Справа № 11-83 2011 р. Категорія: кримінальна
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Пасько Д.П. Справа № 11-83/11

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого-судді: Паська Д.П.

суддів: Старинця Ю.В., Пікановського Б.В.

за участю прокурора: Фінца Д.Г.

захисника ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

розглянула 10 лютого 2011 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляціями потерпілого ОСОБА_3 та прокурора, яка приймала участь у розгляді справи в суді першої інстанції на постанову Вінницького районного суду від 3 грудня 2010 року, якою кримінальна справа по обвинуваченню

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України направлена прокурору Вінницького району для організації додаткового розслідування.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи і постанови районного суду ОСОБА_4 предявлено обвинувачення в тому, що він 12.04.2004 року о 8:00 годині, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині автошляху Львів Кіровоград Знамянка в напрямку м. Вінниці в районі Західного автовокзалу порушив вимоги п.п. 1.5; 10.1; 10.3 Правил дорожнього руху України, не переконавшись у безпечності виконання маневру зміни напрямку свого руху, не надавши переваги для руху автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, який рухався по лівій смузі руху попутного напрямку, виїхав на смугу руху останнього, виконуючи маневр лівого розвороту, що призвело до зіткнення зазначених транспортних засобів, в результаті чого пасажир автомобіля «Фольксфаген-Венто»ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Мотивуючи направлення справи на додаткове розслідування районний суд зазначив у постанові, що він дійшов висновку про те, що досудове слідство по справі було проведено всупереч вимогам ст. ст. 22 та 64 КПК України, тобто поверхнево та однобічно і не були належним чином досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд не вказав з яких причин суд не може усунути неповноту або неправильність досудового слідства в судовому засіданні і не зазначив, в чому конкретно полягає ця неповнота та неправильність. Замість цього суд вказав, що він не має можливості усунути виявлені недоліки досудового слідства, зазначені в клопотанні захисника ОСОБА_2 про направлення справи на додаткове розслідування.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування постанови суду як незаконної у звязку з неповнотою саме судового слідства, а не досудового і направлення справи на новий судовий розгляд. Зокрема, суд в постанові не зазначив, в чому ж саме полягає неповнота чи неправильність досудового слідства і чому суд позбавлений можливості їх усунути в судовому засіданні, не зазначено які ж слідчі дії і для зясування яких обставин справи слід провести.

Прокурор вважає, що всі вказані судом у постанові підстави повернення справи на додаткове розслідування можуть бути усунуті в судовому засіданні під час дослідження в повному обємі всіх доказів по справі, зібраних, як під час досудового, так і під час судового слідства, а також належної їхньої оцінки.

В апеляції потерпілого ставиться питання про скасування постанови суду як незаконної і направлення справи на новий судовий розгляд, але в будь-який інший суд у звязку з тим, що, на його думку, суд сам допустив неповноту судового слідства і не дослідивши в повному обємі докази по справі, обмежившись тільки кількома допитами, не дослідивши документи, що є доказами по справі, прийняв необґрунтоване рішення, взявши за основу клопотання захисника ОСОБА_2, яке було передчасним.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляцію і звернув увагу колегії суддів на те, що районний суд тільки частково провів судове слідство, допитавши лише підсудного, потерпілого і двох свідків, залишивши поза увагою інші докази, а тому передчасно дійшов висновку про неповноту і неправильність досудового слідства, не вказав конкретно в чому вона полягає та чому вона не може бути усунута в судовому засіданні. На думку прокурора, суд необґрунтовано взяв за основу свого рішення клопотання адвоката ОСОБА_2 про направлення справи на додаткове досудове розслідування, в якому той аналізує докази, хоча ті ще не досліджувалися в судовому засіданні і адвокат не повинен був на них посилатися, як і суд у своїй постанові. Крім того, вважає прокурор, що адвокат не мав права згідно положень ст. 278 КПК України ставити питання про притягнення до кримінальної відповідальності іншої особи, на що районний суд не звернув уваги. Заслухавши потерпілого ОСОБА_3, який підтримав свою апеляцію і погодився з доводами прокурора, виступ адвоката ОСОБА_2 та підсудного ОСОБА_4, які просять залишити постанову суду без змін, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апелянтів колегія суддів приходить до висновку, що апеляції обґрунтовані і підлягають задоволенню: прокурора в повному обємі, а потерпілого частково.

Колегія суддів вважає, що приймаючи рішення про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування районний суд порушив положення ст. 281 ч. 1 КПК України, в якій зазначено, що повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

В своїй постанові суд не вказав, в чому конкретно виявилась неповнота чи неправильність досудового розслідування, чому суд позбавлений можливості усунути їх в судовому засіданні, які саме обставини мають бути зясовані при додатковому розслідуванні.

Навпаки, замість належної мотивації прийнятого рішення суд зіслався на зміст клопотання адвоката ОСОБА_2, де той навів аналіз доказів по справі, які не досліджувалися в судовому засіданні, як то вбачається з протоколу судового засідання (а.с.144-149 т. 2). Суд не звернув увагу на те, що своє клопотання про направлення справи на додаткове розслідування адвокат завершив проханням зробити це для притягнення до кримінальної відповідальності іншої особи, а саме водія автомобіля «Фольксфаген»ОСОБА_5 сина потерпілого, хоча згідно положень ст. 278 КПК України адвокат (захисник) не відноситься до осіб, які мають право заявити такі клопотання (щодо притягнення іншої особи до кримінальної відповідальності).

Вищенаведене свідчить про неповноту і однобічність саме судового слідства і безпідставність направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування, що тягне за собою скасування як незаконної постанови суду.

Підстав для зміни підсудності справи колегія суддів не вбачає.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 366, 377, 379 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію потерпілого задовольнити частково, апеляцію прокурора задовольнити повністю.

Постанову Вінницького районного суду від 3 грудня 2010 року про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 286 ч. 1 КК України прокурору Вінницького району для організації додаткового розслідування скасувати, а справу повернути до Вінницького районного суду на новий судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Згідно з оригіналом: