Провадження 1-кс/127/4419/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2013 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді Чернюка І.В.,

при секретарі Андрєєвій А.Г.,

за участю прокурора Горбатюка В.В.,

слідчого Плити А.П.,

захисника ОСОБА_1,

підозрюваного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 про арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ УМВС України у Вінницькій області старший лейтенант міліції ОСОБА_3 06.08.2013 року, звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Вінницької області про арешт майна. Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_2 19.05.2013 року приблизно о 03 години 30 хвилин, приїхав на власному автомобілі НОМЕР_1 до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, та викликав її для розмови на двір. У ході розмови, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на побутовому ґрунті виникла суперечка. Після чого ОСОБА_2, діючи з прямим умислом, направленим на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій у вигляді спричинення смерті іншій людині, та бажаючи їх настання, взяв мисливську гладкоствольну двоствольну рушницю 16 калібру, яку привіз із собою та знаходячись на відстані одного метра, умисно здійснив постріл у напрямку ОСОБА_4, внаслідок чого їй заподіяні тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 51/7 від 28.05.2013 на момент надходження до лікарні потерпілої ОСОБА_4 мали місце ушкодження у вигляді вогнепального шротового сліпого проникаючого в черевну порожнину та в порожнину малого тазу поранення, що супроводжувалось наскрізними пошкодженнями тонкого та товстого кишковика, кісток тазу.

Після чого ОСОБА_2 покинув місце події не довівши свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

ОСОБА_2 19.05.2013 року о 13:10 затримано у порядку ст. 208 КПК України та у цей же день йому повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч. 1 КК України.

У кримінальному провадженні 25.05.2013 року визнано потерпілою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, яка заявила цивільний позов відповідно до завданої їй матеріальної шкоди повязаної з лікуванням на суму двадцять пять тисяч гривень та моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя на суму сто тисяч гривень, в звязку з чим належить арештувати нерухоме майно та транспортні засоби, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме будинок, розташований за адресою: Вінницька область, м. Бершадь вул. Терешкової, 138 та транспортні засоби автомобіль ВАЗ 21051, (1990 року), номер кузова ХТА210510М1167296, автомобіль АЗЛК 2140 (1985року) номер кузова НОМЕР_2, номер шасі 417321, мотоцикл КМЗ Днепр МТ 1036, (1981року) номер двигуна НОМЕР_3.

Право власності ОСОБА_2 на майно, що належить арештувати, підтверджується довідкою Бершадської РБТІ на право власності на нерухоме майно № 76 від 11.07.2013 року та довідка бази даних АІС «ДАІ-2000» УДАІ УМВС України у Вінницькій області про транспортні засоби. На підставі вищевикладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий дане клопотання підтримав за обставин, викладених в ньому.

Прокурор просив клопотання слідчого задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_2 та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання. Підозрюваний пояснив, що автомобіль АЗЛК 2140 та мотоцикл КМЗ Дніпр МТ 1036 хоча за ним зареєстровані, але були відчужені ним на запчастини.

Відповідно до ст. 107 ч.1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обовязковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому суд вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінальної провадження № 0000199 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2013 року, заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрюваного, його захисника, дійшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужити певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч.2 вищевказаної статті арешт може буде накладено на нерухоме майно і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Під час розгляду даного клопотання судом було зясовано, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4, яка визнана в даному провадженні потерпілою звернулась до Бершадського районного суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 25000 грн. та моральну шкоду 100000 грн.

Судом встановлено, що будинок, який розташований за адресою: Вінницька область, м. Бершадь, вул. Терешкової, 138 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування посвідченого державним нотаріусом Бершадської ДНК ОСОБА_5 від 12.08.1989 року реєстр. № 1956, що підтверджується листом КП «Бершадського РБТІ».

Транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21051, (1990 року), номер кузова ХТА210510М1167296 також належить на праві власності ОСОБА_2, що підтверджується журналом карток УДАІ УМВС України у Вінницькій області.

У звязку з тим, що автомобіль АЗЛК 2140 (1985року) номер кузова НОМЕР_2, номер шасі 417321 та мотоцикл КМЗ Днепр МТ 1036, (1981року) номер двигуна НОМЕР_3 були відчуженні іншим особам, тому суд вважає, що у накладені арешту на дані транспортні засоби слід відмовити.

На підставі викладеного, з метою забезпечення цивільного позову, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити частково.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, а саме: на будинок, розташований за адресою: Вінницька область, м. Бершадь вул. Терешкової, 138 та автомобіль ВАЗ 21051, (1990 року), номер кузова ХТА210510М1167296.

В іншій частині відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя