АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004067 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 , та обвинуваченої ОСОБА_6 , на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганська, громадянки України, з неповною середньою освітою, яка не заміжня, не працює, зареєстрована по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судима:
1) 14 квітня 2010 року Жовтневим районним судом м. Луганська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців;
2) 23 червня 2011 року Артемівським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців;
3) 04 травня 2012 року Артемівським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
4) 25 лютого 2014 року Артемівським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_5 ,

Справа № 11-кп/796/1519/2015
Категорія: ст. ч. 21 ст. 185 КК України
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Вирішено питання щодо речових доказів по справі.
Згідно з вироком суду, 07 квітня 2015 року о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Полтавська», що по вул. Артема, 79 у м. Києві зайшла в маршрутне таксі № 439, яке прямувало до станції метро «Лук`янівська», що по вул. Мельникова, 1 в м. Києві.
Знаходячись в маршрутному таксі № 439, серед великого скупчення людей, ОСОБА_6 помітила, що в правій кишені пальто жінки, яка стояла поряд з нею, знаходиться мобільний телефон, і в цей час у неї виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 , скориставшись великим скупченням людей, розраховуючи, що її дії не будуть помічені, в той час коли маршрутне таксі під`їжджало до зупинки громадського транспорту «станція метро Лук`янівська», що по вул. Мельникова, 1 в м. Києві дістала рукою з кишені пальто ОСОБА_9 два мобільних телефони, які поклала собі в праву кишеню куртки, після чого вийшла на зупинці громадського транспорту.
В подальшому ОСОБА_6 сіла в маршрутне таксі № 187, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном. Оглянувши його, поклала в праву кишеню власної куртки та проїхала до зупинки «вулиця Герцена», що по вул. Мельникова, 12, де, вийшовши з маршрутного таксі, була зупинена працівниками міліції.
07 квітня 2015 року, в період часу з 16 години 25 хвилин по 16 годину 50 хвилин, в ході огляду місця події, з правої кишені куртки ОСОБА_6 було вилучено майно, яке належить ОСОБА_9 мобільні телефон: «Samsung» GT - S 8600 вартістю 2 000 гривень з сім карткою мобільного оператора «МТС», вартістю 20 гривень, на рахунку якого знаходилися грошові кошти в розмірі 6 гривень 14 копійок; «Iphone» 5 вартістю 7 000 гривень з встановленою сім карткою мобільного оператора «Київстар», вартістю 20 гривень, на рахунку якого знаходилися грошові кошти в розмірі 33 копійки. Таким чином, ОСОБА_6 повторно таємно викрала чуже майно потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 9 046 гривень 47 копійок, чим вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій, з урахуванням змін внесених під час апеляційного розгляду, просить вирок щодо ОСОБА_10 змінити та пом`якшити їй покарання за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, в іншій частині вирок залишити без змін. При цьому зазначає, що вирок є несправедливим через суворість, так як не відповідає особі обвинуваченої та фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченій суд не надав належної оцінки незадовільному стану здоров`я ОСОБА_6 , причинам, через які вона вчинила кримінальне правопорушення скрутному матеріальному становищу, не врахував її щире каяття у вчиненому, та те, що вона не спричинила матеріальної та моральної шкоди потерпілій ОСОБА_9 , так як викрадені телефони були повернуті останній.
Обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій, з урахуванням змін внесених під час апеляційного розгляду,просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року змінити в частині призначення їй покарання через суворість останнього. При цьому вона вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на стан її здоров`я, яке погіршилось, те що на її утриманні знаходиться хворий брат ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який потребує постійного догляду, довідки про стан здоров`я якого суд першої інстанції не долучив до матеріалів справи, те, що на утриманні у неї є матір похилого віку, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка хворіє на хронічне захворювання, у вчиненні кримінального правопорушення свою вину вона визнала повністю, кається та просить пом`якшити призначити покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та обвинуваченої, котрі підтримали свої апеляційну скарги та просили її задовольнити, доводи прокурора, котрий заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченої, провівши судові дебати та надавши обвинуваченій останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції визнано недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої та дослідження матеріалів, які характеризують її особу і в силу положень ч. 3 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції обмежений оцінкою цих же доказів.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, є вірною і ніким не ставиться під сумнів.
Покарання обвинуваченій за ч.2 ст. 185 КК України призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, при цьому судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини його скоєння, характер діяння, форму і ступінь вини, мотивацію злочину; дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що вона раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, що свідчить про її схильність до протиправної поведінки, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не зайнята суспільно корисною працею, за час утримання у СІЗО характеризується посередньо, має незадовільний стан здоров`я. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 судом визнано щире каяття, обставин, які його обтяжують не встановлено.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченої про тяжкі захворювання її брата і матері та надані на підтвердження цього копії медичних документів, як і посилання ОСОБА_6 на недостатнє врахування судом першої інстанції даних про стан її здоров`я, також не можуть бути підставами для пом`якшення покарання обвинуваченій, оскільки перебування на її утриманні хворих брата та матері, які є вимушеними переселенцями з Луганської області, нічим не підтверджене, а дані про попередні судимості ОСОБА_6 свідчать як про неможливість виконання нею функцій піклування щодо рідних, так і про небажання ставати на шлях виправлення.
Таким чином, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченій покарання, дотримався вимог кримінального закону, врахувавши всі передбачені ним обставини в їх сукупності, і колегія суддів, з урахуванням встановлених судом першої інстанції даних про особу обвинуваченої, характеру її злочинної діяльності, не вбачає підстав для зміни законного і обґрунтованого вироку суду та пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання, а тому апеляційні скарги захисника та обвинуваченої задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги зазначеної обвинуваченої та захисника ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою в той же строк, з часу отримання нею копії цього рішення.

Судді:
_______________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2