ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/256/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в:

30 грудня 2015 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009905 від 12 листопада 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявила клопотання про направлення даного кримінального провадження до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності, враховуючи той факт, що в Шевченківському районному суді м. Києва з 19 травня 2015 року перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчинені більш тяжкого злочину, а у Печерському районному суді м. Києва з 24 листопада 2015 року перебуває ще одне кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд, заслухавши думку потерпілих, які підтримали обидва клопотання прокурора, захисника та обвинуваченого, які підтримали клопотання прокурора про направлення справи до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності, але заперечували проти продовження запобіжного заходу, вважаючи, що належна поведінка обвинуваченого може бути досягнення шляхом застосування до нього домашнього арешту, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Згідно ст. 34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження.
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є, зокрема, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Відповідно до ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають.
Як убачається зі змісту обвинувального акту ОСОБА_7 крім іншого обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке є більш тяжким в порівнянні з іншими, що йому інкримінується та обвинувальний акт відносно якого перебуває на розгляді у Шевченківському районному суді м. Києва.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Таким чином, з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, надання об`єктивної правової оцінки діям ОСОБА_7 , з урахуванням вимог ст.ст. 32, 34 КПК України, суд уважає, що є достатні підстави для направлення обвинувального акта до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності даного кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає до задоволення.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
З долученого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що на стадії досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 10 січня 2016 року о 15 год. 30 хв.
Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, суд уважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити з наступних обставин.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікацій дій обвинуваченого, суд на виконання вимог ст. 178 КПК України враховує фактичні обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в обвинувальному акті, та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , а саме до 5 років позбавлення волі, та вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки і запобіганню, передбачених статтею 177 КПК України ризикам, зокрема й для не надання можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухиленню обвинуваченого від суду та впливати на недопитаних потерпілих, свідків, на даній стадії кримінального судочинства в якості запобіжного заходу його належить утримувати під вартою.
Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, і вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, у зв`язку з чим клопотання захисника не підлягає до задоволення.

Суд уважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 183 КК України, суд уважає за необхідне не призначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, враховуючи той факт, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 було вчинено із застосуванням насильства
Керуючись ст.ст. 32, 34, 177, 178, 183, 314, 315 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання прокурора задовольнити.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009905 від 12 листопада 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, направити до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без зміни - у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13, продовживши його строк до 3 березня 2016 року включно.

У задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя