Справа № 539/3184/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крутий Берег, Лубенського району, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта неповна середня, раніше не судимого, військовозобов`язаного;

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В :
В період часу з 27.04.2007 року по 24.04.2008 року ОСОБА_5 проходив строкову службу в Збройних силах України на посаді електрика силових і освітлювальних агрегатів, спочатку у військовій частині № НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , потім військової частини № НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 .

24.04.2008 року наказом Голови Адміністрації Держспецтрансслужби №77 від 13.03.2008 року ОСОБА_5 був демобілізований в запас у званні рядового та з 06.05.2008 року перебував на обліку у запасі в Лубенсько-Оржицькому ОМВК в Полтавській області.

Відповідно до Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15.01.2015 року, 16.07.2015 року ОСОБА_5 , було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військово-лікарської комісії. 24.07.2015 року ОСОБА_5 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшов медичне обстеження де був визнаний здоровим. 13.08.2015 року ОСОБА_5 , прибув до Лубенсько-Оржицького ОМВК, де написав письмову заяву про те, що він відмовляється від проходження служби в Збройних силах України по мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно ухилився від призову за мобілізацією і прямо відмовився від несення обов`язків військової служби у Збройних Силах України під час часткової мобілізації.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 336 КК України як ухиленні від призову за мобілізацією.

27.08.2015 року між підозрюваним та прокурором Лубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 336 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести підозрюваний, а саме за ст.336 КК України - у виді 3 років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України його має бути звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, враховуючи визнання вини, позитивну характеристику по місцю проживання та активне сприяння слідству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 ч.1 п.2 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Прокурор та захисник у судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди, вважали, що для цього існують всі передбачені законом підстави.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між підозрюваним та прокурором і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 374 КПК України,
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 27.08.2015 року про визнання винуватості, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Лубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366 КК України та призначити йому покарання за ст. 366 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінальновиконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1