Справа №162/1639/15-к
Номер провадження 1-кп/162/75/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2015 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любешів та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст. 185 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 близько 00 год. 26 липня 2015 року, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном, перебуваючи на території хлібокомбінату Любешівської райспоживспілки, що по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з-під навісу приміщення хлібопекарні таємно викрав 50 металевих плиток вартістю 7450 гривень, чим заподіяв хлібокомбінату Любешівської райспоживспілки майнову шкоду на вищевказану суму.
У подальшому, близько 04 год. 09 серпня 2015 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, із метою заволодіння чужим майном через незакриту на запірні пристрої хвіртку зайшов на подвіря ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_1 , де проник до господарської будівлі, звідки повторно таємно викрав металеву тачку вартістю 524 гривні, чим заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму, після чого з викраденим майном зник з місця події.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи. Не заперечував, що 26 липня 2015 року викрав з-під навісу приміщення хлібокомбінату Любешівської райспоживспілки 50 металевих плиток, 09 серпня 2015 року проник до господарської будівлі ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 , звідки викрав металеву тачку.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
З рапорту чергового Любешівського РВ УМВС у Волинській області від 27.07.2015 року вбачається, що 27.07.2015 року о 11 год. 50 хв. надійшло повідомлення по телефону від завідуючого складом хлібокомбінату Любешівського РСТ ОСОБА_7 про те, що 27.07.2015 року близько 11 год. 00 хв. на складі хлібокомбінату Любешівського РСТ виявлено крадіжку металевої плитки в кількості близько 50 шт..
З протоколу огляду місця події від 28.07.2015 року вбачається, що під час огляду території хлібокомбінату Любешівського РСП виявлено, що з-під навісу хлібокомбінату демонтовано металеву плитку.
З протоколу огляду місця події від 27.07.2015 року вбачається, що під час огляду житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_4 , та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 виявлено дві металеві плитки, які знаходяться у господарській будівлі ОСОБА_4 , що були викрадені ним із території хлібокомбінату.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.09.2015 року слідує, що 09.08.2015 року близько 17 год. в АДРЕСА_3 ОСОБА_6 по місцю постійного проживання у господарській споруді (дровітні) виявила крадіжку металевої тачки зеленого кольору.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 17.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 деталізував власні показання про обставини викрадення ним металевої тачки з домогосподарства ОСОБА_6 ..
З протоколу проведення слідчого експерименту від 17.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 деталізував власні показання про обставини викрадення ним металевої плитки із території хлібокомбінату Любешівської райспоживспілки, а саме вказав на паркан через який він перелазив на територію хлібокомбінату; показав на місце, із якого викрадав металеву плитк; показав паркан, через який він перекидав викрадену плитку та показав на місце в своєму господарському приміщенні, де він зберігав викрадену металеву плитку.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, є непрацюючий, тобто не має постійного джерела доходів, фізично здоровий, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, раніше притягався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена, потерпіла ОСОБА_6 претензій до обвинуваченого не має, шкода в розмірі 524 гривні їй відшкодована, та враховуючи, що обтяжуючою обставиною є вчинення злочину щодо особи похилого віку, та обставини, які пом`якшують покарання, по справі відсутні, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст.185 КК України за правилами ст.70 КК України із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України.
Заявлений до початку судового розгляду цивільний позов хлібокомбінату Любешівської райспоживспілки до ОСОБА_8 про стягнення майнової шкоди, завданої злочином підлягає до задоволення з наступним підстав.
Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов хлібокомбінату Любешівської райспоживспілки про стягнення з нього 7450 гривень майнової шкоди визнав повністю.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.
Враховуючи вищевказане та те, що обвинувачений ОСОБА_4 в добровільному порядку не відшкодував хлібокомбінату Любешівської райспоживспілки завдану злочином шкоду в розмірі 7450 гривень, суд вбачає підстави для задоволення вказаного позову.
Речові докази по справі, а саме два екземпляри металевої плитки, які зберігаються в Любешівському ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області повернути власнику хлібокомбінату Любешівської райспоживспілки; металеву тачку, яку передано на зберігання ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 ..
Судових витрат по справі не має.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у виді домашнього арешту залишити попередній до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 127, 129, 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання:
за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначень покарань остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
- не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтиметься для реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь хлібокомбінату Любешівської райспоживспілки 7450 (сім тисяч чотириста пятдесят) гривень майнової шкоди, завданої злочином (на р/р НОМЕР_1 у Приватбанку м. Луцьк, МФО 303440).
Речові докази по справі, а саме два екземпляри металевої плитки, які зберігаються в Любешівському ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області повернути власнику хлібокомбінату Любешівської райспоживспілки; металеву тачку, яку передано на зберігання ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 ..
Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у виді домашнього арешту залишити попередній до набрання вироком законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1

Суддя Любешівського
районного суду ОСОБА_1