Справа № 749/527/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/438/2014
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
11 липня 2014 року м. Чернігів
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2014 року
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше неодноразово судимий,
визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено 4 роки 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, раніше двічі судима,
визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено їй покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням прокурор ОСОБА_5 , який приймав участь в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу.

Перевіривши подану апеляційну скаргу, вважаю, що вона подана з порушенням вимог ст. 396 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч.2 ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються, крім іншого, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення (п.4).

В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що вважає вирок суду таким, що „підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених внаслідок м`якості.

Далі прокурор в своїй апеляційній скарзі обґрунтував невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених, але жодного слова, жодного доводу обґрунтування із зазначенням того, в чому полягає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в своїй апеляційній скарзі не навів.

Таким чином, прокурор в своїй апеляційній скарзі взагалі не зазначив в чому полягає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в розумінні ст.413 КПК України, яка регламентує поняття „неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В зв`язку з тим, що прокурор всупереч вимогам п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, виклавши свої вимоги, не зазначив їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, його апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.396 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга прокурора на підставі положень ч. 1 ст. 399 КПК України підлягає залишенню без руху з наданням п`ятнадцятиденного строку з моменту отримання даної ухвали, протягом якого апелянт вправі усунути недоліки апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2014 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без руху.

Надати прокурору ОСОБА_5 п`ятнадцятиденний строк, з моменту отримання даної ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України у випадку невиконання вимог даної ухвали апеляційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Суддя ОСОБА_2