Кримінальне провадження № 274/3941/15-к
Провадження №1-кп/0274/368/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28.10.2014 року за №0000147 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.407 ч.3, 407 ч.4 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочинів за наступних обставин.

20 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року, рядового ОСОБА_5 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та, в той же день, його направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

20 березня 2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 , рядового ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та, відповідно до ст.ст.2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

03 квітня 2014 року наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_4 , рядового ОСОБА_5 призначено на посаду водія-заправника господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення дивізіону артилерійської розвідки.

14 серпня 2014 року, наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 №В13 від 12 серпня 2014 року, введено в дію штат №08/113 - дивізіон артилерійської розвідки та розпочато формування військової частини - польова пошта НОМЕР_5 . В цей же день, 14 серпня 2014 року, наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_6 , рядового ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_5 та призначено на посаду водія-заправника господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини - польова пошта НОМЕР_5 .

01 квітня 2015 року, наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 № НОМЕР_7 , солдата ОСОБА_5 зараховано в списки військової частини - польова пошта НОМЕР_2 та передано в розпорядження командира вказаної військової частини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону» від 06.12.1991 № 1932-ХІІ визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію. Указом Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року оголошено проведення часткової мобілізації та, відповідно, введено особливий період.

Відповідно до ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби збройних Сил України, обов`язком рядового ОСОБА_5 , як військовослужбовця Збройних Сил України, є захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, він зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Згідно вимог ст.ст.3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.

Проте, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_5 , в порушення ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу командування та без поважних причин, маючи об`єктивні можливості для несення військової служби, 10 жовтня 2014 року о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_5 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , службові обов`язки не виконував та проводив час на власний розсуд до 01 липня 2015 року.

01 липня 2015 року солдат ОСОБА_5 з`явився до військової прокуратури Житомирського гарнізону та, після проведення процесуальних дій, вибув з військової прокуратури Житомирського гарнізону.

Проте, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , в порушення ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби збройних Сил України, ст.ст.3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу командування та без поважних причин, маючи об`єктивні можливості для несення військової служби, в умовах особливого періоду 01 липня 2015 року не з`явився вчасно на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , з військової прокуратури Житомирського гарнізону та проводив час на власний розсуд, службові обов`язки не виконував до 25 липня 2015 року, тобто до моменту його затримання.

29 вересня 2015 року в м. Житомирі між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, в рамках кримінального провадження щодо останнього за №0000147 від 28.10.2014 року, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту вказаної угоди, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.407 ч.3, 407 ч.4 КК України, щиро розкаявся, надав слідству зізнавальні покази а також погодився на призначення йому покарання: за ст.407 ч.3 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України, - у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 грн.; за ст.407 ч.4 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України, - у виді штрафу в розмірі 1471 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 25007 грн.; а також на визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів в порядку ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у виді штрафу в розмірі 1471 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 25007 грн.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 ствердив визнання вини у скоєнні інкримінованих діянь та заявив клопотання про затвердження судом укладеної угоди.

Прокурор укладену угоду також підтримав, вважає, що вона у повній мірі відповідає закону та підлягає затвердженню.

Захисник вважає, що укладена угода відповідає вимогам закону та може бути затвердженою.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, в рамках кримінального провадження щодо останнього за №0000147 від 28.10.2014 року, відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України.

Так, вказана угода укладена у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам. Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ст.ст.407 ч.3, 407 ч.4 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, є раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем служби, застосування до нього положень ст.69 КК України та перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст.ст.407 ч.3, 407 ч.4 КК України, а саме до покарання у виді штрафу, є обґрунтованим.

Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси її сторін або інших осіб. У суду немає сумнівів у наявності добровільної згоди на укладення та затвердження угоди.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт на майно обвинуваченого або інших осіб не накладався.

Зважаючи на визначений угодою та обраний судом вид покарання, підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.369-371, 374, 376, 474-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 вересня 2015 року між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження за №0000147 від 28.10.2014 року.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ст.407 ч.3 КК України та призначити йому покарання за даною статтею із застосуванням положень ст.69 КК України шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції вказаної статті, а саме у виді штрафу в розмірі 1200 (тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 грн.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ст.407 ч.4 КК України та призначити йому покарання за даною статтею із застосуванням положень ст.69 КК України шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції вказаної статті, а саме у виді штрафу в розмірі 1471 (одної тисячі чотириста сімдесят одного) неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 25007 грн.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_5 в порядку ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у виді штрафу в розмірі 1471 (одної тисячі чотириста сімдесят одного) неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 25007 грн.

До вступу вироку в законну силу попередньо обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту скасувати.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;

прокурором - виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1