УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9,
суддів ОСОБА_10 і ОСОБА_11,

розглянувши в судовому засіданні 2 вересня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 липня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, такого, що не має судимості в силу

ст. 89 КК України,

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців.

Цим же вироком також засуджено ОСОБА_6, щодо якого касаційну скаргу не подано.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він, будучи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_6, протягом січня-березня 2015 року на території с. Тарасівка Тульчинського району Вінницької області вчинив ряд крадіжок чужого майна, у томі числі, поєднаного із проникненням у приміщення, чим завдав шкоди потерпілим ОСОБА_7 на суму 1024 грн. та ОСОБА_8 - 55 545 грн. і 3 640 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21 липня 2015 року вирок щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4, що діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 порушує питання про зміну судових рішень щодо її підзахисного у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість та просить пом'якшити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій, в касаційній скарзі захисника ОСОБА_4 не заперечується.

Доводи захисника про необхідність пом'якшення її підзахисному покарання із застосуванням ст. 75 КК України, не заслуговують на увагу.

Як убачається із наданих копій судових рішень, суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного, а також як пом'якшуючі, так і обтяжуючі покарання обставини. Призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.

Доводи, наведенні у касаційній скарзі захисника про пом'якшення ОСОБА_5 покарання, аналогічні доводам її апеляційної скарги, були предметом перевірки судом апеляційної інстанції та вони обґрунтовано визнанні безпідставними, і суд 2-ї інстанції навів у ухвалі переконливі мотиви про відсутність підстав для застосування щодо засудженого ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України.

Із таким висновком погоджується колегія суддів і не знаходить підстав для пом'якшення засудженому ОСОБА_5 покарання із застосуванням

ст. 75 КК України, як про це ставить питання у касаційній скарзі захисник.

За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 травня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 21 липня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11