Справа № 206/5796/15-к
Провадження № 1-в/206/564/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" жовтня 2015 р. м.Дніпропетровськ
Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника адміністрації ІВЦ №133 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Дніпропетровську справу за клопотанням -
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Циганівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, до засудження не працював мешкав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.29.09.1995 р., Синельниківським міським судом Дніпропетровської області, за ст. 140 ч.2, 42КК України до 5 років позбавлення волі.

2. 26.01.2001 р., Синельниківським міським судом за ст.140 ч.2, ст.141 ч.2, ст.208, ст.42 КК України до 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Засудженого: 27.06.2007 р Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ст.115 ч.1, ст.185 ч.3, 2 ст.304, ст.70 КК України, до 11 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою П"ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28.05.2015 року невідбутий строк позбавлення волі замінено на обмеження волі на підставі ст.82 КК України.

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , засуджений: 27.06.2007 р Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ст.115 ч.1, ст.185 ч.3, 2 ст.304, ст.70 КК України, до 11 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою П"ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28.05.2015 року невідбутий строк позбавлення волі замінено на обмеження волі на підставі ст.82 КК України.
Засуджений ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав клопотання та наполягав на його задоволені.
Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення подання.
Представник ІВЦ №133 вважав за доцільне задовільнити клопотання, надав копію вироку, та особову справу на засудженого для огляду.
Розглянувши клопотання, особову справу засудженого ОСОБА_5 , заслухавши засудженого, прокурора та представника установи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
В силу ст. 81 Кримінального кодексу України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України. покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 , відбув більш 3/4 строку призначеного покарання, за час відбування покарання в СІЗО м.Дніпропетровська, з 03.02.2006 року режим утримання порушував, мав 2 стягнення, заохочень не мав. З 21.10.2007 року відбував покарання у БВК №70, характеризувався позитивно, мав 11 заохочень та стягнень не мав. 25.02.2012 року був направлений до СІЗО, де стягнень та заохочень не мав. З 12.04.2012 року відбував покарання у ВК №122, характеризувався позитивно мав 4 заохочення та 1 стягнення. В Ігренському ВЦ (133) відбуває покарання з 16.06.2015 року характеризується позитивно має 1 заохочення та стягнень не має. (а.с.4).
ОСОБА_5 , неодноразово судимий за тяжкі та особливо тяжкі злочини, що свідчить про схильність засудженого ОСОБА_5 , до вчинення кримінальних правопорушень.
Окрім того, засуджений ОСОБА_5 , звільнявся від відбування покарання умовно достроково у 1999 році та 2005 році.
Таким чином, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно дострокове звільнення, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 , своєю поведінкою виправлення не довів.
Отже, враховуючи особу засудженого, який неодноразово судимий, а також порушення порядку та режиму утримання, у суду відсутні підстави вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_5 , під час відбування покарання являється зразковою та свідчить про його повне виправлення.
Окрім того, відповідно до ч. 8 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі. Посилання цієї норми закону повинне застосуватись до засуджених, яким відповідною ухвалою було скасоване звільнення від відбування покарання із випробуванням, наслідком чого стало їх направлення у місця позбавлення чи обмеження волі.
Керуючись ст.81 КК України, ст.154 КВК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволені клопотання ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1