Справа №173/1459/15-к
Провадження №1-кп/173/135/2015
У Х В А Л А
іменем України

18 серпня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерілих: ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

розглянувши в підготовчому судовому засіданні, кримінальне провадження за обвинувальним актом прокурора прокуратури Верхньодніпровського району ОСОБА_3 за обвинуваченням:

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 21.07.2011 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений 29.05.2014 року з Дніпропетровської ВК -133 за постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2014 року на підставі ст. 81 КК України умовно достроково на 8 місяців 26 днів; 2) 04.03.2015 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки

- за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 Кримінального кодексу України,

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; раніше судимого: 1) 11.11.2010 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 190 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, звільнений 06.12.2011 року з Синельніківської ВК -94 за постановою Синельніківського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2011 року на підставі ст. 81 КК України умовно достроково на 5 місяців 3 дні;

- за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
15 липня 2015 року до Верхньодніпровського районного суду надійшло кримінальне провадження ЄРДР №0000231 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 Кримінального кодексу України.

Обвинуваченим обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор, потерпілі, захисник та обвинувачені висловили думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Суд заслухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт з доданими матеріалами встановив наступне.

Згідно з ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування і має містити відомості зазначені в ч.2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Фактичними обставинами кримінального правопорушення, в силу положень ч. 1 ст. 91 КПК України, є час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Проте, обвинувальний акт не відповідає зазначеним вимогам.

Як убачається із змісту обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_10 20 березня 2015 року проник на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де через незачинені вхідні двері проник до будинку звідки викав певне майно, чим завдав ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 5850 грн. Дії обвинуваченого за цим епізодом кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, з проникненням в житло. При цьому в обвинувальному акті не зазначено кому саме належить домоволодіння, в яке проник обвинувачений, а також кому належало майно, яке було викрадене обвинуваченим. Встановлення цих обставин має суттєве значення, оскільки впливає на правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Так кваліфікуюча ознака «проникнення в житло» залежить від відсутності у обвинуваченого права перебувати у цьому приміщення, тому встановлення власника, або користувача домоволодіння має істотне значення.

Крім того, в тексті обвинувального акту в частині відносно ОСОБА_10 зазначено, що потерпілому ОСОБА_12 спричинена матеріальна шкода на суму 4100 грн., ОСОБА_4 5850 грн., ОСОБА_5 5310 грн.; ОСОБА_6 10620 грн., ОСОБА_7 4800 грн., ОСОБА_13 5600 грн.; ОСОБА_8 - 860 грн.; одночасно з цим в частині відносно ОСОБА_11 зазначено, що потерпілому ОСОБА_6 спричинена матеріальна шкода на суму 3500 грн., ОСОБА_13 5000 грн., при цьому дії обвинувачених по епізодам за потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_13 кваліфікуються як співучасть обвинувачених та зазначено теж саме майно.

Також в обвинувальному акті, при визначенні розміру завданої шкоди (а.с.6) зазначено, що потерпілому ОСОБА_12 спричинена матеріальна шкода на суму 2000 грн., ОСОБА_4 3800 грн., ОСОБА_5 5000 грн.; ОСОБА_6 3800 грн., ОСОБА_7 4060 грн., ОСОБА_13 4030 грн.; ОСОБА_8 - 600 грн.

Отже обвинувальний акт містить протиріччя щодо визначення розміру шкоди, яка завдана потерпілим внаслідок кримінального правопорушення.

Одночасно з цим, вартість викраденого майна має суттєве значення, оскільки впливає на кваліфікацію злочину.

Суд також вважає, що вищезазначена невідповідність обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а саме: відсутність в обвинувальному акту формування обвинувачення з повним викладом фактичних обставин кримінального правопорушення та зазначенням розміру шкоди, спричиненої потерпілим, унеможливлює якісно і в повній мірі здійснити обвинуваченими захист від пред`явленого обвинувачення, що істотно порушує право особи на захист, який передбачений діючим законодавством.

Також відсутність в обвинувальному акту формування обвинувачення з повним викладом фактичних обставин кримінального правопорушення порушує право обвинувачених, передбачене ч. 2 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен, кого заарештовано, має бути негайно поінформований зрозумілою для нього мовою про підстави його арешту і про будь-яке обвинувачення, висунуте проти нього.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд повертає обвинувальний акт прокуророві, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

За такими обставинами обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підлягає поверненню прокуророві для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 Кримінального кодексу України, затверджений прокурором прокуратури Верхньодніпровського району ОСОБА_3 - повернути прокуророві для усунення виявлених недоліків.

Надати прокурору прокуратури Верхньодніпровського району ОСОБА_3 строк для усунення виявлених недоліків терміном - один місяць з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 7-денний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_1