Справа № 274/4405/15-к
Провадження №1-в/0274/557/15

Ухвала
Іменем України

05.10.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

помічника. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

представника адміністрації РВК №73 . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

засудженого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в режимі відео-конференції з приміщенням Райківської виправної колонії в Житомирській області №73 справу за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новогуйвинське, Житомирського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 10.06.2002 року за ст.ст.304, 185 ч.2, 15 ч.1, 185 ч.2, 277 ч.1, 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 2) 03.12.2002 року за ст.ст.185 ч.3, 304, 289 ч.2, 70 ч.4, 71, КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 30.03.2006р. на 1 рік 7 місяців 13 днів, -

в с т а н о в и в:
На розгляд до суду надійшла заява ОСОБА_6 із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, засуджений 24.12.2007р. Житомирським районним судом Житомирської області за ст.ст.186 ч.2, 15 ч.2, 152 ч.1, 152 ч.3, 153 ч.2, 70 ч.1, 71ч.1 КК України до 10 років позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання - 02.07.2007р., кінець строку - 02.07.2017р.

Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06.07.2007 року. Під час утримання в УВП (№8) м. Житомира вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 10.05.2008 року відбував міру кримінального покарання Бердичівській виправній колонії Житомирської області (№70). За час відбування покарання допустив двадцять два порушення вимог режиму тримання, за що вісімнадцять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, чотири рази було проведено бесіди виховного характеру. Мав сім заохочень.

З 04.11.2014 року відбуває міру кримінального покарання в Райківській виправній колонії Житомирської області (№73). За час відбування покарання характеризується задовільно. Вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не має. Двічі заохочувався. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. Дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом.

Працевлаштований оператором швацького устаткування, до роботи відноситься задовільно, виконує норми виробітку. Безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності в їх виконанні. Не приймає особисту участь в організації виховних заходів які проводяться в установі. Прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та працює над вдосконаленням професійного-технічних навичок. Реалізовує програму диференційованого виховного впливу «Професія». За програмами диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження» займається формально. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає. На зауваження реагує спокійно, робить належні висновки. Враховує думку колективу засуджених, намагається побудувати безконфліктні стосунки з оточуючими. Підтримує зв`язок з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки і передачі, матеріально родичам не допомагає. Позови за виконавчими листами до установи не надходили. За вироком суду вину у скоєному злочині визнав частково. На даний час вину визнав повністю, щиро розкаюється.

Згідно витягу з протоколу спільного засідання комісії Райківської ВК-73 та спостережної комісії при Бердичівській райдержадміністрації №2 від 29.01.2015р. (а.с.211), за результатами вирішення питання умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 у поданні матеріалів до суду було відмовлено, так як він не довів свого виправлення.

В судовому засідання засуджений подану заяву підтримав.

Представник адміністрації виправної колонії суду повідомив, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення, однак його поведінка за час відбуття покарання свідчить, що свого виправлення він ще не довів. Вважає, що заява засудженого задоволенню не підлягає.

На думку прокурора, досліджені матеріали справи свідчать про те, що засуджений не довів свого виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення до нього застосоване бути не може.

Заслухавши представника адміністрації виправної колонії, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви та умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбуття покарання.

Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення.

Зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

При прийнятті рішення по суті справи суд враховує також те, що ОСОБА_6 має дві непогашені судимості за попередніми вироками, в останнє звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, але належних висновків для себе не зробив, знову вчинив ряд тяжких злочинів за які і відбуває покарання. За період відбуття покарання характеризується неоднозначно, працює та має заохочення, однак і неодноразово допускав порушення вимог режиму за що на нього накладались дисциплінарні стягнення. Участі у самодіяльних організаціях та у суспільно-корисній праці не приймає. З моменту переведення засудженого із колонії максимального рівня безпеки до колонії середнього рівня безпеки пройшло менше року, строк покарання, який залишився до відбуття засудженому, є значним.

Викладене свідчить про те, що засуджений за час відбуття покарання своє виправлення не довів, у зв`язку із чим звільнений від подальшого відбуття покарання умовно-достроково бути не може.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України,суд,-

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про застосування щодо нього положень ст.81 КК України та його умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії.

Суддя: ОСОБА_1