Справа № 761/5694/15-к
Провадження №1-кп/761/479/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001332 від 11.11.2014 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яськи, Біляївського р-ну, Одеської обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, на час вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду старшого інспектора ДПС СЗ ДПС ОП при МВС України, сташого лейтенанта міліції, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, на час вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду старшого інспектора ДПС СЗ ДПС ОП при МВС України. капітана міліції, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 відповідно до наказу заступника Міністра внутрішніх справ України № 1156 о/с від 31.10.2011 був призначений на посаду старшого інспектора дорожньо-патрульної служби спеціального загону дорожньо-патрульної служби особливого призначення при МВС України (підпорядкованого ДДАІ). Перебуваючи на службі в органах внутрішніх справ, ОСОБА_3 згідно ст.20 Закону України «Про міліцію», чинного на час вчинення кримінального правопорушення, являвся представником державного органу виконавчої влади, законні вимоги якого є обов`язковими для виконання громадянами і службовими особами, а тому, перебуваючи на займаній посаді, являвся представником влади, а відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» - працівником правоохоронного органу.
До прав та обов*язків ОСОБА_3 , як працівника органу внутрішніх справ, відповідно до Закону України «Про міліцію», чинного на час вчинення кримінального правопорушення, входило, серед іншого,забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, запобігання правопорушенням та припинення їх, в передбачених законом випадках і в установленому порядку застосування сили таспеціальних засобів для захисту громадян і самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу життю або здоров*ю працівника міліції.
Згідно ст. 25 Закону України «Про міліцію», чинного на час вчинення кримінального правопорушення, працівник міліції у межах повноважень, наданих законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.
Таким чином ОСОБА_3 на момент вчинення кримінального правопорушення. був службовою особою, в силу постійно здійснюваних ним функцій представника влади.
ОСОБА_4 відповідно до наказу заступника Міністра внутрішніх справ України № 1079 о/с від 14.10.2011 був призначений на посаду старшого інспектора дорожньо-патрульної служби спеціального загону дорожньо-патрульної служби особливого призначення при МВС України (підпорядкованого ДДАІ). Перебуваючи на службі в органах внутрішніх справ, ОСОБА_4 згідно ст.20 Закону України «Про міліцію», чинного на час вчинення кримінального правопорушення, являвся представником державного органу виконавчої влади, законні вимоги якого є обов`язковими для виконання громадянами і службовими особами, а тому, перебуваючи на займаній посаді, являвся представником влади, а відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» - працівником правоохоронного органу.
До прав та обов`язків ОСОБА_4 , як працівника органу внутрішніх справ, відповідно до Закону України «Про міліцію», чинного на час вчинення кримінального правопорушення, входило, серед іншого, забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, запобігання правопорушенням та припинення їх, в передбачених законом випадках і в установленому порядку - застосовування сили та спеціальних засобів для захисту громадян і самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу життю або здоров`ю працівника міліції.
Згідно ст. 25 Закону України «Про міліцію», чинного на час вчинення кримінального правопорушення, працівник міліції у межах повноважень, наданих законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.
Таким чином ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення був службовою особою, в силу постійно здійснюваних ним функцій представника влади.
Встановлено, що 07.11.2014 р. ОСОБА_10 взяв у свого родича ОСОБА_11 автомобіль MERSEDES-BENZ W210, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , для поїздки у м. Київ.
Оскільки ОСОБА_10 не мав водійського посвідчення, то попросив свого знайомого ОСОБА_12 сісти за кермо автомобіля з метою поїздки в м. Київ. Беручи у користування вищевказаний автомобіль, ОСОБА_10 не знав, що він належним чином не розмитнений та незареєстрований в органах МРЄВ.
08.11.2014 інспектор ДПС ОСОБА_3 , спільно з старшим інспектором дорожньо-патрульної служби спеціального загону дорожньо-патрульної служби особливого призначення при МВС України (підпорядкованого ДДАІ) ОСОБА_13 , заступили на чергування по здійсненню патрулювання території м. Києва з контролю дотримання водіями безпеки руху.
Під час здійснення патрулювання території м. Києва на службовому автомобілі «SKODA A5», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , 08.11.2014 р. біля 14.00 год. ОСОБА_3 зупинив автомобіль MERSEDES-BENZ W210, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , в якому також перебував ОСОБА_10 .
В ході перевірки документів та номерів агрегатів автотранспортного засобу, інспектор ДПС ОСОБА_3 заявив ОСОБА_10 , як особі відповідальній за транспортний засіб, що автомобіль MERSEDES-BENZ W210, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , є не розмитненим та ресстраційні документи на нього підроблені.
Встановивши вказаний факт, інспектор ДПС ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом із старшим інспектором дорожньо-патрульної служби спеціального загону дорожньо-патрульної служби особливого призначення при МВС України (підпорядкованого ДДАІ) ОСОБА_4 та невстановленими слідством особами, використовуючи своє службове становище, без складання протоколу затримання автотранспортного засобу, викликали на місце зупинки транспортного засобу невстановлених слідством осіб, які, забравши автомобіль та реєстраційне посвідчення на нього покинули місце вчинення кримінального правопорушення.
Продовжуючи свої злочинні дії та реалізуючи злочинний умисел, спрямований на власне збагачення за рахунок чужого майна, інспектор ДПС ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою групою осіб із старшим інспектором дорожньо-патрульної служби спеціального загону дорожньо-патрульної служби особливого призначення при МВС України (підпорядкованого ДДАІ) ОСОБА_4 та невстановленими слідством особами, використовуючи своє службове становище, висунув вимогу ОСОБА_10 щодо передачі на його користь 3 000 доларів СІІІА за повернення автомобіля і реєстраційного посвідчення та за не притягнення до кримінальної відповідальності останнього, тим самим обмеживши права, свободи та законні інтереси потерпілого, щодо права розпорядження транспортним засобом.
17.11.2014 р. ОСОБА_3 , маючи на меті отримання грошових коштів, зателефонував потерпілому ОСОБА_10 і домовився з ним про зустріч між будинками 10 та 12 по проспекту Перемоги в м. Києві, де останній мав передати ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 43 100 грн. за повернення автомобіля MERSEDES-BENZ W210, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 .
В подальшому ОСОБА_3 , дотримуючись домовленості з ОСОБА_4 , під час телефонної бесіди повідомив останньому про зустріч з потерпілим. Крім того, в ході телефонної бесіди ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, надав останньому вказівки щодо особистої безпеки під час передачі грошових коштів.
17.11.2014 р. біля 17.21 год., ОСОБА_10 , перебуваючи між будинками АДРЕСА_4 , виконуючи незаконні та неодноразові вимоги інспектора ДПС ОСОБА_3 , передав останньому грошові кошти в сумі 43 100 грн., за повернення MERSEDES-BENZ W210, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 .
Після передачі обумовленої суми грошових коштів, ОСОБА_4 та невстановлені слідство особи, які діяли за попередньою змовою групою осіб з інспекторами ДПС ОСОБА_3 ,. повернули ОСОБА_10 автомобіль MERSEDES-BENZ W210, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 .
В подальшому інспектор ДПС ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою з інспектором ДПС ОСОБА_4 та невстановленими слідством особами, перебуваючи біля приміщення спеціального загону дорожньо-патрульної служби особливого призначення при МВС України (підпорядкованого ДДАІ) за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 10-в, поділили між собою грошові кошти, які отримали за повернення ОСОБА_10 автомобіля MERSEDES-BENZ W210, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 та за не притягнення його до кримінальної відповідальності.
17.11.2014 р. о 18 год. 35 хв., за адресою: м.Київ проспект Перемоги, 12, у провулку між вказаним будинком та будинком №10 «в» по проспекту Перемоги у м.Києві працівниками УВБ в м. Києві ДВБ МВС України та працівниками прокуратури м. Києва було здійснено затримання ОСОБА_3 у якого під час особистого обшуку було вилучено грошові кошти в сумі 17500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень.
Між тим, після отримання своєї частки грошових коштів ОСОБА_4 , сівши за кермо автомобіля «Фольксваген Гольф», державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , відірвавшись від переслідування співробітників УВБ, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, однак в подальшому з`явився до слідчого відділу прокуратури м. Києва, де був затриманий за підозрою у вчинення кримінального правопорушення.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому їм обвинуваченні за ч.2 ст. 189 КК України визнали у повному обсязі та щиро розкаялись у вчиненому.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав суду показання про те, що з потерпілим він попередньо знайомий не був. Перебуваючи на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби спеціального загону дорожньо-патрульної служби особливого призначення при МВС України, до його службових обов`язків входив супровід колони автомобілів. Зранку 08.11.2014 року він був рекомендований до супроводження, однак до його обов`язків не входило зупиняти транспортні засоби. Під час виконання своїх службових обов`язків разом із своїм напарником ОСОБА_13 він зупинив автомобіль «Мерседес-Бенс» W210, номерний знак не пам`ятє. Почав перевіряти документи на транспортний засіб та виявив, що даний автомобіль має підроблений техпаспорт. Пояснив водію, що він зараз буде викликати оперативну слідчу групу, на що йому потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що він колишній працівник органів, засуджений та відбуває умовний термін, а тому попросив його не викликати оперативну слідчу групу та запропонував хабара у розмірі 3 000 доларів США, на що він погодився.

