УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/3212/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.185 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, не одруженого, з неповною середньою освітою, який навчається в Житомирській ВЗСШ №1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17 вересня 2014 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч.1 КК України до 50 годин громадських робіт,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 40 діб арешту.
На підставі ст.ст. 70 ч.4, 72 КК України остаточно встановлено йому покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 40 діб арешту.
Запобіжний захід обрано у вигляді тримання під вартою.
Взяття під варту вирішено здійснити після вступу вироку в законну силу.
Початок строку покарання рахувати ОСОБА_7 з дня його затримання.
Вирішено питання по речових доказах та процесуальних витратах.
Згідно вироку суду 31 серпня 2014 року близько 1 години ночі неповнолітній ОСОБА_7 разом з раніше знайомими йому неповнолітніми ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 йшли по вулиці Барашівській в м. Житомирі. Дійшовши до будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_11 став на паркан, який обгороджує вищевказаний будинок, де в дворі помітив чужий гірський велосипед марки «Author», який належав ОСОБА_12 .
В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, у неповнолітнього ОСОБА_11 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна - гірського велосипеду марки «Author», поєднане з проникненням на подвіря зазначеного будинку, яке має засоби охорони від сторонніх осіб у вигляді огорожі та призначене для постійного зберігання майна.
Про свій злочинний умисел щодо викрадення велосипеду неповнолітній ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які на дану пропозицію погодилися, тим самим вступили з ОСОБА_11 в попередню злочинну змову, розподіливши між собою ролі. Відповідно до розподілених ролей ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 мали таємно заволодіти майном потерпілого гірським велосипедом марки «Author», а ОСОБА_11 повинен був спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки викриття та припинення їх злочинної діяльності сторонніми особами, попередити про це ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .
Діючи згідно розподілених ролей ОСОБА_10 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перелізли через огорожу і, таким чином проникли на територію прилеглу до даного будинку. В той же час ОСОБА_11 залишався сидіти на паркані, щоб спостерігати за навколишнім середовищем та у разі небезпеки повідомити ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
В подальшому, перебуваючи на території будинку, ОСОБА_9 взяв гірський велосипед марки «Author», який передав через паркан ОСОБА_11 . Після чого, підтримуючи злочинний умисел неповнолітні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 помітили в бесідці, яка розташована на території вищевказаного будинку чужий плазмовий телевізор марки «Samsung», серійний номер UE42F5500AK, який ОСОБА_9 зняв з кріплення та передав його через паркан ОСОБА_10 .
Утримуючи викрадене при собі, вони, місце вчинення кримінального правопорушення залишили та в подальшому викраденим чужим майном розпорядились на власний розсуд.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_11 , неповнолітнім ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 повторно, таємно викрали майно, яке належало ОСОБА_12 :
- гірський велосипед марки «Author», вартістю 4411 грн. 28 коп.,
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити шляхом пом`якшення призначеного йому покарання.
Захисник вважає, що ОСОБА_7 призначене занадто суворе покарання, яке не відповідає особі засудженого. При наявності кількох пом`якшуючих обставин, суд може застосувати положення ст. 69 КК України. На думку захисника, суд не врахував його молодий вік, те, що він критично відноситься до вчиненого, виховується без батьківської опіки.
Крім того, захисник звернула увагу на те, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 , не зазначив за якою саме сукупністю злочинів застосовані норми ч.4 ст.70, ст.72 КК України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення інших учасників апеляційного провадження, перевіривши вирок суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Правильність встановлення фактичних обставин справи та юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст.185 ч.3 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.
Дане кримінальне провадження у суді першої інстанції розглядалося у порядку, передбаченому ст. 349 КК України.
Покарання ОСОБА_7 призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України. Покарання призначене за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України, тобто обвинуваченому призначене більш м`яке покарання, не зазначене в санкції ч.3 ст. 185 КК України, з урахуванням ступеню суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, даних про його особу, а також усіх обставин справи і є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а тому наведені в апеляції доводи захисника про надмірну суворість призначеного покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Суд першої інстанції врахував при обранні покарання, що ОСОБА_7 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, є неповнолітнім, тобто всі ті обставини, на які посилається у своїй апеляції захисник.
Крім того, судом також враховано, що обвинувачений раніше вчиняв умисні кримінальні правопорушення, ухилявся від виконання попереднього вироку суду, характеризується посередньо.
Доводи захисника в апеляції про те, що суд, при призначені покарання обвинуваченому, не зазначив за якою сукупністю злочинів застосовані норми ч.4 ст.70, ст.72 КК України, є безпідставними, оскільки у вступній частині судового рішення зазначений попередній вирок, яким був засуджений ОСОБА_7 .
З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 28 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: