УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

заявника/засудженого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» -

в с т а н о в и в:
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2015 року зі змінами внесеними вироком Апеляційного суду м. Києва від 06.10.2015 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посаду лікаря в установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми власності строком на 3 роки.

До суду надійшло клопотання засудженого, в якому зазначається, що у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» (далі Закон), суб`єктом якого він є, його слід звільнити від відбування покарання за вказаним вироком на підставі статті 1 даного Закону, а саме п «є».

Засуджений у судовому засіданні заявлене ним клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. При цьому зазначив, що він не заперечує проти його звільнення на підставі ст. 1 Закону, у зв`язку з амністією.

У судовому засіданні захисник заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, з підстав зазначених у ньому.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що вважає за можливе клопотання задовольнити, засудженого звільнити від відбування покарання, у зв`язку з набранням чинності Законом.

У судове засідання інспектор Дніпровського районного відділу кримінально - виконавчої інспекції в м. Києві будучи повідомленим належним чином про день та час розгляду клопотання (подання) до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, однак суд, враховуючи положення абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у його відсутність.

Тож, суд, вивчивши наявні матеріали, заслухавши думки учасників процесу, приходить до наступного.

У судовому засіданні судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2015 року зі змінами внесеними вироком Апеляційного суду м. Києва від 06.10.2015 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посаду лікаря в установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми власності строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Пунктом «є» статті 1 Закону, який виходячи з положень ст. 17, на день розгляду у суді клопотання, набрав чинності, звільнено від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України осіб, які на день набрання чинності Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Статтею 14 Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом.

Згідно ст. 9 Закону, його виконання покладається на суди та застосовується, у даному випадку, за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за заявою самої особи, її захисника чи законного представника.

Статтею 10 Закону визначено, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Відповідно до ст. 12 Закону, його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 випливає, що його матір ОСОБА_6 , а батько ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , тобто батько засудженого, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_6 народилася 1938 року, тобто на день набрання чинності Законом вона досягла 70-річного віку.

Інших працездатних дітей ОСОБА_6 , окрім сина ОСОБА_3 , згідно наявних матеріалів у провадженні та пояснень засудженого, не має.

Виходячи з положень ст. 12 КК України кримінально каране діяння, за яке було засуджено засудженого не суперечить статті 1 Закону в частині його класифікації, тобто не є тяжким або особливо тяжким.

Судом в ході судового розгляду обставин регламентованих п.п. «а» - «є» статті 8 Закону стосовно засудженого не встановлено.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а засуджений може бути звільнений від відбування основного та додаткового покарання, призначеного йому вироком суду на підставі положень п «є» ст. 1 Закону та норм ст. ст. 537, 539 КПК України.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році», ст. 86 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного та додаткового покарання, призначеного вироком Апеляційного суду м. Києва від 06.10.2015 року у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посаду лікаря в установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми власності строком на 3 роки на підставі п. «є» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.
С у д д я: ОСОБА_1