Справа № 11а - 627/10 Головуючий у 1 інстанції Строна Т.Г.
Доповідач: Партика І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі

головуючого - судді Леона О.І.,

суддів Перетятька В.О., Партики І.В.,

за участю прокурора Войценка А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції ОСОБА_6 на вирок Турківського районного суду Львівської області від 25 лютого 2010 року

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_1, 19.02.1974р. народження, уродженку та мешканку с. Яблунька Турківського району Львівської області, українку, громадянку України, розлучену, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючу вчителем історії та рідного краю Верхньояблунської школи 1-3 ступенів, судимостей не має

засуджено за ч. 2 ст. 126 КК України на 1 рік позбавлення волі, по ч. 2 ст. 125 КК України на 1 рік виправних робіт по місцю роботи, на підставі ст. 70 КК України остаточно на 1 рік позбавлення волі. Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнено від кримінальної відповідальності з іспитовим строком 2 роки. Зобовязано періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2, 26.09.1973р.н., уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр.. України, не працюючого, не судимого

засуджено за ч. 2 ст. 126 КК України на 1 рік обмеження волі, по ч. 2 ст. 125 КК 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 70 КК України остаточно на 2 роки обмеження волі. Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від кримінальної відповідальності з іспитовим строком 2 роки. Зобовязано періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, гр.. України, не працюючого, розлученого, раніше судженого

засуджено за ч. 2 ст. 126 КК України на 1 рік обмеження волі, по ч. 2 ст. 125 КК 2 роки обмеження волі. на підставі ст. 70 КК України остаточно на 2 роки обмеження волі. Згідно ст. 71 КК України до обраного покарання частково приєднано покарання за вироком Турківського районного суду Львівської області від 29.04.2009р. у виді одного року шести місяців обмеження волі і остаточно призначено покарання 3 роки 6 місяців обмеження волі. Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від кримінальної відповідальності з іспитовим строком 3 роки. Зобовязано періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_3, 07.07.1939р. народження, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючого, розлученого, пенсіонера, інваліда 3 групи, раніше не судимого

засуджено за ч. 2 ст. 126 КК України на 1 рік позбавлення волі, по ч. 2 ст. 125 КК 6 місяців арешту, на підставі ст. 70 КК України остаточно на 1 рік позбавлення волі. Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від кримінальної відповідальності з іспитовим строком 2 роки. Зобовязано періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженку та мешканку с. В. Яблунька Турківського району Львівської області, українку, громадянку України, вдову, раніше не судиму

засуджено за ч. 2 ст. 126 КК України на 1 рік позбавлення волі, по ч. 2 ст. 125 КК 6 місяців арешту, на підставі ст. 70 КК України остаточно на 1 рік позбавлення волі. Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від кримінальної відповідальності з іспитовим строком 1 рік. Зобовязано періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженим підписку про невиїзд з постійного місця проживання залишено без змін.

Стягнуто із засуджених солідарно в користь ОСОБА_7 3000 грн. моральної шкоди та в користь ОСОБА_8 1000 грн. моральної шкоди.

За вироком суд 03.06.2009р. о 21 год. в с. верхня Яблунька Турківського району Львівської області на подвірї будинку, де мешкають подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8, засуджена ОСОБА_1 на грунті особистих неприязних відносин, схопила потерпілу ОСОБА_8 рукою за волосся, а другою рукою, нанесла удар в обличчя, від якого потерпіла впала, після чого до неї приєднались ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які спільно із ОСОБА_1 групою осіб нанесли лежачій потерпілій декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла, заподіявши їй фізичного болю.

Коли ж на захист дружини підійшов ОСОБА_7, ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на грунті особистих неприязних відносин, нанесли потерпілому декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла, а ОСОБА_1 деревяною штахетиною по голові, спричинивши йому струс головного мозку, травматичне видалення зуба з мостовидним протезом, синець в ділянці нижньої губи зліва, садно та болючість при пальпації шиї, що відноситься до легкого тілесного ушкодження із розладом здоровя.

Не погоджуючись із вироком суду засуджені подали апеляцію у якій покликаються на істотні порушення вимог кримінально-процесуального Закону, невідповідність висновків суду, викладеним у вироку фактичним обставинам справи. вважають, що суд не вправі порушувати кримінальну справу в порядку ст. 27 КПК України за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України, а постанови слідства про порушення щодо них кримінальної справи за ч. 2 ст. 126 КК України не було. Досудовим слідством не враховано, що ними також отримано тілесні ушкодження, а кримінальну справу, порушену щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 безпідставно закрито за відсутністю складу злочину, хоча вони також отримали тілесні ушкодження, і звертались із скаргами в порядку ст. 27 КПК України. В основу вироку суд поклав суперечливі показання ОСОБА_7, не давши їм належної правової оцінки, не взявши до уваги їх показання та інші фактичні обставини справи. Просять вирок суду скасувати, а справу скерувати прокурору для проведення додаткового розслідування.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_4 скасувати у звязку з невідповідністю такого покарання тяжкості злочину та особі засудженого, обраного без врахування вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання». Вважає за необхідне постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_4 по ч. 2 ст. 126 КК України на 2 роки позбавлення волі, по ст. 125 ч. 2 КК України 2 роки обмеження волі. В силу ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим просить призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до основного покарання частково приєднати покарання за попереднім вироком Турківського районного суду Львівської області від 29.04.2009р. та остаточно призначити покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі, у решті просить вирок залишити без змін.

09.09.2010р. прокурор, який приймав участь у суді першої інстанції ОСОБА_6 вніс зміни до апеляції, у яких просить вирок суду скасувати, а дану кримінальну справу повернути прокурору Турківського району львівської області для організації проведення додаткового розслідування, покликаючись на істотне порушення норм кримінально-процесуального закону, оскільки відповідно до вимог ст. 112 КПК України досудове слідство по даній справі проводиться слідчими органами внутрішніх справ.

Заслухавши доповідача, засуджених, які підтримали подані апеляції, потерпілих, які вважають вирок суду законним та обгрунтованим, прокурора, який просить вирок суду скасувати, а матеріали справи направити прокурору Турківського району Львівської області для організації досудового слідства, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що подані апеляції підлягають до задоволення, а вирок суд скасуванню з наступних підстав.

У ст. 27 КПК України зазначено, що справи про злочини, передбачені ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 126 КК України порушуються не інакше, як за скаргою потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 112 КПК України у справах про злочини, передбачені ч. 2 ст. 126 КК України досудове слідство провадиться слідчим органів внутрішніх справ.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи (т.1 а.с.9) кримінальну справу проти ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КК України, всупереч чинному законодавству, порушено суддею. Постанова досудового слідства про порушення щодо вказаних осіб кримінальної справи за ч. 2 ст. 126 КК України відсутня. Окрім того, у вироку суду, який знаходиться в матеріалах кримінальної справи (т.2 а.с. 294-298) відсутній підпис головуючого-судді, на відміну від інших процесуальних документів, які завірені підписом судді. Наведені обставини свідчать про істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, що ведуть до скасування постановленого судом вироку та направлення даної справи прокурору Турківського району Львівської області для організації проведення додаткового розслідування.

За таких обставин апеляція прокурора в частині призначення покарання ОСОБА_4 не може бути предметом апеляційного розгляду у звязку із скасуванням вироку суду через істотні порушення норм КПК.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 370, 374, 379 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляції ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції задоволити.

Вирок Турківського районного суду Львівської області від 25 лютого 2010 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 скасувати, а матеріали кримінальної справи направити прокурору Турківського району Львівської області для проведення додаткового розслідування.

Головуючий

Судді