печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

представника лікарні ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за заявою лікаря психіатра КМПНД № 2 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про припинення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку,-

В С Т А Н О В И В :
11.11.2015 лікар психіатр КМПНД № 2 ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про припинення відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, призначеної останньому згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 15.08.2011, посилаючись на те, що згідно висновку комісії лікарів психіатрів КМПНД № 2 від 09.11.2015 на теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки «органічного ураження ЦНС поєднаного ґенезу (судинно-травматичного, інтоксикаційного) з псиоорганічним синдромом», проте виявляє стабільність психічного стану протягом поточного року, мінімальну вираженість емоційно-поведінкових розладів, відсутність правопорушень, що вказує на доцільність припинення надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 03.12.2015 визначено підсудність розгляду вказаної заяви Печерському районному суду м. Києва.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду по суті ініційованого питання, які заяву підтримали і просили задовольнити, вивчивши заяву лікаряпсихіатра КМПНД № 2 ОСОБА_3 та долучені до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.08.2011 до ОСОБА_5 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно вимог ст. 514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів КМПНД № 2 ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 від 09.11.2015, на теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки «органічного ураження ЦНС поєднаного ґенезу (судинно-травматичного, інтоксикаційного) з псиоорганічним синдромом». Між тим, як зазначено в описово мотивувальній частині вказаного висновку, протягом останнього року ОСОБА_5 самостійно систематично звертається до дільничного психіатра з метою проходження призначеного нагляду, правопорушень не вчиняв, критичний до свого стану, виконує призначення лікаря, вираженість його психічних розладів (емоційно-вольових) значено зменшилась; скарги, які висловлював пацієнт, переважно мали причиною соматичні захворювання (гіпертонічна хвороба, травма хребта). Зазначені обставини свідчать про те, що застосовані до нього заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги можуть бути припинені ( а.с. 3-6).

Зазначений висновок зроблений комісією лікарів, кожний з яких має відповідну освіту та значний досвід роботи за спеціальністю, є науково обґрунтованим, а відтак у суду відсутні підстави сумніватися в його правильності.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи характер вчиненого ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, яке не потягло за собою тяжких наслідків, те, що з моменту застосування примусових заходів медичного характеру пройшло більше 4 років і їх застосування дало позитивний результат, зі слів лікаря ОСОБА_3 . ОСОБА_8 інших злочинів не вчиняв, не є суспільно небезпечним за станом здоров`я і може продовжити отримувати психіатричну допомогу не в примусовому порядку, суд вважає можливим за заявою лікара психіатра КМПНД № 2 ОСОБА_3 припинити відносно ОСОБА_5 заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд-

У Х В А Л И В :
Заяву лікаря психіатра КМПНД № 2 ОСОБА_3 від 09.11.2015 задовольнити.

Припинити подальше застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, призначеної згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 15.08.2011.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1