Справа № 127/1-190/04
Провадження №11-кп/772/1007/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2015 рокум. Вінниця

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : ОСОБА_5

розглянув «23» листопада 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч.2, 365 ч.3, 70 КК України, про звільнення від покарання,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2015 року, якою клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про звільнення від покарання останнього - повернуто для звернення до належного суду, -
В С Т А Н О В И В:
Як вбачається з матеріалів провадження, до Вінницького міського суду Вінницької області звернувся захисник - адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 із клопотанням про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_7 .
Як зазначено в клопотанні, вироком Ленінського районного суду м. Вінниці ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч.2, 365 ч.3 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 70 КК України у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посаду керівника підприємства строком на 3 роки.
Клопотання мотивоване тим, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупціїдо деяких законодавчих актів України від 21 лютого 2014 року № 746-VII визначено спеціальний суб`єкт злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України. Зазначені зміни Закону про кримінальну відповідальність свідчать про декриміналізацію діянь за які засуджений ОСОБА_7 , в зв`язку з чим захисник просить суд звільнити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 365 КК України.
Повертаючи клопотання, суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.02.2004 року відносно ОСОБА_7 не виконаний, так як відносно останнього перебуває оперативно розшукова справа відносно розшуку та затримання ОСОБА_7 , а тому заявнику необхідно звернутися з даним клопотанням до належного суду.
В апеляційній скарзі захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2015 року щодо ОСОБА_7 . Ухвалити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.02.2004 року в повному обсязі.
Вимоги мотивовані тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, такою, що постановлена всупереч вимогам чинного законодавства України, не ґрунтується на Законі. Захист вказує на те, що з 2004 року по теперішній час листування щодо виконання вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.02.2004 року відносно ОСОБА_7 відбувається між Ленінським районним судом м. Вінниця, а згодом Вінницьким міським судом Вінницької області, який знаходиться у межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області, а тому клопотання підсудне даному суду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково, а саме невірного застосування судом першої інстанції вимог ст. 359 КПК України, щодо територіальної юрисдикції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення зі слідуючих підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим .

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі не дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КРК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і З статті 74 Кримінального кодексу України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 УПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.02.2004 року, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 365 КК України і йому призначено покарання на підставі ст. 70 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посаду керівника підприємства строком на 3 роки.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05.08.2004 року вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.02.2004 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.
Ухвалою Верховного суду України від 15 лютого 2005 року вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.02.2004 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 05.08.2004 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.
В ході виконання вироку суду встановлено, що відповідно до листа Печерського районного управління головного управління МВС України в м. Києві від 08.10.2004 року, вбачається, що в ході перевірки встановлено, що засуджений ОСОБА_7 не проживає за попереднім місцем проживання, а саме АДРЕСА_1 , і не значиться зареєстрованим у м. Києві та Київській області ( т.3 а.с. 465).
Вищезазначений вирок суду не виконаний, так як згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.04.2004 року, засудженого ОСОБА_7 оголошено в розшук, зі зміною запобіжного заходу на утримання під вартою. З листа начальника Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_9 вбачається, що відносно ОСОБА_7 на даний час перебуває оперативно розшукова справа та проводяться оперативно розшукові заходи, по встановленню місця знаходження останнього.
З 2004 року по теперішній час листування щодо виконання вироку Ленінського районного суду м. Вінниця від 02.02.2004 року щодо ОСОБА_7 ведеться між Ленінським районним судом м. Вінниці, а на даний час Вінницьким міським судом Вінницької області та Вишенським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.02.2004 року відносно ОСОБА_7 повинен виконуватися в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області, оскільки засуджений ОСОБА_7 не відбував покарання за вироком суду, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд
П О С Т А Н О ВИ В :
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2015 року, про повернення клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , для звернення до належного суду скасувати.
Матеріали повернути у Вінницькій міський суд Вінницької області для розгляду по суті.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: