Ухвала
іменем україни

28 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000045 за обвинуваченням
ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця Харківської області, проживаючого
за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2013 року на невідбутий строк 1 рік 25 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 6 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а :

Як вбачається зі змісту касаційної скарги захисник засудженого ставить питання про зміну постановлених судових рішень та пом`якшення призначеного покарання. Зазначає, що при призначенні покарання не в повній мірі враховано визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину її підзахисним. Вказує, що вчинений злочин не несе у собі великої суспільної небезпеки, а з урахування цього ОСОБА_5 можливо призначити менш суворе покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 6 лютого 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2011 року та остаточно визначено ОСОБА_5 покарання 3 роки 7 місяців позбавлення волі.

Вирішені питання про речові докази та судові витрати у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 23 грудня 2013 року о 18 годині, перебуваючи в АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду в сумі 493 грн.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та кваліфікація його дій у касаційному порядку не оспорюються.

Що стосується доводів захисника про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд дотримався цих вимог закону, з достатньою повнотою врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, усі обставини справи, дані про особу винного.
Зокрема, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий у тому числі і за вчинення злочинів проти власності, задовільно характеризується, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обґрунтовано визнано судом обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття і не встановлено таких, що його обтяжують.
Із урахуванням всіх обставин справи, даних про особу винного, в тому числі й тих, на які посилається захисник у касаційній скарзі, суд призначив ОСОБА_5 покарання у межах санкції статті обвинувачення, навів у вироку переконливі підстави такого рішення.
Правильно, відповідно до вимог ст. 71 КК України, суд визначив засудженому і остаточне покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується, що призначене ОСОБА_5 покарання є справедливим, сприятиме його виправленню і перевихованню, попередженню вчинення нових злочинів, а тому не вбачає підстав для прийняття рішення про його пом`якшення.

Всі доводи щодо суворості призначеного покарання, які аналогічні доводам касації захисника засудженого, належно перевірені апеляційним судом, на них надано вмотивовані відповіді, ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 6 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3