Справа № 442/771/13- к
Провадження №1-кп/442/1/2015
У Х В А Л А
Іменем України
"28" вересня 2015 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

з участю адвоката ОСОБА_6 ,

провівши відкрите судове засідання в залі суду в місті Дрогобичі по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000015, від 22.11.2012 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.3 ст. 190 КК України.

В судове засідання призначене на 28.09.2015 року обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився.

Захисник адвокат ОСОБА_4 повідомив, що обвинувачений не в змозі з`явитися в судове засідання у зв`язку з хворобою.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 просив змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу, обравши взяття під варту, оскільки такий ухиляється від суду.

Потерпіла підтримала клопотання адвоката ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 підтримав позицію потерпілої та її адвоката.

Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних міркувань.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 16.01.2013 року слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В подальшому в ході судового розгляду такий було продовжено.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою, про який просить сторона обвинувачення, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд критично ставиться до заявленої підстави обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту як неявку в одне судове засідання, оскільки обвинувачений попередив через захисника про свою неявку та вказав на причину, що зумовила його неявку у судове засідання, а саме хвороба, яка може бути підтверджена відповідними медичними документами лише після видачі лікарняного листа непрацездатності.

Разом з тим, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Більше того, щодо доведення, тих обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України відносно обвинуваченого, суд приходить до висновку, що не доведена наявність жодного з п`яти ризиків, перелік яких вказується у ч. 2 ст. 177 КПК України. Таким чином, суд вважає, що обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, не є доцільним з тих підстав, що на даний час, заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ч.1ст. 177, ст. 187 КПК України , не виправдовують себе в цілому, тому у такому слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 177, 178, 179, 184, 187, 392 КПК, суд-

УХВАЛИВ :

В клопотанні представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення можуть бути включені на апеляційну скаргу на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1