Справа № 206/2631/15-к
1-кс/206/269/15
У Х В А Л А
26 травня 2015 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о.слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження №0000507 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Ягідне, Новомосковського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого не повну середню освіту, не працюючого, розведеного, маючого малолітню дитину 2014р.н, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 8.04.2015р. Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, суд
В С Т А Н О В И В:

26 травня 2015р. т.в.о.слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Вимоги у клопотанні слідчим обґрунтовані тим, що 25.02.2015р. близько 17год.30хв. ОСОБА_5 проходячи по вул.Роторній, повз дільницю №60 садового товариства «Придніпровець», в м.Дніпропетровську, де побачив, що на вказаній дільниці нікого немає, в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його ОСОБА_5 через відкриту калитку зайшов на територію вказаного домоволодіння, після чого діючи умисно з корисливих мотивів вчинюючи злочин повторно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: металеві двері вартістю згідно висновку експерта 145 грн, які лежали на землі біля будинку, розмір яких становить 75*150 см, товщина 2мм, вага близько 35кг, тим самим довівши злочинний умисел до кінця, а також з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчинені повторно, кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності: протоколом огляду місця події від 10.03.2015р; показаннями потерпілої ОСОБА_7 ; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; висновком судово-товарознавчої експертизи №1345-15 від 24.03.2015р. та протоколом пред`явлення особи для впізнання.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який відповідно до ч.2 ст.185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Отже знаходячись на волі, як стверджує слідчий, він може перешкоджати встановленню істини по справі, також знищити докази по справі, незаконно впливати на свідків, переховуватися від органу слідства, прокуратури та суду, а також оскільки ОСОБА_5 будучи неодноразово судимим, в тому числі і за злочини проти власності, маючі не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, повторно вчинив умисний корисливий злочин, то він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування яких застосування запобіжного заходу, щодо ОСОБА_5 є необхідним: запобігти спробам ОСОБА_5 переховуватись від органів слідства, прокуратури та суду; запобігти спробам ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; запобігти спробам ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків чи потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; запобігти перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; запобігти ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

У клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний буде скоювати нові злочини та переховуватися від органів міліції.

В судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечував проти застосовування запобіжного заходу тримання під вартою.

Вислухавши слідчого, підозрюваного, прокурора та дослідивши матеріали долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим було встановлено, що 25.02.2015р. близько 17год.30хв. ОСОБА_5 проходячи по вул.Роторній, повз дільницю №60 садового товариства «Придніпровець», в м.Дніпропетровську, де побачив, що на вказаній дільниці нікого немає, в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його ОСОБА_5 через відкриту калитку зайшов на територію вказаного домоволодіння, після чого діючи умисно з корисливих мотивів вчинюючи злочин повторно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: металеві двері, які лежали на землі біля будинку, розмір яких становить 75*150 см, товщина 2мм, вага близько 35кг, тим самим довівши злочинний умисел до кінця, а також з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У відповідності до ст.176 КПК України, запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

За змістом ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд схиляється та приймає за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, не працевлаштований та тривалий час не має постійного джерела прибутку.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як ОСОБА_5 після скоєння злочину до органів досудового слідства не з`явився.

Оскільки підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та може переховуватися значний час, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За змістом ч.ч.1,2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196-197, 369-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання т.в.о.слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою рахувати з 26 травня 2015р. по 25 липня 2015р.

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської обл.

С Л І Д Ч И Й С У Д Д Я ОСОБА_1