №25 вказаного будинку, за попередньою змовою групою осіб з підсудними ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повторно з метою заволодіння грошима та ювелірними виробами проникли в дану квартиру, що належить потерпілій ОСОБА_25

Підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_10, підтримуючи постійний телефонний зв'язок з ОСОБА_5, який керував їх діями з власного автомобіля марки «ОСОБА_22 А6», таємно викрали із вказаного помешкання 300 (триста) доларів США, що на момент вчинення злочину еквівалентно 2396 (дві тисячі триста девяносто шість)грн. 70коп., три жіночі персні із золота, загальною вартістю 3900 (три тисячі девятсот)грн., чоловічу печатку із золота вартістю 2600 (дві тисячі шістсот)грн. та чоловічу обручку із золота вартістю 1300 (одна тисяча триста)грн., всього на загальну суму 10196 (десять тисяч сто девяносто шість)грн. 70коп.

Своїми умисними діями підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб повторно вчинили таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що в кінці серпня у вечірній час він разом із підсудними ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебував у барі «Аталанта» в м.Червоноград. Під час відпочинку він запропонував вчинити крадіжку, оскільки його знайома дівчина на імя ОСОБА_14 загубила в його автомобілі ключі від своєї квартири. Останні погодилися на його пропозицію. Маючи ключі, вони втрьох поїхали на вул.Івасюка,17 в м. Червоноград. У вказаному місці він вказав на балкон квартири, в яку необхідно проникнути і залишився в автомобілі пильнувати щоб ніхто не побачив їх.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пішли до квартири №25 та винесли звідти 300 доларів США та золоті прикраси, а саме: три жіночі персні, чоловічу печатку, чоловічу обручку.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що в кінці серпня 2009 року у вечірній час близько 21.00 22.00 год. в барі «Аталанта», що знаходиться в мікрорайоні «Нова Шахтарська» в місті Червонограді Львівської області зустрів ОСОБА_5 та ОСОБА_10. Під час розмови останні повідомили йому, що мають ключ від якоїсь квартири. Оскільки йому були необхідні гроші на лікування, він погодився разом із ними проникнути у дану квартиру та вчинити крадіжку. Сівши в автомобіль, ОСОБА_5 дав йому ключі.

Вони підїхали до будинку №17 по вул.Івасюка в м.Червонограді і він разом з ОСОБА_10 Вийшов, а ОСОБА_5 залишився чекати та слідкувати за тим, щоб ніхто не появився та не викрив їх. Підійшовши квартири №25 вказаного будинку він відчинив замок у вхідних дверях.

Після того, як вони увійшли в квартиру, ОСОБА_10 підтримував постійний телефонний звязок із ОСОБА_5 та розповідав йому про кожні їхні дії. Після цього він пішов у дитячу кімнату, де нічого не знайшов. Почувши телефонну розмову ОСОБА_5 і ОСОБА_10 про знайдені 300 доларів США, він зайшов у спальню та побачив, що останній тримає в руках шкатулку, в якій знаходились годинник та вироби із золота. Вдвох із ОСОБА_10 вони викрали чоловічу печатку із золота, обручку із золота та два чи три перстені, які ОСОБА_10 висипав із шкатулки у кишеню свого одягу. Вийшовши з квартири, він (ОСОБА_9) тим же ключем зачинив двері, щоб ніхто нічого не помітив. В салоні автомобіля віддав ОСОБА_5 вязку ключів і вони поїхали знову в кафе бар «Аталанта», де поділились викраденим. ОСОБА_10 вийняв з кишень свого одягу гроші в сумі 300 доларів США та вищевказані ювелірні вироби із золота, з яких йому дістались гроші в сумі 100 доларів США та золота обручка.

У скоєному щиро кається та обіцяє більше не вчиняти нових злочинів.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_10 свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що вкінці серпня 2009 року ввечері в м.Червоноград біля бару «Аталанта» він зустрівся з підсудними ОСОБА_9 та ОСОБА_5 і останній запропонував вчинити крадіжку. Він погодився і вони втрьох поїхали до будинку, в якому проживає потерпіла ОСОБА_25. Прибувши у вказане місце він разом з ОСОБА_9 пішли в квартиру і забрали там вищезгадані золоті вироби та 300 доларів США. Після цього вони поїхали в бар, де поділились викраденими речами.

Крім визнання своєї вини підсудними, їх винність у вчиненому злочині стверджується наступними зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_25, яка суду показала, що 28.08.2009 року близько 12.00год. вона помітила, що пропали 300 доларів США, які були заховані під телевізором та ювелірні вироби із золота, зокрема три жіночі персні, чоловіча печатка і чоловіча обручка, що знаходилися в шкатулці у спальній кімнаті.

Вона подумала, що вказані речі взяв її чоловік або донька. Поспілкувавшись з ними вона зясувала, що вони до цього не причетні і визначила, що крадіжка зазначених речей та грошей вчинена в період з другої половини дня 26.08.2009р. до 13.00год. 28.08.2009р., оскільки протягом цього часу вдома нікого не було.

10.09.2009р. вона звернулась в міліцію із заявою про вчинення крадіжки.

З викраденого їй повернули лише чоловічу обручку.

Показами свідка ОСОБА_26, яка суду показала, що напередодні крадіжки підсудний ОСОБА_5 двічі підвозив її додому, оскільки вона працювала допізна в барі «Імперія», а останній там відпочивав.

Ключі від квартири, які загубилися, вона носила в сумочці. Не виключено, що вони могли випасти звідти в автомобілі ОСОБА_5, оскільки пропали в той період часу, колив вона бачилася з підсудним.

З протоколу огляду та фототаблиці до нього (т. 3, а.с. 104-105), вбачається, що місцем події є квартира АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_25, яка при проведенні огляду вказала на телевізор, під яким знаходились 300 доларів США, шкатулку-годинник, в якій знаходилась золота обручка її чоловіка та блюдце, в якому зберігались її персні із золота.

З протоколу відтворення та фототаблиці до нього (т. 3, а.с. 138-146), вбачається, що підсудний ОСОБА_5 вказав на балкон квартири потерпілої ОСОБА_25, з якої він разом з підсудними ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили крадіжку. В дану квартиру вони потрапили з допомогою ключів, які дочка потерпілої загубила в його автомобілі.

З протоколу відтворення (т. 3, а.с. 161-162), вбачається, що підсудний ОСОБА_9 показав, як потрапив у квартиру потерпілої ОСОБА_25 та диван, на який ОСОБА_10 висипав вироби із золота, які вони знайшли у вказаному помешканні.

Згідно протоколу виїмки (т. 3, а.с. 169), у ОСОБА_9 виявлено та долучено до справи золоту обручку.

З протоколу про результати здійснення оперативно-технічного заходу (т. 7, а.с. 200-202) вбачається, що 24.08.2009р. під час вчинення крадіжки ОСОБА_5 за допомогою мобільного звязку чітко керував діями ОСОБА_10 та ОСОБА_9, даючи вказівки на місця в квартирі, де знаходяться цінні речі та гроші.

7-й епізод

02 червня 2005 року близько 19.30год. по вул.Львівська,54 в м.Великі Мости Сокальського району Львівської області підсудний ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_27 (засудженим за вчинення даного злочину вироком Сокальського районного суду від 26.12.2008р.) та ОСОБА_13 (засудженим за вчинення даного злочину вироком Сокальського суду від 27.12.2005р.), застосувавши маски та робочі рукавиці вчинили напад на магазин «Фотоуспіх». Застосувавши насильство відносно потерпілої ОСОБА_28, яке проявилося в нанесенні їй удару пістолетом в голову і утримуванні її в нерухомому стані, заволоділи її особистими речами на загальну суму 1980 (одна тисяча девятсот вісімдесят) грн., товарами, які знаходились на вітрині та грошовою виручкою на загальну суму 6412 (шість тисяч чотириста дванадцять) грн. 15коп.

Своїми умисними діями підсудний ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у приміщення та з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя.

В судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що 02.06.2005р. в другій половині дня він з ОСОБА_27 та ОСОБА_29 поїхав у м.Великі Мости, щоб відвідати своїх родичів. Коли вони перебували на лавці навпроти магазину «Фотоуспіх», ОСОБА_27 запропонував зайти у вказаний магазин.

Коли вони втрьох зайшли в середину, то ОСОБА_27 розбив вітрину, забрав звідти мобільні телефони та передав їх ОСОБА_29. Після цього ОСОБА_27 підійшов до іншої вітрини, забрав звідти ще якісь товари та сумочку продавця. Коли зайшла стороння жінка, вони втекли із вказаного магазину.

Крім визнання своєї вини підсудним, його винність у вчиненому злочині стверджується наступними зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_30 (т. 5, а.с. 188-189), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, який показав, що 02.06.2005р. близько 19.50год. до нього подзвонила працівниця належного йому магазину «Фотоуспіх» по вул.Львівська,54 та повідомила, що на вказаний магазин вчинено напад. Приїхавши туди, він зустрів потерпілу ОСОБА_28, дільничного інспектора та одного з нападників. В приміщенні магазину була розбита вітрина, а провівши інвентаризацію виявив, що нападники викрали мобільні телефони та аксесуари до них, годинники, біжутерію та грошову виручку на загальну суму 6412 (шість тисяч чотириста дванадцять)грн. 15коп.

Показами потерпілої ОСОБА_28, яка суду показала, що 02.06.2005р. в магазин увірвалися двоє нападників. Після цього в магазин забіг третій мужчина і її поклали на підлогу та звязали руки клейкою стрічкою. Поки вона лежала, то почула як розбилась вітрина, де знаходились мобільні телефони. В цей момент в магазин увійшла стороння жінка і вони поклали її на підлогу.

Після цього нападники зірвали їй з руки золотий браслет, забрали її сумочку і вибігли з магазину.

Показами засудженого ОСОБА_29 (т. 5, а.с. 243-247), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, який показав, що 02.06.2005р. він з ОСОБА_31 та ОСОБА_7 поїхали автомобілем таксі в м.Великі Мости, де вони сіли навпроти магазину «Фотоуспіх».

Дочекавшись відїзду власника магазину, ОСОБА_31 з ОСОБА_7 одягнули маски та рукавиці і зайшли всередину. Він зайшов за ними та побачив, що на підлозі лежить жінка, а на ній сидить ОСОБА_29, приставивши їй до голови пістолет. Після цього ОСОБА_31 змотав цій жінці руки клейкою стрічкою, розбив скло вітрини, забрав звідти шість мобільних телефонів, які передав йому та взяв ще якісь речі за іншої вітрини.

В магазині вони перебували близько 5хв., поки не увійшла стороння жінка, яку ОСОБА_31 штовхнув на підлогу. Одразу після цього вони втрьох вибігли на вулицю. Він із ОСОБА_31 сховалися за одним із будинків, де їх затримали працівники міліції.

Аналогічними показами засудженого ОСОБА_27 (т. 5 а.с. 256-260).

Показами свідка ОСОБА_32, який суду показав, що 02.06.2005р. він разом із ОСОБА_33 та водієм на імя ОСОБА_33 проїжджав через м.Великі Мости та побачив, що біля магазину плаче жінка та біжить невідомий мужчина. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_33 догнав невідомого мужчину, однак той пригрозив йому пістолетом і він його відпустив.

З протоколу огляду та фото таблиці до нього (т. 5, а.с. 7-10) вбачається, що місцем події є приміщення магазину «Фотоуспіх» по вул.Львівська,54 в м.Великі Мости Сокальського району Львівської області.

8-й епізод

26 травня 2005р. підсудний ОСОБА_7 з метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого йому 02.08.2004р. постановою Сокальського районного суду, самовільно залишив місце проживання без дозволу органів кримінально-викнавчої інспекції.

Своїми умисними діями підсудний ОСОБА_7 вчинив самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що 02.06.2005р. він не прибув у Червоноградський МВ ГМВСУ для реєстрації, оскільки в кінці травня 2005 року виїхав за межі району з метою працевлаштуватися. В м.Червоноград повернувся 30.11.2007р. і 05.12.2007р. був затриманий працівниками міліції.

У скоєному щиро кається.

Крім визнання своєї вини підсудним по даному епізоду, його винність у вчиненому злочині стверджується наступними зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показами свідка ОСОБА_34 (т. 5, а.с. 63), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, який показав, що 02.06.2005р. підсудний ОСОБА_7 не прибув у Червоноградський МВ для реєстрації. Цього ж дня після 22.00год. він прибув по місцю проживання підсудного з метою перевірити дотримання останнім правил адміністративного нагляду, однак двері квартири були зачинені.

06.06.2005р. він в черговий раз прибув у квартиру АДРЕСА_4. Двері відчинила дружина підсудного ОСОБА_35, яка повідомила, що востаннє бачила ОСОБА_7 25.05.2005р. і теперішнє місце його перебування їй невідоме.

Показами свідка ОСОБА_36 (т. 5, а.с. 65), оголошеними та перевіреним в судовому засіданні, яка показала, що востаннє вона бачила ОСОБА_7 по місцю його постійного проживання в кінці травня 2005 року.

Аналогічними показами свідка ОСОБА_37 (т. 5, а.с. 66), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні.

Показами свідка ОСОБА_12 (т. 5, а.с. 115), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, яка показала, що останній раз свого дядька ОСОБА_7 вона бачила 27.05.2005р. Де він перебуває на даний час їй невідомо.

Показами свідка ОСОБА_35 (т. 5, а.с. 136), оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, яка показала, що 25.05.2005р. у неї з ОСОБА_7 виникла сварка і вона поїхала в м.Ніжин до своїх родичів. З цього часу вона останнього не бачила і де він знаходиться їй невідомо.

З постанови (т. 5, а.с. 58) вбачається, що 02.08.2004р. Сокальським районним судом Львівської області ОСОБА_38 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та встановлено наступні обмеження: заборона виходу з будинку з 22.00год. до 06.00год.; Заборона перебувати у торгових обєктах, де продаються спиртні напої на розлив; заборона виїзду в особистих справах за межі району без дозволу органів ОВС; реєструватись в органах міліції два рази на рік.

Згідно реєстраційного аркуша (т. 5, а.с. 59), 26.05.2005р. ОСОБА_7 востаннє прибув для реєстрації у Червоноградський МВ ГУМВСУ.

На підставі вищезазначених доказів, суд приходить до висновку, що вину підсудних ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчинених злочинах доведено повністю.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_5:

-по ст.296 ч.2 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильною;

-по ст.189 ч.2 КК України, як вимагання вчинення дій майнового характеру, поєднане з погрозою вбивством, вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильною;

-по ст.357 ч.3 КК України, як заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильною;

-по ст.296 ч.4 КК України, як грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, поєднане із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильною;

-по ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням в житло є правильною.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_6:

-по ст.296 ч.2 КК України, як грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильною;

-по ст.189 ч.2 КК України, як вимагання вчинення дій майнового характеру, поєднане з погрозою вбивством, вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильною;

-по ст.357 ч.3 КК України, як заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильною.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_7:

-по ст.296 ч.3 КК України, як грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, повязане з опором особі, котра припиняла вказані хуліганські дії, вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильною;

- по ст.189 ч.2 КК України, як вимагання вчинення дій майнового характеру, поєднане з погрозою вбивством та вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильно;

- по ст.357 ч.3 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами, вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильною;

- по ст.187 ч.3 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоровя, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникнення у приміщення є правильною;

- по ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду є правильною.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_8:

-по ст.189 ч.2 КК України, як вимагання вчинення дій майнового характеру, поєднане з погрозою вбивством, вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильною;

-по ст.357 ч.3 КК України, як заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильною;

-по ст.296 ч.4 КК України, як грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане із застосуванням вогнепальної зброї є правильною.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_9 по ст.185 ч.3 КК України, то суд приходить до висновку, що вона є правильною, оскільки він повторно за попередньою змовою групою осіб вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_10 по ст.185 ч.3 КК України, то суд приходить до висновку, що вона є правильною, оскільки він за попередньою змовою групою осіб повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Підсудний ОСОБА_5 є особою молодого віку, має постійне місце проживання, за яким посередньо характеризується, має неналежний стан здоровя (залишкові зміни туберкульозу), ніде не працює, одружений, у нього на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочинів у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищенаведене, суд переконується, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише за умов його ізоляції від суспільства.

Підсудний ОСОБА_6 є особою молодого віку, неодружений, має постійне місце проживання, за яким посередньо характеризується, ніде не працює.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочинів у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищенаведене, суд переконується, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише за умов його ізоляції від суспільства.

Підсудний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, за яким посередньо характеризується, на утриманні у нього перебуває одна неповнолітня дитина, в милому неодноразово засуджувався, ніде не працює. ОСОБА_7 страждає захворюванням нирок та печінки, має гіпертонічний криз та загострення захворювання горла. Прогресуюча хвороба горла непоправно пошкоджує голосові звязки підсудного, що обмежує його голосові функції

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочинів у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищенаведене, суд переконується, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише за умов його ізоляції від суспільства.

Вчинений підсудним злочин є особливо тяжким. Однак за наявності таких обставин, як: наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, невиліковна хвороба горла та киста нирки, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд, з урахуванням особи винного, визнає необхідним призначити підсудному основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст.187 ч.3 Кримінального Кодексу України.

Підсудний ОСОБА_8 має постійне місце праці, вперше засуджується, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, на утриманні у нього перебуває дві неповнолітні дитини. Суд враховує його неналежний стан здоровя, викликаний складним переломом стегнової кістки, що потребує постійного лікування.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, суд не знаходить, а тому визнає за доцільне застосувати щодо підсудного звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування призначеного покарання.

Підсудний ОСОБА_9 має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, є інвалідом ІІ-ї групи, переніс під час слідства операцію на онкологічне захворювання, потребує лікування, одружений, на утриманні у нього перебуває двоє неповнолітніх дітей. В той же час ОСОБА_9 вдруге засуджується, другий злочин вчинив під час визначеного судом іспитового строку.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття.

Обставино, що обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Підсудний ОСОБА_10 є особою молодого віку, неодружений, ніде не працює, вперше засуджується, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, суд не знаходить, а тому визнає за доцільне застосувати щодо підсудного звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5

По ст.296 ч.2 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

по ст.189 ч.2 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

по ст.357 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту;

по ст.296 ч.4 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

по ст.185 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити підсудному ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 04.09.2009р.

ОСОБА_6

по ст.296 ч.2 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

по ст.189 ч.2 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

по ст.357 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити підсудному ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 26.11.2009р.

Зарахувати засудженому ОСОБА_6 в строк відбуття покарання, час його затримання в ІТУ з 08.09.2009р. по 18.09.2009р. включно.

ОСОБА_7

по ст.296 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі;

по ст.189 ч.2 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі;

по ст.357 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту;

по ст.187 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю;

по ст.395 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити підсудному ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 05.12.2007р.

ОСОБА_8

по ст.189 ч.2 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

по ст.357 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту;

по ст.296 ч.4 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених цим вироком покарань, остаточно визначити підсудному ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 1 (один) рік та 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_8 обовязок не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Перебіг іспитового строку засудженому ОСОБА_8 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати засудженому ОСОБА_8 в строк відбуття покарання, час його затримання в ІТУ з 05.09.2009р. по 08.09.2009р. включно та строк тримання під вартою з 26.11.2009р. по 13.04.2010р. включно.

ОСОБА_9

по ст.185 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, до покарання призначеного цим вироком приєднати засудженому ОСОБА_9 невідбуту ним частину покарання за попереднім вироком Червоноградського міського суду Львівської обл. від 12.03.2008р. та остаточно визначити йому покарання у виді 3 (трьох) років та 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_9 рахувати з 15.03.2010р.

ОСОБА_10

по ст.185 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років та 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_10 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_10 обовязок не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Перебіг іспитового строку засудженому ОСОБА_10 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати засудженому ОСОБА_10 в строк відбуття покарання, час його тримання під вартою з 29.01.2010р. по 27.08.2010р. включно.

Рчові докази:

-деревяну палицю, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області знищити;

-мобільний телефон марки «Нокіа-6300», (т. 4, а.с. 217); автомобіль марки «Форд Ескорт», д.н.з. НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 70); золоту обручку (т. 4, а.с. 150); ноутбук марки «ОСОБА_22 X51R» та фотоапарат марки «ОСОБА_32 DSC-T10» (т. 8, а.с. 57) повернути власникам.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_9, до вступу вироку в законну силу, залишити попередній тримання під вартою в СІЗО №19 (м.Львів).

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_8 та ОСОБА_10, до вступу вироку в законну силу, залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: