Провадження № 1-кп/734/60/15 Справа № 734/3579/14-к
В И Р О К

іменем України

19 березня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Козелець Чернігівської області кримінальне провадження №0000018 від 8 жовтня 2014 року з обвинувальним актом, яке надійшло до суду відпрокуратури Деснянського гарнізону Козелецького району щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину та непрацездатних батьків, військовослужбовця, перебуваючого у розпорядженні Командуючого Сухопутних військ Збройних Сил України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, ухвала суду про призначення підготовчого засідання від 09 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи службовою особою, одержав неправомірну вигоду для себе за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої йому влади чи службового становища.

Це кримінальне правопорушення було вчинено за слідуючих обставин.

Уперіод з 01.08.1994 і по теперішній час ОСОБА_5 проходить військову службу у Збройних Силах України та перебуває у військовому званні «полковник».

Відповідно до наказу першого заступника Начальника Генерального Штабу Збройних Сил України №335 від 31.08.2011 призначений на посаду начальника штабу першого заступника командира військовоїчастини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військовоїчастини НОМЕР_1 №38 від 22.01.2014 «Про посиленняпильності та бойовоїготовності у військовійчастині А1048» на начальника штабувійськовоїчастини А1048 покладено: організувативидачі (здачу) зброї та боєприпасів військовослужбовцями посилення під керівництвом одного іззаступників командира частини та командира ротиохорони; забезпечитиналежнупідготовкуособового складу, якийзалучається до несеннявартовоїслужби, здійсненняперевірок на протязідоби та чітке і бездоганневиконанняособовим складом вартвимог Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України.

Згідно наказу командира військовоїчастини НОМЕР_1 №114 від 22.02.2014 «Про заходи щодозабезпеченняпротидиверсійногозахистускладів РАО військовоїчастини А0665» згідноякого на начальника штабу військовоїчастини НОМЕР_1 покладеноналежнупідготовкуособового складу варти.

У період з 20.03.2014 по 23.04.2014 полковник ОСОБА_5 згіднонаказів командира військовоїчастини НОМЕР_2 від 20.03.2014 та №85 від 23.04.2014 тимчасововиконувавобов`язки командира військовоїчастини НОМЕР_1 .

Відповідно до мобілізаційних директив Генерального Штабу Збройних Сил України №00744, № НОМЕР_3 від 26.07.2014, розпоряджень начальника штабу КомандуванняСухопутнихвійськЗбройних Сил України №116/099м №116/0100ш від 28.07.2014, наказу начальника 169 Навчального центру від 11.08.2014 №559ДСК з 12.08.2014 військовучастину А1048 переведено на штат № НОМЕР_4 та присвоєноумовненайменуваннявійськовачастинапольовапошта НОМЕР_5 (далі за текстом військовачастина В0941).

Згідно наказу командира військовоїчастини НОМЕР_6 від 29.09.2014 на періодвідпустки командира військовоїчастини НОМЕР_5 з 29.09.2014 по 07.11.2014 на полковника ОСОБА_5 покладеновиконанняобов`язків командира військовоїчастини НОМЕР_5 .

Відповідно до ст.ст. 29, 30, 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Відповідно до ст. 66 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Командир полку (корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, успішне виконання полком бойових завдань; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу; за внутрішній порядок; за стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; за стан фінансового господарства; за всебічне забезпечення полку, стан пожежної та екологічної безпеки. Командир полку є прямим начальником усього особового складу полку.
Згідно зі ст.ст. 1, 4-6, 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. За стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність. Право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених законами та військовими статутами заходів примусу аж до арешту винного й притягнення його до кримінальної відповідальності. У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до вимог п.п. 1.2, 1.3 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України затвердженою наказом Міністра оборони України №82 від 15.03.2004, службове розслідування проводиться у разі : невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб. Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування. Рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Всуперечвимогвищевказаногозаконодавства, полковник ОСОБА_5 , який на момент вчиненнякримінальногоправопорушеннятимчасововиконувавобов`язки командира військовоїчастини НОМЕР_5 , являючисьслужбовою особою, яка наділенаорганізаційно-розпорядчимифункціями, з метою особистогозбагачення став на злочинний шлях при наступнихобставинах.

Так, під час перебування військовослужбовця строкової служби роти охорони військової частини НОМЕР_5 солдата ОСОБА_6 у добовому наряді внутрішній варті військової частини НОМЕР_5 з 07.04.2014 на 08.04.2014, останній, під час перебування чатовим, в порушення норм Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України заснув на посту, чим вчинив порушення правил несення вартової служби, що могло спричинити тяжкі наслідки. У зв`язку із чим останнього було замінено у складі добового наряду, а в постовій відомості зроблено запис про його заміну у зв`язку із хворобою.

При цьому, солдат ОСОБА_6 за медичною допомогою ані до медичного пункту військової частини НОМЕР_5 , ані до гарнізонного шпиталю не звертався.

Наступного дня, 08.04.2014 полковник ОСОБА_5 у розташуванні роти охорони військової частини НОМЕР_5 під час розмови з ОСОБА_6 , вказав останньому, що за свій проступок він буде притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Під час вказаної розмови ОСОБА_6 попросив його не притягувати до дисциплінарної відповідальності, а полковник ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що за не притягнення його до дисциплінарної відповідальності, останній має сплатити йому грошові кошти у сумі 450 (чотириста п`ятдесят ) гривень.

При цьому, полковник ОСОБА_5 в порушення вимог п.1.2,1.3 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України затвердженою наказом Міністра оборони України №82 від 15.03.2004 не призначив службове розслідування по факту порушення правил несення вартової служби, що могло спричинити тяжкі наслідки.

В подальшому, у старшого солдата ОСОБА_6 не було змоги віддати грошові кошти ОСОБА_5 , при цьому останній в свою чергу вказав солдату ОСОБА_6 про невиконання ним, ОСОБА_5 , вимог керівних документів Міністерства оборони України про призначення службового розслідування по факту порушення правил несення вартової служби, що могло спричинити тяжкі наслідки. Крім цього, полковник ОСОБА_5 , у вересні 2014 року вказав солдату ОСОБА_6 , що останній має сплатити йому відсотки за несвоєчасну передачу грошових коштів, на загальну суму 600 (шістсот) гривень.

До військової прокуратури Деснянського гарнізону 08.10.2014 особисто звернувся із заявою військовослужбовець строкової служби військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_6 щодо неправомірних дій полковника ОСОБА_5 , в якій виклав вищевикладені обставини. Солдат ОСОБА_6 бувпопередженим про кримінальнувідповідальність за завідомонеправдивеповідомлення про вчиненнякримінальногоправопорушення, у зв`язку з чимвідсутніобставини, щосвідчать про провокування полковника ОСОБА_5 на вчиненнякримінальногоправопорушення.

Близько 10 год. 15 хв. 15.10.2014 ОСОБА_7 , діючи з відомуправоохороннихорганівздійснив передачу вимагаємихкоштів у сумі 600 (шістсот) гривень, трьома купюрами по 200 (двісті) гривенькожна, серії та номерияких: ЕИ 8721148, ЄВ 1579128, КГ 6891162, тимчасововиконуючомуобов`язки командира військовоїчастини НОМЕР_5 полковнику ОСОБА_5 . ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 за невчиненеостаннімдій по притягненнюйого, ОСОБА_6 , до дисциплінарноївідповідальності.

У цей же день, слідчимвійськовоїпрокуратуриДеснянськогогарнізону юристом 3 класу ОСОБА_9 у службовомукабінеті № 3 штабу військовоїчастини НОМЕР_5 полковника ОСОБА_5 , проведено обшук. В ходіобшуку, слідчимвиявлено та вилучено три купюри по 200 (двісті) гривень на загальну суму 600 гривень та маютьнаступнісерії та номери: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , КГ 6891162.

Вказані купюри, відповідно до протоколу огляду та вручення грошових коштів від 15.10.2014 оперативним працівником відділу по боротьбі з корупцією Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Чернігівській області були вручені ОСОБА_6 для подальшого використання щодо підтвердження факту отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 .

Таким чином, полковник ОСОБА_5 проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_5 , тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини НОМЕР_5 у періоди з 20.03.2014 по 23.04.2014 та 29.09.2014 по 15.10.2014, тобто являючись службовою особою, яканаділена відповідно до вимог ст.ст.29, 30, 3166 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIVорганізаційно-розпорядчими функціямищодо реалізації державної політики у сфері оборони, умисно з метою власного збагачення, 08.04.2014 прийняв від військовослужбовця строкової служби роти охорони військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_6 пропозицію про отримання неправомірної вигоди за невчинення дій по притягненню останнього до дисциплінарної відповідальностіза фактом порушення ним, ОСОБА_6 , правил несення вартової служби, що могло спричинити тяжкі наслідки. В подальшому полковник ОСОБА_5 в порушення вимог ст.ст. 1, 4-6,45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV та п.п. 1.2, 1.3 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України затвердженою наказом Міністра оборони України №82 від 15.03.2004, службового розслідування по факту порушення ОСОБА_6 правил несення вартової служби, що могло спричинити тяжкі наслідки, не призначив та до дисциплінарної відповідальності останнього не притяг, за що отримав від військовослужбовця строкової служби ОСОБА_6 15.10.2014 неправомірну вигоду у сумі 600 (шістсот) гривень.

Винуватість обвинуваченого підтверджується слідуючими доказами.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Фактичні обставини його вчинення та зібрані докази не оспорював та показав, що солдат ОСОБА_6 , перебуваючи у добовому наряді- внутрішній варті військової частини НОМЕР_5 з 07.04.2014 на 08.04.2014 року, під час перебування чатовим, заснув на посту. Під час бесіди з ОСОБА_6 він сказав останньому, що за свій проступок він буде притягнутий до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_6 попросив його не притягувати до дисциплінарної відповідальності і запропонував за це винагороду в сумі 450 грн., на що він погодився.Тривалий час ОСОБА_6 ніяких дій щодо вказаної винагороди не здійснював. Восени він нагадав останньому про винагороду.При цьому повідомив ОСОБА_6 , що сума винагороди становить уже 600 грн. 15 жовтня 2014 року ОСОБА_6 через іншу особу передав йому 600грн винагороди, які в цей же в ході обшуку були виявлені та вилучені.Висловив щире каяття у скоєному.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюють ся. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 одержав неправомірну вигодудля себе за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої йому влади чи службового становища, тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 368 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину,особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 368 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини що пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, його щире каяття, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також те, що має на утриманні неповнолітню дитину та наявність батьків похилого віку, які потребують догляду; відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу винного, який за місце проживання та місцем служби характеризується позитивно, що проходив службу в зоні антитерористичної операції в Донецькій області, суму неправомірної вигоди, обставини кримінального провадження і вважає можливим у відповідності до ст. 69 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі без застосування додаткової міри покарання у вигляді: позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та спеціальною конфіскацією. На підставі ст. 58 КК України, замість покарання у вигляді позбавлення волі призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем, службове обмеження на певний строк з відрахуванням в дохід держави грошового забезпечення, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд керується правилами,викладеними в ст.100 КПК України.

Керуючисьст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 і 376КПК України, суд

З А СУ Д И В:

ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368КК України іпризначитийомупокарання за ч. 1 ст. 368 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді2(двох) роківпозбавленняволі.

На підставі ст. 58 КК України, призначити ОСОБА_5 замість покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі службове обмеження на той же строк - 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_5 15 (п`ятнадцять) відсотків грошового забезпечення в дохід держави.

Грошові кошти в сумі 600 (шістсот) грн., номінальною вартістю 200 (двісті) грн., серії ЕИ номер 8721148, серії ЄВ номер 1579128, серії КГ номер 6891162, які знаходяться на зберіганні в уповноваженому банку згідно Постанови слідчого військової прокуратури Деснянського гарнізону від 17 жовтня 2014 року, передати УМВС України в Чернігівській області.

Речові докази повернути за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разіподанняапеляційноїскаргивирок, якщойого не скасовано, набираєзаконноїсилипісляухваленнярішення судом апеляційноїінстанції.

На вирокможебути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівськоїобласті через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцятиднів з дня йогопроголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підставзапереченняобставин, якініким не оспорювалисяпід час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: