Провадження № 1-кп/734/182/15 Справа № 734/3229/15-к
іменем України
26 жовтня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Остер Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Остер Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
які обвинувачуються у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника товариства з обмеженою відповідальністю «Козелець маслозавод» - ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
17 серпня 2015 року близько 00 години 00 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за попередньою змовою про вчинення крадіжки, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перелізли через паркан на територію Остерської дільниці ТОВ «Козелецький маслозавод», розташованої за адресою м. Остер Козелецького району Чернігівської області по вул. Гагаріна, буд. № 33-а, де шляхом вільного доступу проникли до приміщення миючого боксу головного виробничого корпусу, звідки з полу приміщення таємно викрали 10 чавунних плит розміром 69х71 см., вагою, 116 кг., 80 грн. кожна, які належать товариству з обмеженою відповідальністю «Козелецький маслозавод». Викраденим розпорядились на власний розсуд. Загальна вага плит складає 1168 кг, вартість викраденого за ціною металобрухту становить 2569 грн. 60 коп., тобто по 2 грн. 20 коп. за кілограм.
Обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав себе винним та дав наступні показання. 17 серпня 2015 року він прийшов до ОСОБА_8 , який запропонував піти до маслозавода з метою подивитися, що там є. Проникнувши на територію маслозаводу через паркан, вони обійшли миючий бокс і побачили, що він з одного входу не має воріт, а на підлозі лежали чавунні плити. Щоб мати можливість ці плити транспортувати, вони у нього вдома взяли тачку, а у ОСОБА_9 ключ, щоб відкрутити болт, яким були замкнені ворота. Перелізши через паркан на територію маслозавода, та обійшовши приміщення мийки з іншої сторони, вони безперешкодно потрапили в бокс, в якому були плити. Щоб плити було легше перевозити, вони відкрили зсередини ворота боксу, клали по одній плиті на тачку і через відімкнені ворота перевозили по одній плиті до ОСОБА_9 в город, який межує з територією маслозавдода. Перевізши 10 плит в город, почали їх перевозити до калітки двору ОСОБА_9 . Наступного дня приїхав сусід ОСОБА_10 , якого він попросив перевезти плити, погрузили плити на його бусік та поїхали в с. Євминка, де ці плити здали на металобрухт за 2 150, 00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 висловив щире каяття у вчиненні злочину та просив суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 також визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочинові та дав суду наступні показання. Приблизно о 12.00 год. ночі 17 серпня 2015 року до нього прийшов ОСОБА_3 , якому він запропонував піти на маслозавод і подивитися, що там є. Оглянувши територію маслозавода та побачивши, що там є чавунні плити, взявши у ОСОБА_11 тачку, а в нього ключ, яким можна було відкрити ворота, вони через паркан перелізли на територію маслозаводу, а потім проникли до миючого боксу, ворота якого з однієї сторони були закриті зсередини, а з іншої сторони до боксу був вільний вхід. Відкривши ворота зсередини, вони, знімаючи поступово плити, клали їх на тачку і через ворота, які вони відкрили за допомогою ключа, який взяли з особою, перевозили до його городу. Перевізши 10 плит до городу, вони їх почали перевозити до калітки його двору. Наступного дня до нього приїхав сусід, якому вони погрузили плити і відвезли в Євминку, де продали як металобрухт за 2 150,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 вислови щире каяття у вчиненні злочину та просив суворо його не карати.
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Козелець маслозавод» ОСОБА_7 повідомив суду, що територія маслозаводу межує з ділянкою ОСОБА_9 . Територія заводу огороджена парканом та охороняється. В миючому боксі є лише одні ворота, які були закриті зсередини, а з іншого боку вхід вільний. Про те, що сталося, йому повідомив ОСОБА_12 , який тієї ночі охороняв територію маслозаводу. Плити заводу були повернені того ж дня, претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених він не має.
Свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що ОСОБА_7 напередодні попросив його почергувати на маслозаводі. Перебуваючи на зміні, звечора він обходив територію і всі об`єкти були на місці. Проте наступного дня зранку при обході території ним був виявлений факт нестачі 10 плит в миючому боксі. Додатково свідок повідомив суду, що миючий бокс замикається лише зсередини і має одні ворота, з іншої сторони вхід до боксу вільний. Точної дати описаних подій він не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_13 повідомив суду, що він перебував на чергуванні перед тим як на зміну заступив ОСОБА_12 і на його зміні плити були в наявності. Через добу йому зателефонував ОСОБА_7 і попросив приїхати. Він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 обійшли територію маслозаводу і встановити, що в миючому боксі відсутні 10 плит. Точної дати вказаних подій він не пам`ятає.
Крім зізнавальних показань обвинувачених, показань представника потерпілого та допитаних в судовому засіданні свідків, вина обвинувачених підтверджується наступними зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, які детально узгоджуються між собою:
- протоколом огляду місця події від 17 серпня 2015 року з доданою ілюстративною таблицею, в якому відображені результати огляду території Остерської виробничої дільниці товариства з обмеженою відповідальністю «Козелець маслозавод», з якого, крім іншого вбачається, що з однієї сторони в боксі двері відсутні, а з іншої сторони закриті болтом; по центру боксу мається каналізаційна решітка, біля якої виявлені місця, на яких відсутні чавунні плити;
- заявою ОСОБА_14 , відповідно до якої ним добровільно видано працівникам міліції десять плит, які 17 серпня 2015 року він придбав у невідомих осіб за 2 150,00 грн.;
- заявою про добровільну видачу ОСОБА_3 металевої тачки;
- довідкою за підписом начальника дільниці товариства з обмеженою відповідальністю «Стілкрос», згідно з якою за станом на 17 серпня 2015 року вартість одного кілограму чорного металу становить 2,20 грн.
Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.
Оцінюючи показання обвинувачених в тій частині, що приміщення миючого боксу має вільний вхід та одні ворота, які закриваються зсередини, суд вважає їх правдивими та такими, що підтверджуються показаннями представника потерпілого та свідка ОСОБА_12 , а також узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження /зокрема, протокол огляду місця події від 17 серпня 2015 року з доданою ілюстративною таблицею, за яким оглядалося приміщення маслозаводу/. Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що обвинувачені до приміщення миючого боксу проникли шляхом відкручування гайки на вхідних дверях, так як таким чином ворота можна відкрити лише зсередини, тому в формулюванні обвинувачення, яке викладене судом, констатовано, що обвинувачені до приміщення миючого боксу проникли шляхом вільного доступу.
При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, тому їх дії необхідно кваліфікувати як кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинувачених, які на обліку у нарколога та психіатра не перебувають, пом`яшкуючі покарання обставини визнання вини, каяття у вчиненні злочину, активне сприяння у його розкритті, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та приходить до висновку, що заходи примусу з боку держави будуть необхідними, достатніми для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів, якщо обвинуваченим буде призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від його відбування з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, тобто, в умовах належного контролю за їх поведінкою.
Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.
Заходи забезпечення кримінального провадження стосовно обох обвинувачених обрані у виді особистого зобов`язання згідно з ухвалами Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2015 року.
Судові витрати в межах кримінального провадження відсутні.
Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд керується правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Заходи забезпечення кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання, які обрані згідно з ухвалами Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2015 року, залишити без змін, продовживши строк дії до набрання вироком законної сили.
10 чавунних тротуарних плит, які під зберігальну розписку передані ОСОБА_7 , - повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Козелець маслозавод»;
металеву тачку, яка під зберігальну розписку передана ОСОБА_3 , - конфіскувати в дохід держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1