Справа № 509/393/15-к
УХВАЛА
про повернення обвинувального акту
09.10.2015 року м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
колегіально у складі - головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

за участю захисника ОСОБА_7

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 ст. 187 ч.3 КК України, суд, -
ВСТАНОВИВ:
05.10.2014 року до БілгородДністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_6 ст. 187 ч.3 КК України.

Кримінальне провадження підсудне Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити до судового розгляду кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 ст. 187 ч.3 КК України у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_6 вважав можливим призначити до судового розгляду кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_7 вважав можливим призначити до судового розгляду кримінальне провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, заслухавши думку сторін судового процесу, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт відносно обвинувачених підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Обвинувальний акт повинен містити певні вимоги, які чітко регламентовані вказаною нормою закону і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. З ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «Ь» п. З ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 й правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.
Разом з цим, такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_6 за цим процесуальним рішенням, має статус підозрюваного. З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. З КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджали судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_6 .
Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2013 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Враховуючи вищевикладене, та встановивши такі порушення, суд дійшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, а отже, на теперішній час відсутні підстави для вирішення інших питань, пов`язаних з підготовкою та призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 290, 291, 109, 314 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 ст. 187 ч.3 КК України до прокуратури Овідіопольського району Одеської області у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту за місцем проживання залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3