№ 1-61/11
У Х В А Л А

25 червня 2011 р. с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Горулька О.М.,

суддів - Беркути Л.Г.,

ОСОБА_1,

при секретарі Гудзенко С.В.

з участю: прокурорів - Дубинка М.О.,

ОСОБА_2Д

потерпілого - ОСОБА_3,

представника потерпілого ОСОБА_4,

захисників - ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Решетилівка справу про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_7 органами досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, а саме в тому, що він 02 лютого 2010 року близько 24 години, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, у своїй квартирі № 11 житлового будинку № 1, розташованого по вул. Жовтневій в с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області, після спільного розпиття спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_8 на грунті неприязних стосунків та ревнощів з метою навмисного вбивства потерпілого ОСОБА_8 вчинив з останнім сварку та бійку, в ході якої кухонним ножем наніс потерпілому два удари у життєво важливий орган в область шиї з пошкодженням судинно-нервового пучка зліва, внаслідок чого останній помер на місці події.

У ході судового розгляду справи підсудним ОСОБА_7М та його захисником ОСОБА_5 заявлені клопотання про направлення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти та однобічності досудового слідства та про зміну запобіжного заходу щодо підсудного ОСОБА_7 з утримання під вартою на підписку про невиїзд.

Заслухавши думку прокурора, який заперечує проти задоволення даних клопотань, захисника ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_4, які клопотання підтримали, суд находить, що зазначені вище клопотання підлягають задоволенню з таких підстав:

За змістом ст.281 КПК України та відповідно до вимог п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення справ на додаткове розслідування, неповним визнається досудове слідство, коли під час його провадження всупереч вимогам ст.22, ст.64 КПК України не були досліджені або були досліджені поверхово чи однобічно обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області, від 25 жовтня 2010 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області від 22 грудня 2010 року, цю справу було направлено на додаткове розслідування з мотивів неповноти досудового слідства.

З метою усунення неповноти досудового слідства судами першої та апеляційної інстанцій вказано на необхідність:

- перевірки показань ОСОБА_7 про непричетність до скоєння злочину та дослідження обставин отримання ним тілесних ушкоджень;

- проведення очних ставок, виїмок одягу та взуття ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за місцем їх проживання, в яких вони були 2 лютого 2010 року 4

- перевірки спроможності змінених показань свідка ОСОБА_11 стосовно причетності до даного злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_10;

- проведення обшуків за місцем фактичного проживання ОСОБА_9, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 з метою встановлення місця знаходження знаряддя злочину, а також можливих слідів злочину;

- перевірки показань свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 про причетність до злочину ОСОБА_9 і ОСОБА_10;

- призначення ряду експертиз.

В ході розгляду справи судом встановлено, що переважна більшість вказівок Великобагачанського районного суду та Апеляційного суду Полтавської області під час додаткового розслідування справи залишилися не виконаними.

Так, залишилися не встановленими обставини виникнення у підсудного ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Із показань підсудного ОСОБА_7 убачається, що перевірка його показань щодо обставин отримання ним тілесних ушкоджень проводилася з порушеннями вимог ст. 194 КПК України. Зокрема, як заявив підсудний ОСОБА_7, відтворення обстановки та обставин отримання ним тілесних ушкоджень проводилося із застосуванням іншої металевої корзини, ніж та, в якій він працював напередодні вбивства ОСОБА_8 Разом з тим досудовим слідством не витребувані і не досліджені наряди та інші документи на виконання робіт по ремонту зливів адміністративної будівлі ПП Білоцерківська адміністративна група; не встановлена і не допитана посадова особа цього підприємства, до компетенції якої віднесено організацію цих робіт; не зясовано дату проведення цих робіт; не встановлено автомобіль, який був задіяний при виконанні робіт; достовірно не встановлено, із застосуванням якої саме металевої корзини проводилися ці роботи, відповідна корзина належним чином не оглянута; не досліджені умови виконання робіт (погодні, кліматичні, наявність засобів безпеки та охорони праці тощо).

Не перевірено, чи міг потерпілий ОСОБА_8 (за версією органів досудового слідства) спричинити підсудному ОСОБА_7 тілесні ушкодження у ході бійки за умови, що на тілі підсудного в момент вбивства знаходився одяг, і чи могли за цих умов в піднігтьовому змісті потерпілого ОСОБА_8 залишитися сліди крові та епітеліальних клітин підсудного ОСОБА_7.

Підсудний ОСОБА_7 у своїх показаннях також зазначав, що вранці 03 лютого 2010 року в темній кімнаті він спіткнувся через тіло потерпілого і впав, внаслідок чого забруднився у кров. Разом з тим можливість залишення за цих обставин на тілі підсудного ОСОБА_7 слідів крові не перевірялася.

З метою перевірки показань підсудного ОСОБА_7 щодо механізму отримання тілесних ушкодження та забруднення тіла і одягу у кров видається за необхідне проведення із ним відтворення обстановки і обставин події злочину за місцем його роботи та проживання в умовах, у яких ті чи інші події могли відбуватись в дійсності.

Для перевірки причетності ОСОБА_7 до вчинення даного злочину та усунення протиріч не була вилучена і не досліджувалася на предмет виявлення слідів крові нижня білизна, панчохи підсудного у які він був одягнений у ніч на 03.02.2010 року.

Не досліджувалася можливість залишення на дивані, на якому спав підсудний ОСОБА_7 після вбивства ОСОБА_8 слідів крові потерпілого, які у разі вбивства потерпілого ОСОБА_7 мали залишитися на одежі та тілі останнього.

У ході досудового слідства не встановлена також належність ножа, вилученого при огляді місця пригоди.

При призначенні та проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 не ставилися питання і не були предметом дослідження:

- яким було взаємне розташування нападаючого і потерпілого в момент заподіяння останньому тілесних ушкоджень;

- напрямок та глибина раньового каналу;

- якого найбільш вірогідного зросту повинен бути нападаючий з урахуванням зросту потерпілого та за обставин, зазначених свідком ОСОБА_11, повідомлених при відтворенні обстановки та обставин події 24.09.2010 року (т.4 а.с. 210-218).

Стосовно вимог суду про необхідність проведення виїмок одягу та взуття ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за місцем їх проживання, у яких вони були 02 лютого 2010 року, суд зазначає, що ці вказівки в ході додаткового розслідування справи виконані не були, тому підлягають безумовному виконанню під час додаткового досудового слідства.

Так, замість встановлення одягу, у якому перебував ОСОБА_9 02.02.2010 року та виїмки цього одягу, було лише проведено огляд сараю в домоволодінні співмешканки ОСОБА_9 ОСОБА_18, яка видала перші ліпші куртку, шапку та штани. При цьому взуття ОСОБА_9 взагалі не вилучалося, з показань самого свідка ОСОБА_9 вилучення одягу проводилося без його участі, крім того, одяг, у якому він був 01.02.2010 року,зі слів ОСОБА_9 намок і 02.02.2010 року він носив інший одяг. Належність виданого ОСОБА_18 одягу не встановлювалася, оскільки цей одяг нікому для впізнання не предявлявся.

Одяг та взуття ОСОБА_10 не вилучалися взагалі і не проводилося жодних дій для встановлення, у якому одязі та взутті перебував ОСОБА_10 02.02.2010 року.

Перевірка спроможності змінених показань свідка ОСОБА_11 стосовно причетності до даного злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проводилася формально. Неспроможність цих показань свідка ОСОБА_11 може бути доведена лише доказами, які беззаперечно вказують на те, що події, зазначені в її показаннях, не були чи не могли бути. Одначе в ході додаткового досудового слідства такі докази не відшукувалися, оскільки органи досудового слідства навіть не намагалися встановити, де перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 увечері 02 лютого та в ніч на 03 лютого 2010 року. Більше того, ці показання частково підтверджуються висновком експерта № 29Б від 15.03.2011 року (т.5 а.с.241) і не спростовуються обєктивними даними, отриманими в ході огляду місця пригоди та судово-психологічної експертизи № 152 від 31.03.2011 року.

Залишилося невстановленим місце перебування потерпілого ОСОБА_8 та коло спілкувань його на протязі другої половини 02 лютого 2010 року та з ким він вживав спиртні напої перед приходом до квартири підсудного.

Взагалі не проводилися огляди телефонів потерпілого ОСОБА_8, свідка ОСОБА_11, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, не були витребувані та не досліджувалися дані про їхні телефонні розмови напередодні та після вбивства потерпілого.

Стосовно виконання вказівок суду про необхідність перевірки показань свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 про причетність до злочину ОСОБА_9 і ОСОБА_10 суд зазначає, що в ході додаткового розслідування справи слідчий обмежився лише повторним їх допитом та повторним допитом ОСОБА_9 і ОСОБА_10, не намагаючись при цьому усунути протиріччя у їх показаннях. Крім того, незважаючи на те, що фактично показання зазначених свідків нічим не спростовані, слідчим свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, а також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повторно навіть не були внесені до доданого до обвинувального висновку списку осіб, які підлягають виклику в зал судового засідання, що свідчить про односторонність досудового слідства та умисне небажання слідчого та обвинувачення перевіряти версію про причетність до вчинення даного злочину інших осіб.

На користь цього висновку суду свідчить і те, що обшуки за місцем проживання ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 проводилися формально та поверхнево, належність вилучених при огляді сараю в домоволодінні ОСОБА_18 ножів не встановлювалася, органами досудового слідства навіть не перевірялася можливість спричинення даними ножами тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8, у тому числі шляхом проведення необхідних експертиз.

Фактично навіть з достатньою долею вірогідності органами досудового слідства не встановлене знаряддя, із застосуванням якого було здійснене вбивство ОСОБА_8

Не проводилося жодних слідчих дій по встановленню наявності чи відсутності мотивів у ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 до вбивства ОСОБА_8 (стосунки між ними, у тому числі ділові, особисті, сутички у минулому, стосунки між ОСОБА_9 і ОСОБА_11, на які вона вказує, та між ОСОБА_11 і ОСОБА_8 тощо), у тому числі шляхом допиту їх рідних, односельців, витребування відповідних документів.

Крім того з метою встановлення обставин, які могли б свідчити про можливу причетність ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до вчинення даного злочину, органами досудового слідства не проводилося жодних дій для встановлення особи останніх (їхній спосіб життя, звязки, схильності, навички, рід зайняття у минулому, судимості, схильності характеру, вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів, схильність до насильства тощо).

Не виконана письмова вказівка заступника прокурора Полтавської області від 21.08.2010 року (т.5 а.с. 16) та ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 22.12.2010 року щодо перевірки причетності до вчинення даного злочину інших осіб та прийняття з цього приводу рішення в порядку ст. 97 КПК України. Суд не приймає до уваги в цьому контексті постанову слідчого від 27.03.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10, оскільки вона була винесена до внесення зазначених вище вказівок і без урахування даних, зазначених в показаннях свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, показань свідка ОСОБА_10 від 13.10.2010 року (т.5 а.с. 60-61) та інших доказів, отриманих в ході додаткового розслідування справи.

Органами досудового слідства та прокурором не проведена перевірка заяви ОСОБА_10 про побиття його ОСОБА_9 та причини і обставини цього побиття (т.5 а.с. 17-18), хоча в цій заяві він прямо вказує на осіб, які вчинили вбивство потерпілого.

Не встановлені дійсні мотиви зміни свідком ОСОБА_10 показань після 13.10.2010 року. З цього питання слідчий обмежився лише непереконливими поясненнями ОСОБА_10, не підтвердженими іншими доказами, у тому числі шляхом проведення відповідної судово-психологічної експертизи його показань.

В матеріалах справи відсутні копії рішень, прийнятих за результатами розслідування та розгляду кримінальної справи, порушеної щодо ОСОБА_9 за ст.129 КК України, хоча ці обставини стосуються впливу на свідків у даній кримінальній справі, тому підлягають обовязковому приєднанню до справи.

В ухвалі Апеляційного суду Полтавської області від 22.12.2010 року вказувалося про відсутність перевірки доводів свідка ОСОБА_11 щодо неправомірності складення на неї протоколу про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді арешту з огляду на те, що на її утриманні перебувала малолітня дочка ОСОБА_20, застосування до неї недозволених методів слідства, внаслідок чого вона дала неправдиві показання. Органами досудового слідства та прокурором ця вказівка суду не виконана, відповідна обєктивна перевірка не проведена та рішення у порядку ст.97 КПК України не прийнято.

Судом у ході розгляду справи була витребувана копія постанови про накладення на ОСОБА_11 адміністративного стягнення, одначе в рамках судового засідання без проведення слідчих дій перевірити її показання та показання малолітньої ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_11 незаконно утримувалася у Великобагачанському РВ УМВС України в Полтавській області з 03.02.2010 року по 05.02.2010 року та перевірити правомірність складення на неї протоколу про адміністративне правопорушення, накладення на неї адміністративного стягнення у виді арешту та застосування до неї недозволених методів слідства неможливо.

Крім того, малолітня ОСОБА_13 була допитана слідчим Павлик Г.І. в якості свідка без дозволу і участі матері ОСОБА_11 03 лютого 2010 року з 16:00 години (т.1 а.с. 109) в той час, як із протоколу огляду місця пригоди вбачається, що цей огляд проводився слідчим Шульженко Л.М. 03.02.2010 року з 09:28 год. до 16:15 год. Це свідчить про те, що до 16:00 02.02.2010 року слідчий Шульженко Л.М. не могла повернутися до с-ща ОСОБА_21 та порушити кримінальну справу.

З урахуванням зазначеного вище суд приходить до висновку, що органами досудового слідства під час досудового слідства та додаткового розслідування даної кримінальної справи належним чином не виконані вимоги, що випливають з вимог ч. 1 ст. 22 КПК України, наявні у справі докази не забезпечують надійне, повне та достовірне встановлення всіх обставин, що входять до предмету доказування, та свідчать про однобічність та неповноту досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні.

У ході додаткового розслідування кримінальної справи органам досудового слідства необхідно виконати комплекс оперативно-слідчих дій для встановлення всіх обставин, зазначених у мотивувальній частині даної ухвали та інших заходів у разі необхідності і за результатами раніше проведеного та додаткового досудового слідства дати юридичну оцінку діям фігурантів даної справи.

Суд не убачає підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на підписку про невиїзд на даній стадії, оскільки він обвинувачується у вчиненні умисного вбивства, тобто особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання на строк від 7 до 15 років у стані алкогольного спяніння, що являє підвищену суспільну небезпеку, усі обставини справи до цього часу не зясовані та ряд речей, які можуть мати значення речових доказів не вилучено і не досліджено, окремі свідки у справі із якими слід провести слідчі дії є близькими ОСОБА_7 людьми, тому не виключається можливість впливу на них, що може зашкодити встановленню істини у справі та виконанню процесуальних рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 148-151, 155, 165 - 165-2, 281 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання підсудного ОСОБА_7М та його захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 115 ч. 1 КК України - направити прокурору Великобачанського району Полтавської області для організації додаткового розслідування з мотивів неповноти та однобічності досудового слідства.

У задоволенні клопотання про зміну підсудному ОСОБА_7 запобіжного заходу на підписку про невиїзд відмовити.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_7 залишити попередню тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її винесення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Судді :

ОСОБА_22 ОСОБА_23 ОСОБА_1

25.06.2011