Справа № 1-880/10
В И Р О К

іменем України

"26" серпня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Курило А.В.,

при секретарі Хабуда Л.М.,

з участю прокурора Мороз О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, пенсіонера МВС України, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

ОСОБА_1 22 травня 2010 року приблизно о 23 годині 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, рухався в третій смузі руху по Броварському проспекту з боку станції метро «Лівобережна» в напрямку станції метро «Дарниця» в м. Києві зі швидкістю приблизно 70 км/год. Проїзна частина має розділення на 4 смуги руху в бік станції метро «Дарниця» та 4 смуги в напрямку станції метро «Лівобережна».

Під час руху, при підїзді до перехрестя з проспектом Визволителів водій ОСОБА_1 побачив, що попереду нього на світлофорі в третій смузі руху, на червоний сигнал світлофора зупинився автобус «Богдан-А091» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2.

ОСОБА_1В в порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд передньою частиною свого автомобіля на задню частину автобусу «Богдан-А091» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 від чого останній по інерції посунувся вперед та здійснив наїзд передньою частиною автобусу «Богдан-А091» на задню частину попереду стоячого автомобіля НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3.

В результаті даної ДТП у пасажирки автобуса «Богдан-А091» громадянки ОСОБА_4 мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому 5 ребра справа, що згідно експертизи №949/Є від 11.06.2010 р. могло утворитись 22.05.2010 р., внаслідок ДТП (зіткнення автомобіля, що рухався, з перешкодою) та відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоровя (а.с.39-41).

Порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та показав, що 22 травня 2010 року приблизно о 23 годині 50 хвилин, він керував автомобілем НОМЕР_1, та рухався по проспекту Броварському в напрямку від станції метро «Лівобережна» в бік станції метро «Дарниця» в третій смузі руху зі швидкістю приблизно 70 км/год., з ним в автомобілі знаходився пасажир ОСОБА_5

Підїжджаючи до світлофора, розташованого на перехресті пр.-та. Визволителів та Броварського пр.-та., на якому горіло червоне світло, він побачив, що в попутному напрямку в третій смузі руху стоїть автомобіль «ВАЗ-21121», а за ним автобус «Богдан А-091», в цей час відстань між його автомобілем та автобусом «Богдан А-091» складала приблизно 30-40 метрів. ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування але зупинити автомобіль йому не вдалося, в результаті чого відбулося зіткнення передньої частини його автомобіля з задньою частиною автомобіля «Богдан А-091», який від удару посунувся вперед та здійснив наїзд на попереду стоячий автомобіля «ВАЗ-21121». В результаті даної ДТП водій ОСОБА_1 вдарився головою об кермо свого автомобіля та втратив свідомість.

Покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Інші докази по справі в судовому засіданні не досліджувались в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Призначаючи міру покарання, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу підсудного, який одружений, пенсіонер, частково відшкодував завдану злочином матеріальну шкоду.

Обставиною, яка помякшує покарання підсудного, є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного суд не вбачає.

Враховуючи дані про особу підсудного, суд вважає за доцільне застосувати до нього покарання у виді штрафу.

Крім того в судовому засідання підсудний просив не позбавляти його права керувати транспортними засобами, мотивуючи це тим, що автомобіль він використовує для здійснення трудової діяльності у виді приватного перевезення пасажирів, та можливість користування ним надасть йому можливість швидкого виконання покарання у виді штрафу. Така позиція підсудного на погляд суду є обґрунтованою, тому суд не вбачає за доцільне застосовувати до ОСОБА_1 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В силу ст.291 КПК України цивільні позови ОСОБА_3 та ОСОБА_6 слід залишити без розгляду, оскільки вони на неодноразові виклики до суду не зявилися, клопотання про розгляд позову у їх відсутність не подали.

Судові витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 3400 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді підписки про невиїзд.

Речові докази у справі автомобілі НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 залишити у володінні власників (а.с.24).

Цивільні позови ОСОБА_3 та ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Судові витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя