Провадження № 1-в/461/127/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.11.2015 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
інспектора відділу СПС ЛСІ УДПтСУ
у Львівській області ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування амністії та звільнення від відбування покарання,
захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотання про застосування амністії та звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 13.05.2015 р. вироком Личаківського районного суду м.Львова, ОСОБА_6 засуджено за ст..116 КК України до 4 років позбавлення волі. 27.10.2015 р. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області, вирок Личаківського районного суду м.Львова від 13.05.2015 р. залишено без змін.
19.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 р.» від 08.04.2014 р., відповідно до ст.12 згаданого закону, його дія поширюється на осіб, які вчинили злочин до дня набрання ним чинності включно.
Згідно вироку Личаківського районного суду м.Львова від 13.05.2015 р. ОСОБА_6 засуджений за кримінальне правопорушення, вчинене ним 25.10.2013 р., тобто до дня набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2014 р.».
Крім цього, вказує на те, що ОСОБА_6 має неповнолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій не виповнилось 18 років, та відносно якої його не позбавлено батьківських прав.
Враховуючи вищенаведене, просить клопотання задоволити.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання підтримала, надала пояснення аналогічні до нього. Просила таке задоволити.
Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не доставлений, проте подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Просив таке задоволити.
Інспектор відділу СПС ЛСІ УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_4 у судовому засіданні вирішення клопотання про застосування амністії відносно ОСОБА_6 відніс на розсуду суду. При цьому, подав довідку згідно якої ОСОБА_6 , засіджений 13.05.2015 року Личаківським районним судом м. Львова по ст. 116 КК України до 4 років позбавлення волі, а ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.10.2015 року вирок залишений без змін. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія не застосовується до осібґґґ. засуджених за умисне вбивство. Оскільки ОСОБА_6 засуджений за ст. 116 КК України, тобто умисне вбивство, яке належить до привелйованих скалдів вбивств з пом"якшеною кримінальною відповідальністю у зв"язку із вчиненням у стані сильного душевного хвилювання, то амністія до нього не повинна застосовуватися.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування амністії відносно ОСОБА_6 не заперечив, вказав що засуджений підпадає під дію закону України «Про амністію у 2014 р.».
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, оглянувши особову справу засудженого ОСОБА_6 , з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.86 КК України, визначено, що амністія оголошується законом України у відношенні до певної категорії осіб.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Личаківського районного суду м.Львова від 13.05.2015 р. за ст.116 КК України до 4 років позбавлення волі.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 27.10.2015 р. вирок Личаківського районного суду м.Львова від 13.05.2015 р. залишено без змін.
Згідно п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 р.» передбачено, що звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як вбачається із вироку Личаківського районного суду м.Львова від 13.05.2015 р. ОСОБА_6 засуджений на ст.116 КК України, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що у засудженого ОСОБА_6 є малолітня дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 ./а.с.3/, який відповідно до листа Сихівської районної ради Львівської міської ради №34-2762 від 04.1.2015 р. не позбавлений батьківських прав.
Висновок органу виконання покарань про відсутність підстав для звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 на підставі п. в) статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» з посиланням на ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» є безпідставним з наступних підстав. У ч.2 ст. 4 вказаного Закону зазначено, що амністія також не застосовується до осіб, засуджених за умисне вбивство. А умисне вбивство, передбачене ст. 115 КК України. В статті 8 п. є) Закону України «Про амністію у 2014 році» йдеться про незастосування амністії до осіб, засуджених за умисне вбивство (стаття 115 КК України). Крім того, суд приймає до уваги те, що злочин вчинений ОСОБА_6 25.10.2013 року, а чинна редакція ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», якою пердбачено не застосування амністії до осіб, засуджених за умисне вбивство, були прийнята лише 06.05.2014 року, тобто після вчинення ним злочину, а тому не може поширюватися на вказану особу, оскільки цей закон не має зворотньої дії в часі.
З огляду на те, що ОСОБА_6 засуджений за злочин, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості, має неповнолітню дитину щодо якої не позбавлений батьківських прав, надав суду заяву про свою згоду на застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», суд приходить до висновку про можливість застосування щодо нього Закону Україну «Про амністію у 2014 році».
Отже, враховуючи вищенаведене, та те, що обставини, передбачені ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», які б виключали можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_6 судом не встановлені, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_6 засуджений за злочин, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до злочину середньої тяжкості, має малолітню дочку ОСОБА_7 , відносно якої не позбавлений батьківських прав, а тому вважаю за необхідне застосувати до засудженого ОСОБА_6 Закон України «Про амністію у 2014 р.».
Керуючись ст.86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р., суд, -
клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування амністії та звільнення від відбування покарання задоволити.
Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування покарання призначеного вироком Личаківського районного суду м.Львова від 13.05.2015 р. за ст.116 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі п. «в» ст.1 Закон України «Про амністію у 2014 р.».
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1