єдиний унікальний номер №389/3972/15-к
номер провадження №1-кс/389/554/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2015 року місто Знам`янка
Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Деріївка Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
З клопотання слідчого вбачається, щона початку жовтня 2015 року (точної дати та часу під час провадження досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_7 перебував у с.Деріївка Онуфріївського району Кіровоградської області.

Перебуваючи у вказаному населеному пункті у ОСОБА_7 раптово виник умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, сховище, інше приміщення, а саме на напад на невідомих йому осіб, які проживають у с.Новополяна Знам`янського району Кіровоградської області, оскільки заздалегідь був обізнаний, що у вказаному домоволодінні може знаходитись велика сума грошових коштів.

З метою реалізації указаного умислу ОСОБА_7 вступив у злочинний зговір з ОСОБА_4 , під час чого у вказаної особи також виник умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, сховище, інше приміщення.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 18.11.2015 року приблизно о 13.30 год. громадським транспортом прибули до с.Новополяна Знам`янського району Кіровоградської області. В подальшому цього ж дня приблизно о 21.30 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, надягнувши на обличчя маски, маючи при собі заздалегідь заготовлені пневматичний пістолет та дерев`яну палицю кожен відповідно, шляхом вільного доступу, через незагороджену частину паркану зі сторони городу, проникли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території двору, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , через незачинені вхідні двері проникли до сараю, де у цей час перебувала ОСОБА_8 . З метою створення стану несподіваності, попередження спроб потерпілої покликати на допомогу та її залякування, ОСОБА_7 здійснив постріл із пістолета вгору. В подальшому ОСОБА_4 з метою попередження опору ОСОБА_8 наніс їй не менше 9 ударів дерев`яною палицею в область голови, тулубу та кінцівок, після чого штовхнув потерпілу у ясла для годування худоби. ОСОБА_8 , піднявшись намагалася чинити опір, при цьому голосно кричала, проте ОСОБА_4 , будучи більш фізично сильним, подолав його та знову штовхнув потерпілу в указані ясла, після чого зв`язав її руки, ноги та рот липкою стрічкою. Зв`язуючи ОСОБА_8 ОСОБА_4 заволодів належним їй мобільним телефоном «Nokia» 260, який знаходився у кишені її куртки. При цьому ОСОБА_4 погрожував ОСОБА_8 позбавити її життя. Указані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . ОСОБА_8 сприйняла як реальну загрозу для свого життя та здоров`я.

Під час нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та її зв`язування ОСОБА_7 вийшов із сараю у двір, де побачив ОСОБА_9 . З метою попередження спроб ОСОБА_9 покликати на допомогу та його залякування, ОСОБА_7 штовхнув останнього, від чого він впав на землю. Після цього ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 не менше двох ударів обома ногами по тулубу та, притиснувши до його голови пістолет, пригрозив позбавити його життя. Після цього ОСОБА_7 притиснув до спини ОСОБА_9 металеві вила та почав вимагати у нього грошові кошти. ОСОБА_9 , усвідомлюючи небезпеку для свого життя та здоров`я, повідомив ОСОБА_7 місцезнаходження грошових коштів у будинку. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , зав`язали руки, ноги та рот ОСОБА_10 липкою стрічкою. Указані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ОСОБА_9 сприйняв як реальну загрозу для свого життя та здоров`я.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 через незачинені вхідні двері проникли до житлового будинку, розташованого на території указаного домоволодіння. Перебуваючи в приміщенні ОСОБА_7 та ОСОБА_4 помітили малолітнього сина ОСОБА_8 ОСОБА_11 , якому наказали знаходитись у своїй кімнаті, після чого оглянули кімнати з метою відшукати грошові кошти та інші предмети, які становлять цінність. Під час огляду ОСОБА_7 та ОСОБА_4 знайшли та заволоділи належними ОСОБА_8 грошовими коштами у сумі 4000 грн., золотими виробами, машинкою для стрижки волосся, мобільним телефоном «Nomi I180».

Після цього ОСОБА_7 з метою попередження можливості спроб ОСОБА_11 покликати на допомогу, вивільнення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за допомогою пластикового джгута прив`язав останнього до бильця ліжка.

Унаслідок спричинених ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , останній спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден, крововиливів в ділянці голови, тулуба, кінцівок, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №214 від 19.11.2015 року, по тяжкості відносяться до категорії легких.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , заволодівши за вищевказаних обставин майном ОСОБА_8 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, спричинивши таким чином потерпілій матеріальну шкоду.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України.

За вказаним фактом 19.11.2015 року Знам`янським ВП ГУНП в Кіровоградській області розпочате кримінальне провадження №0002185 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Крім того, на початку жовтня 2015 року (точної дати та часу під час провадження досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_7 перебував у с.Деріївка Онуфріївського району Кіровоградської області.

Перебуваючи у вказаному населеному пункті у ОСОБА_7 раптово виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище, а саме на незаконне заволодіння транспортним засобом, що належить особам, які проживають в с.Новополяна Знам`янського району Кіровоградської області, оскільки заздалегідь був обізнаний, що у вказаному домоволодінні може знаходитися транспортний засіб.

З метою реалізації указаного умислу ОСОБА_7 вступив у злочинний зговір з ОСОБА_4 , під час чого у вказаної особи також виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 18.11.2015 року приблизно о 13.30 год. громадським транспортом прибули до с.Новополяна Знам`янського району Кіровоградської області. В подальшому цього ж дня приблизно о 21.30 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, надягнувши на обличчя маски, маючи при собі заздалегідь заготовлені пневматичний пістолет та дерев`яну палицю кожен відповідно, шляхом вільного доступу, через незагороджену частину паркану зі сторони городу, проникли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території двору, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 через незачинені вхідні двері проникли до сараю, де у цей час перебувала ОСОБА_8 . З метою створення стану несподіваності, попередження спроб потерпілої покликати на допомогу та її залякування, ОСОБА_7 здійснив постріл із пістолета вгору. В подальшому ОСОБА_4 з метою попередження опору ОСОБА_8 наніс їй не менше 9 ударів дерев`яною палицею в область голови, тулубу та кінцівок, після чого штовхнув потерпілу у ясла для годування худоби. ОСОБА_8 , піднявшись, намагалася чинити опір, при цьому голосно кричала, проте ОСОБА_4 , будучи більш фізично сильним, подолав його та знову штовхнув потерпілу в указані ясла, після чого зв`язав її руки, ноги та рот липкою стрічкою. При цьому ОСОБА_4 погрожував ОСОБА_8 позбавити її життя. Указані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . ОСОБА_8 сприйняла як реальну загрозу для свого життя та здоров`я.

Під час нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та її зв`язування ОСОБА_7 вийшов із сараю у двір, де побачив ОСОБА_9 . З метою попередження спроб ОСОБА_9 покликати на допомогу та його залякування, ОСОБА_7 штовхнув останнього, від чого він впав на землю. Після цього ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 не менше двох ударів обома ногами по тулубу та, притиснувши до його голови пістолет, пригрозив позбавити його життя. Після цього ОСОБА_7 притиснув до спини ОСОБА_9 металеві вила та почав вимагати у нього грошові кошти. ОСОБА_9 , усвідомлюючи небезпеку для свого життя та здоров`я, повідомив ОСОБА_7 місцезнаходження грошових коштів у будинку. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , зав`язали руки, ноги та рот ОСОБА_10 липкою стрічкою. Указані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ОСОБА_9 сприйняв як реальну загрозу для свого життя та здоров`я.

Після цього ОСОБА_7 з метою попередження можливості спроб ОСОБА_11 покликати на допомогу, вивільнення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за допомогою пластикового джгута прив`язав останнього до бильця ліжка.

Унаслідок спричинених ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , останній спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден, крововиливів в ділянці голови, тулуба, кінцівок, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №214 від 19.11.2015 року, по тяжкості відносяться до категорії легких.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 через незачинені дверцята, проникли до належного ОСОБА_12 автомобіля марки «ВАЗ-2111» державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився в дворі домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ключем завели вищевказаний автомобіль та зникли на ньому з місця вчинення кримінального правопорушення, спричинивши таким чином потерпілій матеріальну шкоду.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України.

За вказаним фактом 19.11.2015 року Знам`янським ВП ГУНП в Кіровоградській області розпочате кримінальне провадження №0002189 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України

19.11.2015 року кримінальні провадження №0002185 та №0002189 були об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру №0002185.

16.12.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України.

У своєму клопотанні слідчий вказує, що ОСОБА_4 не одружений, не працюючий, дітей на утриманні не має, з чого вбачається, що він не має міцних соціальних зв`язків. З огляду на викладене та враховуючи значну відстань між місцем проживання ОСОБА_4 та місцем розташування суду та органу досудового розслідування, а також те, що санкцією за вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення передбачено покарання строком до 12 років позбавлення волі, існує ймовірність переховування його від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від відповідальності за скоєний злочин. Крім того, те, що ОСОБА_4 вчинив два особливо тяжкі злочини може свідчить про те, що він схильний до вчинення злочинів та у разі не обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також, вина ОСОБА_4 у скоєнні даних кримінальних правопорушень підтверджується показаннями підозрюваного ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а тому існує ймовірність того, що ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив на вказаних свідків та потерпілих з метою зміни наданих ними показань з метою уникнення від кримінальної відповідальності за скоєні злочини, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України не визнав, заперечував щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Допитані в судовому засіданні батьки підозрюваного ОСОБА_16 та ОСОБА_17 просили не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що забезпечать явку сина за викликом прокурора, слідчого та суду та забезпечать його належну поведінку та як на даний час він проживає разом з ними.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, суд дійшов до наступного.

Надані слідчим докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України.
При цьому, ОСОБА_4 народився у с.Деріївка Онуфріївського району Кіровоградської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання своїх батьків, де проживав увесь час. ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується виключно позитивно.

Відтак, суд дає критичну оцінку доводам слідчого та прокурора з приводу того, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений, не працює, дітей на утриманні не має. Міцність соціальних зв`язків не може підтверджуватися лише фактом одруження чи наявністю дітей. Це лише є одним із факторів, що вказує на міцність соціальних зв`язків.

Крім того, ОСОБА_4 раніше не судимий. Відомостей негативного характеру з приводу його репутації суду не представлено.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 вину у кримінальному правопорушенні, у скоєнні якого йому повідомлено про підозру, не визнає, точніше не визнає наявність в його діях умислу, надавав суперечливі покази. Зазначені обставини все ж таки свідчить на користь існування ризику, що дає підстави вважати, що підозрюваний може мати намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тобто здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризиків, передбачених п.п.3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України в ході судового розгляду не встановлено. Про існування інших ризиків слідчим не заявлено.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім тих випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, наприклад, внаслідок законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі «Мамедова проти Росії» в рішенні від 01.06.2006 року ЄСПЛ відзначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Слідчим та прокурором не доведено обставин, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не наведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 цієї статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім цього, у відповідності до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов"язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини та утриманців.
Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.181 КПК України домашній арешт поялгає в забороні підозрюваному, обвинуваченому, залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Таким чином з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вважаю за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Застосування менш суворих запобіжних заходів, а саме особистого зобов`язання суд вважає недостатнім, особистої поруки - з об`єктивних причин неможливим, оскільки відповідного бажання ніким не виявлено.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Деріївка Онуфріївського району Кіровоградської області, на строк до 16.02.2016 року.

Заборонити ОСОБА_4 до 16.02.2016 року цілодобово залишати місце проживання за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , крім випадків необхідності явки за викликом для проведення слідчих дій та/або суду, а також за місцем роботи для виконання трудових обов`язків.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1