печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2015 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури ОСОБА_9 про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лебедин Сумської області, громадянину України, з вищою освітою, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, є адвокатом Київської колегії адвокатів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч. ч. 2, 3 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ст. 348 КК України.

ВСТАНОВИВ:
До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про направлення підозрюваного ОСОБА_8 до медичного закладу для проведення стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи.

З вказаного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 28.03.2015 органом досудового розслідування ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 262, ст. 348, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187 КК України.

В обґрунтування необхідності направлення підозрюваного до медичного закладу для проведення психолого-психіатричної експертизи прокурором вказано на те, що 20.07.2015 слідчим винесено постанову про призначення ОСОБА_8 амбулаторної судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, про що було повідомлено підозрюваного та його захисників.

28.07.2015 ОСОБА_8 був доставлений до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи для проведення зазначеної експертизи, але від проведення експертизи той категорично відмовився, через що психіатричне обстеження ОСОБА_8 виявилось неможливим у зв`язку з чим і виникла необхідність у проведенні вказаного стаціонарного дослідження.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, захисника та підозрюваного, які заперечували проти його задоволення, показання свідка ОСОБА_10 , дослідивши матеріали кримінального провадження суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до показань свідка, які надані у судовому засіданні, вона є експертом Київського міського центру судово-психіатричної експертизи. Їй на виконання для проведення амбулаторно-психіатричної експертизи ОСОБА_8 надійшла відповідна постанова слідчого та окремі матеріали кримінального провадження. Амбулаторні судово-психіатричні експертизи проводяться комісійно у складі трьох експертів. У подальшому до експертної установи працівниками правоохоронних органів було доставлено ОСОБА_8 . Вона як експерт розмовляла з підозрюваним, питала що у нього з рукою, ставила інші питання. Гордєєв запитав її та інших членів комісії про те, де він наразі перебуває, у якій установі та попросив представитись членів комісії. Також ОСОБА_11 повідомив, що він є адвокатом, почав настоювати на присутності при експертному дослідженні його адвоката та представника органу адвокатського самоврядування, вказав, що його не мають права оглядати примусово без відповідного судового рішення у зв`язку з чим відмовився від дослідження. Також ОСОБА_11 було вказано членам комісії про те, що його адвокат не повідомлений про час та місце проведення експертизи. Тобто фактично експертне дослідження було розпочато, але не завершено. Про неможливість закінчення проведення експертизи нею та іншими членами комісії було повідомлено керівника експертної установи усно, без складання будь-яких інших документів і у той же день про неможливість виконання експертизи керівником експертної установи було повідомлено слідчого листом. Також свідок зазначила, що у разі повторного доставлення особи до експертної установи для проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи проведення такої можливе, а тому відмова підекспертного приймати участь у дослідженні не є підставою для проведення стаціонарної психолого-психіатричної експертизи. В своїх показаннях свідок підтвердила той факт, що адвокат ОСОБА_8 та представник органу адвокатського самоврядування про час та місце проведення експертизи повідомлені не були. Ані вона ані інші члени комісії вказаних осіб про це не повідомляли, оскільки це не є їх обов`язком.

Відповідаючи на питання сторони захисту, свідок зазначила, що їй відомі положення нормативних актів, що регулюють експертну діяльність, а саме Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а також те, що при проведення експертного дослідження підекспертний має право користуватись послугами адвоката.

Відповідно до п. 4.21 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 № 53/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) при неможливості надання висновку експертом (експертами) складається відповідне повідомлення на бланку експертної установи, підписується експертом, підпис якого посвідчується відбитком печатки установи. Один з екземплярів повідомлення направляється органу, який призначив експертизу, інший залишається у експертній установі. Не зважаючи на такі вимоги зазначеного нормативного акту експертами слідчому направлено лише листа, який не відповідає вимогам вказаного пункту інструкції. Отже фактично неможливість проведення експертизи внаслідок відмови ОСОБА_8 від експертного дослідження належним чином не зафіксовано. Будь-які інші документи з цього приводу не складались.

Крім того, слід зауважити, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 є адвокатом і, відповідно, особою порядок притягнення до кримінальної відповідальності якої регулюються главою 37 Кримінального процесуального кодексу України та ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Не зважаючи на це, що встановлено у судовому засіданні, слідчим про час та місце проведення експертизи за участі ОСОБА_11 захисника підозрюваного та відповідний орган адвокатського самоврядування повідомлено не було.

У клопотанні, що розглядається, єдиною підставою направлення підозрюваного ОСОБА_8 до медичної установи для проведення стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи вказана відмова останнього від участі у проведенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи. З урахуванням показань свідка, яка є спеціалістом у проведенні такого роду експертиз, відмова підекспертного від участі у проведенні амбулаторної експертизи не може бути підставою для його поміщення до стаціонарної установи. Прокурором також жодним чином не обґрунтовано необхідність проведення саме психолого-психіатричної експертизи. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_11 клопотання про проведення комплексної психолого-психіатричної експертизи слідчому подавалось, але у його задоволенні було відмовлено.

Крім того, беручи до уваги показання свідка, проведення експертизи стосовно ОСОБА_11 було розпочато, але не завершено. Будь-які перепони у продовженні проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відсутні.

Крім цього, відповідно до ст. 509 КПК України підставою для направлення особи на стаціонарну психіатричну експертизу є необхідність здійснення тривалого спостереження та дослідження особи, інші підстави у вказаній нормі закону не вказані.

З урахуванням наведеного прихожу до висновку про необґрунтованість клопотання прокурора та необхідність залишення його без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 193, 509 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури ОСОБА_9 , про направлення підозрюваного ОСОБА_8 до медичного закладу для проведення стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1