Справа № 523/3065/15-к
Провадження №1-кп/523/240/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за № 0000238 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого дітей, офіційно непрацюючого, раніше засудженого:

- 25.04.2013 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

- 5.12.2013 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до 4 років 5 днів позбавлення волі.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 304 ч.1 КК України, -

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Старі Маяки, Ширяєвського району, Одеської області, українця, громадянина України, з початковою загальною освітою, учня 9-го класу Одеської вечірньої школи №2, раніше не засудженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
18.01.2015 приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що ОСОБА_9 не досяг повнолітнього віку, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, маючи намір направлений на заволодіння чужим майном і скориставшись сприятливими умовами, що їх дії ніхто не бачить, через задні ліві дверцята, де було розбите скло, проникли в середину припаркованого автомобілю марки «Chery QQ» державний номер НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_10 , звідкіля таємно викрали мішечок з інструментами загальною вартістю 100 гривень, мобільний телефон марки «Нокіа 2730» вартістю 200 гривень, запасене колесо вартістю 500 гривень, після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 800 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленій йому підозрі, викладеній у обвинувальному акті, визнав частково та пояснив, що дійсно у вказаний день та час разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , шукаючи пункт прийому металу, опинилися біля будинку АДРЕСА_3 , де помітили припарковану машину червоного кольору, в якій було розбите скло дверей. З метою подивитися разом підійшли до автомобілю, ОСОБА_9 заліз в середину машини, відчинивши двері, взяли мобільний телефон, інструмент, потім запасне колесо, після чого покинули місце скоєння злочину. Вину визнає частково, так як заперечує, що втягував неповнолітнього в злочинну діяльність, стверджує, що ОСОБА_9 ніхто не змушував лізти в машину, це була мовчазна обопільна згода, крім того ОСОБА_9 сам неодноразово дзвонив йому, запрошував його гуляти, був ініціатором.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою вину у пред`явленій йому підозрі, викладеній в обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно при вказаних обставинах місці та часу, проходячи разом з ОСОБА_8 по вул. 8 Суворовська лінія в м. Одесі, маючи намір на викрадення чужого майна, коли ніхто з оточуючих не бачив, підійшли до припаркованого автомобілю «Chery QQ», в якому було розбите скло дверей. За пропозицією ОСОБА_8 він заліз в автомобіль, звідкіля вони таємно викрали мобільний телефон «Нокіа», інструмент, також ОСОБА_8 достав запасне колесо, після чого вони разом пішли з місця скоєння злочину, але відійшовши на невелику відстань невдовзі були затримані хазяйвами. У нього був знайдений інструмент, який він взяв в автомобілі. Стверджує, що ОСОБА_8 запропонував йому скоїти крадіжку, при цьому достовірно знаючи його вік, оскільки давно з ним товаришує, вони протягом 8-9 років спілкуються та разом гуляють.

Допитана у судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 характеризувала сина з позитивної сторони, запевнив, що син все вірно сказав, зробив висновки, вона може належним чином проконтролювати його поведінку. Вважає, що ОСОБА_8 втягував її сина у скоєння злочину.

Незважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 та часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , який не визнав своєї провини у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 304 ч.1 КК України суд вважає, що винність обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України повністю підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.01.2015р., протоколом огляду предметів від 19.01.2015р., які визначені речовими доказами.

При цьому обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутності клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілого, свідка не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинувачених повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленої підозри за ст. 185 ч.2 КК України та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, ніким із учасників процесу за даною статтею обвинувачення не оспорюються.

Разом з цим, суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_8 в тій частині, що він не скоював злочин передбачений ст. 304 ч.1 КК України, мотивуючи тим, що неповнолітній ОСОБА_9 сам йому дзвонив та запрошував гуляти, крадіжка була вчинена за обопільною згодою, ніхто не примушував, не втягував у злочинну діяльність. Такої ж думки захисник ОСОБА_6 , яка вважає, що винність її підзахисного у скоєнні злочину за ст. 304 ч.1 КК України не доказана, яким чином неповнолітній був втягнутий у злочинну діяльність не з`ясовано, при цьому сторона захисту не надала жодного спростовуючого аргументу в підтвердження своєї позиції, а саме непричетності ОСОБА_8 до скоєння вищезазначеного інкримінованого йому правопорушення.
Однак, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 суперечать детальним та послідовним поясненням обвинуваченого ОСОБА_9 , у правдивості яких у суду не виникає сумнівів, так як при допиті у суді останній чітко вказав, що скоїти крадіжку йому запропонував ОСОБА_8 , який достовірно знав дату його народження та вік, що також підтвердила законний представник обвинуваченого.
Пояснення ОСОБА_8 , на думку суду, є спробою уникнути кримінальної відповідальності.
Таким чином, на думку суду, в ході розгляду справи прокурор, підтримуючий державне обвинувачення довів винуватість ОСОБА_8 , а судом було отримано достатньо доказів винуватості обвинуваченого у зазначених кримінальних правопорушеннях.
В діях ОСОБА_8 прокурор вбачає ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, які органом досудового слідства кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- за ст.304 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: втягнення неповнолітнього у злочину діяльність. Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми діями скоїв умисні, кримінальні правопорушення передбачені ст.ст.185 ч.2, 304 ч.1 КК України та його вина доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ст.185 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб його вина повністю доказана.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем навчання, його відношення до скоєного діяння, відсутність матеріальних збитків шляхом повернення викраденого майна.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисних злочинів, особисте відношення до скоєного діяння.

До обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні, однак долучалися речові докази - мобільний телефон марки «Нокіа 2730» імей НОМЕР_2 , мішечок з інструментами (гаєчні ключі, дві викрутки), запасне колесо для автомобілю, які повернуті потерпілому ОСОБА_10 на відповідальне зберігання під розписку.

Матеріали кримінального провадження за № 0000238 до обвинувального акту не долучались. Цивільний позов не заявлений.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_9 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та за відсутністю клопотань учасників процесу запобіжний захід відносно обвинуваченого у ході підготовчого засідання та судового розгляду не обирався, тому скасуванню не підлягає.

Відносно підозрюваного ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, спосіб його життя, відсутність у нього постійного заробітку, скоєння нового корисного кримінального правопорушення не відбувши попереднє покарання, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі з частковим у вигляді одного місяця позбавлення волі приєднання покарання не відбутого за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 5.12.2013 року, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, те що він скоїв кримінальне правопорушення уперше, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність матеріальних збитків, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 304 ч.1 КК України, призначив йому покарання:

- за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

- за ст. 304 ч.1 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно визначити ОСОБА_8 міру покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України приєднати частково один місяць позбавлення волі від покарання, не відбутого за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 5.12.2013 року, та остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити не змінним - тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ України в Одеської області.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18.01.2015року (згідно реєстру матеріалів досудового розслідування).

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Згідно ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 п.2, 3, 4 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про заміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Речові докази - мобільний телефон марки «Нокіа 2730» імей НОМЕР_2 , мішечок з інструментами (гаєчні ключі, дві викрутки), запасне колесо для автомобілю, які повернуті потерпілому ОСОБА_10 на відповідальне зберігання під розписку, вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження за № 0000238 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2015р. зберігати в прокуратурі Суворовського району міста Одеси.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СУДДЯ: