АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2015 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
засуджений ОСОБА_6
представник СВК №67 ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфереції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Сокирянського району ОСОБА_9 , на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2015 року, клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від покарання задоволено.

Звільнено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного 24.12.2010 року Біляївським районним судом Одеської області, умовно - достроково на 1(один) рік 2 (два) місяці та 10 (десять) днів.

Роз`яснено засудженому, що відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, протягом не відбутої частини покарання нового злочину, суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71 та 72 КК України.

На вказану ухвалу районного суду старший прокурор прокуратури Сокирянського району ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить суд, ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2015 року, - скасувати і відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення. При цьому, апелянт посилається на те, що висновки суду першої інстанції викладені в ухвалі не ґрунтуються на законі, ухвала прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, при цьому вказує на те, що порушенні вимоги ч. 1 ст. 539 КПК України та вважає, що районний суд врахував не всі письмові докази які містяться в матеріалах особової справи, які свідчать про те, що засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, а тому районний суд необґрунтовано прийшов до висновку про виправлення останнього.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та основні доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити в повному об`ємі, засудженого в режимі відеоконференції, який заперечував проти задоволення апеляції, представника СВК №67, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, вислухавши учасників судового провадження в судових дебатах, провівши апеляційний розгляд, дослідивши матеріали судового провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга старшого прокурора прокуратури Сокирянського району ОСОБА_9 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції проігнорував вимоги ч.1 ст. 539 КПК України, згідно яких на думку прокурора, засуджений ОСОБА_6 , мав власноручно написати клопотання про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від покарання, на думку колегії суддів є необґрунтованим.
Так, як вбачається зі змісту ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, тобто вказана стаття не містить вказівки про те, що засуджений власноручно має написати клопотання про застосування до нього умовно - дострокового звільнення.
Щодо посилання прокурора в своїй апеляції на те, що районний суд врахував не всі письмові докази які містяться в матеріалах особової справи, які свідчать про те, що засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення та передчасно прийшов до висновку про виправлення останнього на думку колегії суддів є обґрунтованими виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Пунктами 2 і 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Суди під час
судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти
особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який
відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у
справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід
ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину,
праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у
самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а
також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Біляївського районного суду Одеської області від 24.12.2010 року, за ч.ч. 1 і 2 ст.152, ч. 2 ст.153, ч.2 ст. 186, з застосуванням ст. 70 КК України, до 7 (семи) років позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 01.01.2010 року, а кінець строку 01.01.2017 року, тобто ОСОБА_6 засуджений за вчинення умисних злочинів, у тому числі умисних тяжких злочинів і на даний час відбув більше двох третин строку призначеного покарання.

Апеляційним судом встановлено, що згідно характеристики затвердженої начальником Сокирянської виправної колонії №67 в Чернівецькій області від 05.10.2015 року, засуджений ОСОБА_6 у місцях позбавлення волі перебуває з 01.01.2010 року. За час перебування в слідчому ізоляторі м. Одеса до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.
Міру покарання у виді позбавлення волі відбуває в Сокирянській ВК №67 відділу ВДПС України в Чернівецькій області з 11.06.2011 року.
По прибуттю до установи і до грудня 2012 року був працевлаштований в якості вибірника-складальника каменю стінового в гірничому цеху №1. Поставленні змінні виробничі завдання в повному обсязі не виконував. З грудня 2012 року і до травня 2013 року взагалі не працював та з приводу працевлаштування до адміністрації колонії не звертався.
В період з травня 2013 року і по квітень 2014 року перебував в лікувальному закладі при Голопристанській виправній колонії №7 УДПС України в Херсонській області.
08.05.2014 року повторно прибув до Сокирянської виправної колонії №67 в Чернівецькій області для подальшого відбування покарання і до серпня 2014 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до адміністрації установи не звертався. З серпня по грудень 2014 року був працевлаштований різноробочим швейного цеху. Із поставленими змінними завданнями в повній мірі не справлявся. З грудня 2014 року і по даний час працевлаштований днювальним відділення. Свої обов`язки намагається виконувати. Роботи з благоустрою установи виконання покарань виконує.
По відношенню до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний.
Заходи виховного характеру, які проводяться у відділені відвідує, намагається робити для себе відповідні висновки.
Спальне місце і при ліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
Участь в програмах диференційованого виховного впливу не приймає.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості.
Згідно вироку суду, вину у вчинених злочинах визнав частково.
Засуджений ОСОБА_6 , відповідно до оцінки ступеня виправлення на шлях виправлення не став.
Відповідно до довідки про заохочення і стягнення засуджений ОСОБА_6 , під час перебування в Голопристанській ВК №7 та Сокирянській ВК №67, останній 17-ть раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, останній раз 03.09.2014 року, які на даний час погашені в установленому законом порядку, заохочень не мав.
Згідно довідки, виданої відділом організації та нормування праці Сокирянської виправної колонії №67 від 28.09.2015 року № 686 засуджений ОСОБА_6 з моменту прибуття в СВК №67 в червні 2011 року і до грудня 2012 року був працевлаштований, поставленні змінні виробничі завдання в повному обсязі не виконував, з грудня 2012 року і до травня 2013 року не працював, в травні 2013 року вибув з СВК № 67, в травні 2014 року повторно прибув до СВК №67, до серпня 2014 року до будь - яких оплачуваних робіт не залучався, а з серпня до грудня 2014 року був працевлаштований, однак з поставленими змінними завданнями в повній мірі не справлявся. Із грудня 2014 року по даний час працевлаштований.
Відповідно до довідки від 28.09.2015 року № 293, виданої в.о. начальника медичної частини СВК №67 та засвідченої начальником СВК №67, стан здоров`я засудженого ОСОБА_6 на даний час задовільний, останній перебуває на диспансерному обліку у лікаря терапевта у зв`язку з залишковими змінами після перенесеного туберкульозу легенів.
З наявних в особовій справі засудженого ОСОБА_6 атестаційних листів вбачається, що згідно висновків комісії Сокирянської виправної колонії №67 в період: з 25.01.2011 року по 15.07.2011 року, з 15.07.2011 року по 23.01.2012 року, на шлях виправлення не став, з 20.07.2012 року по 24.01.2013 року, злісний порушник режиму утримання, з 16.01.2014 року по 10.07.2014 року, на шлях виправлення не став, з 16.01.2015 року, злісний порушник режиму утримання, станом на 28.09.2015 року на шлях виправлення не став.
Відповідно до протоколу засідання комісії СВК №67 від 16.09.2014 року № 19 прийнято рішення про відмову ОСОБА_6 в клопотанні перед судом про умовно-дострокове звільнення (ст.81 КК України), як особі яка не довела свого виправлення.
За таких обставин, висновок Сокирянського районного суду Чернівецької області про те, що ОСОБА_6 , сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і може бути звільнений на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, на думку колегії суддів є передчасним.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 , засуджений за вчинення умисних злочинів, у тому числі умисних тяжких злочинів і на даний час відбув більше двох третин строку призначеного покарання, під час відбування покарання у 17 випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашенні у встановленому законом порядку лише в березні 2015 року, за весь час відбування покарання заохочень не має, участь в програмах диференційованого виховного впливу не приймає, згідно вище викладених атестаційних листів за весь час відбування покарання на шлях виправлення не став. Посилання в ухвалі районного суду на те, що засуджений ОСОБА_6 працює і на нього останній час не накладались дисциплінарні стягнення, на думку колегії суддів не свідчить про виправлення останнього.
З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що апеляційної скарга старшого прокурора прокуратури Сокирянського району підлягає задоволенню, а ухвала Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.10.2015 року скасуванню, із прийняттям нової ухвали.
На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 407, 537 та 539 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Сокирянського району ОСОБА_9 , - задовольнити.
Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2015 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від покарання задоволено, - скасувати.

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від покарання, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Головуючий СуддіОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Копія вірна суддя