У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 13 липня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2015 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1,

- засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 13 липня 2015 року вирок залишено без зміни.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за те, що 5 січня 2015 року, за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1, під час конфлікту з дружиною ОСОБА_2, діючи з метою умисного вбивства, наніс останній чотири удари молотком по голові, від яких вона втратила свідомість і впала, однак злочин до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки вважав, що позбавив потерпілу життя.

У касаційній скарзі засудженого ОСОБА_1 порушується питання про зміну судових рішень щодо нього у зв'язку з суворістю призначеного покарання. Засуджений вважає, суд не взяв до уваги дані про його особу та обставини, які пом'якшують покарання, які свідчать про можливість його виправлення без реального відбування покарання. Просить звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, судова колегія прийшла до висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, та правильність кваліфікації дій засудженого в касаційній скарзі не оспорюються.

Зі змісту вироку убачається, що суд, призначаючи ОСОБА_1 покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, урахував тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом'якшують та обтяжують покарання, зокрема, що ОСОБА_1 посередньо характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся. Взявши до уваги відсутність обтяжуючих покарання обставин, похилий вік засудженого, який є пенсіонером, суд дійшов висновку про можливість його виправлення в разі призначення покарання нижчим від найнижчої межі, передбаченої санкцією закону, із застосуванням ст. 69 КК України. Обране ОСОБА_1 покарання є необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Підстав для звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України немає.

Доводи ОСОБА_1 про необхідність застування щодо нього судом касаційної інстанції ст. 75 КК України у зв'язку з тяжким станом його здоров'я є необгрунтованими, оскільки питання про звільнення від покарання за хворобою вирішуються судом під час виконання вироків відповідно до вимог п. б) ст. 537 КПК України.

З касаційної скарги та доданих до неї судових рішень підстав для задоволення скарги не вбачається, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 необхідно відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 13 липня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

С у д д і :

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5