Справа № 11-1263/11 Категорія: 20
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Нешик Р.І.

суддів: Дедик В.П., Паська Д.П.

за участю прокурора: Кузьміна С.В.

засудженого: ОСОБА_2

розглянула 30 листопада 2011 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 24 березня 2011 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимого 20.022003 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, 19.10.2007 року за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі із 3-річним іспитовим строком,

засуджений

- за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі

- за ст.304 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання визначено шляхом поглинання менш суворого більш суворим у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду від 19.10.2007 року, остаточно призначено 5 років 2 місяці позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судима,

засуджена за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнена від відбування покарання із випробуванням і 2-х річним іспитовим строком.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судима,

засуджена за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнена від відбування покарання із випробуванням і 2-х річним іспитовим строком.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно ст.89 КК України не судимий,

засуджений

-за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі,

-за ч.2 ст.185 КК України на 3 місяці арешту.

Відповідно ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання визначено шляхом повного складання призначених покарань у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням і 2-х річним іспитовим строком.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в силу ст.89 КК України не судимий,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням і 3-х річним іспитовим строком.

Засуджені визнані винними у тому, що 24 січня 2008 року о 23 год. ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, і неповнолітній ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою між собою, з корисливих спонукань, маючи умисел на крадіжку чужого майна, проникли в приміщення складу СТОВ «Діброва і К», який розташований по вул. Пугачова в с. Мізяків Калинівського району, звідки таємно викрали 11 мішків висівок в кожному з яких знаходилось по 50 кг, чим заподіяли господарству шкоду на загальну суму 825 грн.

Крім того, ОСОБА_2, знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_5, 24.01.2008 року в вечірній час в кімнаті гуртожитку по вул. Пугачова,1 в с. Мізяків Калинівського району Вінницької області умисно переконав його вчинити крадіжку висівок зі складу СТОВ «Діброва і К» разом із іншими засудженими, на що ОСОБА_5 погодився та разом зі всіма засудженими скоїв злочин.

23.11.2009 року ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного спяніння за попередньою змовою зі двома невстановленими слідством особами викрав із ферми СТОВ «Діброва і К» двох телят, вагою 120 кг і 130 кг, вартістю 9 грн. за 1 кг живої ваги, заподіявши господарству матеріальної шкоди на суму 1 250 грн.

В своїх апеляціях засуджений ОСОБА_2 просив скасувати вирок суду і повернути справу на новий судовий розгляд із-за однобічності і неповноти судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи і істотних порушень норм КПК.

Інші засуджені ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого, підтримавшого доводи поданих апеляцій та просившого скасувати вирок суду, повернути справу на додаткове розслідування, аналогічні прохання при виступі в судових дебатах і в останньому слові, міркування прокурора про залишення вироку суду без змін, дослідивши доводи апеляцій та доповнень до неї, перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення поданих апеляцій засудженого зі слідуючих підстав.

Висновки суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у скоєні злочинів, за які йому призначені покарання, при обставинах викладених у вироку, правильні і ґрунтуються на досліджених у суді доказах.

Зокрема сам засуджений як в суді так і під час досудового слідства не заперечував свою вину у скоєнні крадіжки кормів для худоби СТОВ «Діброва і К» за попередньою змовою групою осіб шляхом проникнення у склад господарства, заподіявши матеріальної шкоди господарству на суму 825 грн.

Інші 4 засуджені повністю підтвердили предявлені їм звинувачення, в тому числі співучасть ОСОБА_2 у скоєнні крадіжки, що узгоджувалось із іншими матеріалами кримінальної справи, на які суд послався у своєму вироку, - вилученням, оглядом і зважуванням краденого, оглядом місця події в підтвердження способу і часу проникнення, явками із повинною засуджених, протоколом відтворення обставин скоєного за їх участю, показами допитаних свідків.

Тому посилання засудженого, що суд незаконно не прийняв його версію, а послався на непідтверджені покази інших співучасників злочину надумана і нелогічна.

Засуджений ОСОБА_2 не лише не оскаржував дії слідчого та інших працівників міліції ні під час досудового та судового слідства, а і не заявляв клопотань про їх виклик до суду для допиту.

Позиція ОСОБА_2 в судді виключала подання таких клопотань.

Засуджені ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 стверджували, що неповнолітній ОСОБА_5 згодився на пропозицію ОСОБА_2 скоїти злочин саме тому, що останній переконав його у безвідповідальності в силу неповноліття, чого не заперечував під час розслідування апелянт та заявляв у суді, що про вік засудженого ОСОБА_5 здогадувався (т.3 а.с.92).

Тому вирок суду стосовно засудженого ОСОБА_2 за ст.304 КК України не викликає сумнівів.

Не приймаються до уваги також доводи апелянта про порушення його права на захист, оскільки відвід всьому складу Калинівського районного суду був вирішений у відповідності до ст.ст. 56-57 КПК України.

Ніяких істотних порушень норм закону колегія суддів також не вбачає і при ознайомлені засудженого із протоколом судового засідання.

Покарання ОСОБА_2 призначено у відповідності зі ст.65 КК України.

Тому ніяких підстав для задоволення апеляцій засудженого колегія суддів не вбачає.

Відсутність апеляцій стосовно інших засуджених позбавляє апеляційну інстанцію змінити вирок відносно них.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст. 365367 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого залишити без задоволення.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 24 березня 2011 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Судді:

Р.І. ОСОБА_7 ОСОБА_8 Пасько