Романівський районний суд Житомирської області
Справа № 1-36/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2010 року Романівський районний суд Житомирської області в складі

головуючої судді - Кравчук В.П.

при секретарі - Багінській В.І.

з участю прокурора - Валько Ю.В.

підсудних - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду

в смт. Романові кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, 12.05.1973 року

народження, уроженця с. Будичани Чуднівського району,

проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1

Романівського району Житомирської області,

громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2,

працюючого сторожем СТОВ «Зоря», одруженого,

маючого на утриманні одну неповнолітню дитину (12р.),

раніше не судимого,-

в скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч.2 КК України,

ОСОБА_2, 24.02.1965 року

народження, уроженця та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, вул. 2-га Березівська, 40 Романівського району Житомирської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, перебуває на обліку як безробітний в Романівському районному центрі зайнятості, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

встановив:

7 листопада 2009 року в період часу з 11 до 16 год. в с. Врублівка Романівського району, ОСОБА_1, перебуваючи на чергуванні по охороні території філії №2 СТОВ «Зоря», з метою скоєння крадіжки чужого майна, через відчинені двері шляхом вільного доступу неодноразово проникав в приміщення зерносховища. ОСОБА_1 насипав у чотири мішки фуражного зерна вівса, вагою 145 кг., вартістю 0,5 грн. за 1 кг., на суму 72 грн. 50 коп., які за чотири рази переніс в приміщення конюшні, де зберігав з метою подальшого таємного викрадення та транспортування кінною підводою додому. ОСОБА_1 не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі - приготовлене для викрадення зерно було 8.11.2009 року виявлено керівником СТОВ «Зоря» ОСОБА_3

7 листопада 2009 року о 22 год. в с. Врублівка ОСОБА_1, перебуваючи на чергуванні по охороні території філії №2 СТОВ «Зоря», за попередньою змовою з ОСОБА_2, з метою скоєння крадіжки чужого майна прибули до площадки зернотоку, де зберігався жом. Використовуючи однокінну гужову підводу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 таємно викрали 510 кг. жому, вартістю 0,42 грн. за 1 кг., на суму 214 грн. 20 коп. Викрадений жом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перевезли в свої домогосподарства за адресами: с. Врублівка, вул. Любарська, 53 та с. Врублівка, вул. 2-га Березівська, 40.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєному визнав повністю та пояснив, що 7 листопада 2009 року, знаходячись на чергуванні, скориставшись відсутністю сторонніх осіб в приміщенні зерносховища, зайшовши в сховище таємно набрав та приготовив для викрадення 4 мішки фуражного вівса, який сховав в конюшні, але дане зерно було виявлено керівництвом господарства і він не зміг його завезти додому. Цього ж дня він за домовленістю із ОСОБА_2 біля приміщення вагової викрали підводу жому, який відвезли по місцю свого проживання.

Підсудний ОСОБА_2 вину в скоєному злочині визнав повністю та показав, що 7 листопада 2009 року біля 22 год. він за домовленістю із ОСОБА_1 погрузили на підводу та викрали жом, який відвезли до себе по місцю свого проживання.

Вина підсудних підтверджується показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_4 пояснив, що 7 листопада 2009 року на період відсутності комірника видавав із зерносховища зерно на паї людям, в звязку з чим комора деякий час була відчинена. Можливо цим і скористався ОСОБА_1 та викрав зерно. Цього дня ОСОБА_1 зерно не виписував та не отримував із комори. Про обставини крадіжки зерна підсудним ОСОБА_1 йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_5 - дружина підсудного ОСОБА_1, показала, що в листопаді 2009 року працівники міліції з їх домогосподарства вилучали жом. Пізніше чоловік розповів їй, що жом він разом із ОСОБА_2 викрали з території СТОВ «Зоря».

Вина підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується також:

-Протоколом огляду місця пригоди, план-схемою та ілюстративною таблицею до нього від 8.11.2009 року (а.с. 4-9), згідно яких під час огляду приміщень філії №2 СТОВ «Зоря», що розташовані в с. Врублівка Романівського району, в приміщенні ферми (конюшні) було виявлено та вилучено гужовий віз із залишками на ньому жому та чотири мішки наповнені зерном вівса;

-Згідно видаткової накладної №76 від 8.11.2009 року (а.с. 10), в комору №2 СТОВ

«Зоря» від працівників міліції поступив овес фуражний вагою 145 кг.;

-Протоколом огляду місця пригоди від 8.11.2009 року (а.с. 13-14), згідно якого під час огляду господарства ОСОБА_1, що розташоване в с. Врублівка по вул. Любарській, 53 Романівського району, було виявлено та вилучено 435 кг. жому;

-Протоколом огляду місця пригоди від 8.11.2009 року (а.с. 16-17), згідно якого під час огляду господарства ОСОБА_2, що розташоване в с. Врублівка по вул. 2-га Березівська, 40 Романівського району, було виявлено та вилучено 75 кг. жому;

-Із видаткової накладної №77 від 8.11.2009 року (а.с. 18), вбачається, що в комору №2 СТОВ «Зоря» від працівників міліції поступив жом вагою 510 кг.;

-Згідно довідки виданої СТОВ «Зоря» №156 від 8.11.2010 року (а.с.20), вартість викрадених матеріальних цінностей станом на 8 листопада 2009 року реалізаційна ціна складає: овес фуражний 1 тонна - 500 грн., жом кислий 1 тонна - 420 грн.;

-Відповідно довідки виданої СТОВ «Зоря» №157 від 8.11.2010 року (а.с.21), вартість викрадених матеріальних цінностей становить - жому 510 кг. на 214,20 грн., а вівса 145 кг. на суму 72,50 грн.

Суд, дослідивши всі зібрані по справі докази, оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що вина підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знайшла своє

підтвердження в судовому засіданні.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_1 за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі та за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання підсуднім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особу винних та обставини, що помякшують та обтяжують їх покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в судовому засіданні не встановлено.

Обставинами, що помякшують покарання підсудних, є повне визнання ними своєї вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданих злочином збитків.

Обираючи покарання підсудним, суд враховує, що ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України, ОСОБА_2 - злочин середньої тяжкості, а тому обирає покарання у вигляді позбавлення волі, разом з тим, приймаючи до уваги, що підсудні раніше не судимі, злочин скоїли вперше, позитивно характеризуються за місцем роботи СТОВ «Зоря» та проживання Врублівською сільською радою, вину в скоєному визнали повністю, добровільно відшкодували завдані злочином збитки, ОСОБА_1 має на утриманні одну неповнолітню дитину (12р.), а тому враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання підсудних без відбування покарання, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням - відповідно до положень ст.75, 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч. 2 КК України та призначити покарання:

-за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

-за ст. 185 ч. 2 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді трьох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Встановити ОСОБА_1 іспитовий строк на два роки.

ОСОБА_2 визнати винним за ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Встановити ОСОБА_2 іспитовий строк на два роки.

Відповідно до положень ст.76 КК України покласти на засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слідуючі обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;

- зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Контроль за поведінкою засуджених покласти на кримінально-виконавчу інспекцію замісцем проживання засуджених.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: - гужовий віз та упряж до одного коня, що знаходяться на зберігання у ОСОБА_2 - залишити ОСОБА_2;

-145 кг. зерна вівса та 510 кг. жому, що знаходяться на зберіганні в СТОВ «Зоря», - залишити СТОВ «Зоря».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Романівський райсуд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Головуюча В. П. Кравчук