Через деякий час потерпілий ОСОБА_10 підійшов до нього і повідомив, що не зміг знайти потрібну суму та запропонував забрати автомобіль у заставу, на що він погодився. Він зателефонував своєму знайомому працівнику ДПС ОСОБА_4 та запропонував придбати затриманий автомобіль за 3 000 доларів США, на що отримав відповідь, що у нього такої суми немає, а є тільки 1 500 доларів США та він погодився на таку суму.

Надалі ОСОБА_4 приїхав на пр-т Перемоги в районі цирку та передав йому грошові кошти у розмірі 1 500 доларів США, а потерпілий ОСОБА_10 віддав техпаспорт та ключі від затриманого автомобіля ОСОБА_4 , після чого вони роз`їхались своїх по справах.

Про те, що затриманий автомобіль можливо знаходиться в розшуку, а техпаспорт на нього підробний, він одразу ОСОБА_4 не повідомляв, а зробив це через деякий час.

Через декілька днів, 17.11.2014 р., йому зателефонував потерпілий ОСОБА_10 та запропонував викупити автомобіль, на що він погодився. Для цього він зателефонував ОСОБА_4 та розповів, що машину потрібно повернути, а він відшкодує завдані йому збитки. У той же день ОСОБА_4 приїхав та повернув затриманий автомобіль після того, як йому передав грошові кошти потерпілий.

Після отримання від потерпілого ОСОБА_10 грошових коштів у гривнях він поїхав на своє робоче місце, після чого був затриманий співробітниками УВБ в м. Києві.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав суду показання про те, що з потерпілим він попередньо знайомий не був. 08.11.2014 року у нього був вихідний день, й цей день йому зателефонував ОСОБА_3 та запропонував купити автомобіль за 3 000 доларів США. Оскільки у нього в наявності такої суми не було, то він запропонував 1 500 доларів США за автомобіль. В телефонному режимі ОСОБА_3 повідомив його, що вони знаходяться за адресою пр-т Перемоги, біля цирку. Він під`їхав та поспілкувався з власником, а саме з потерпілим ОСОБА_10 , віддав грошові кошти ОСОБА_3 , а потерпілий віддав йому технічний паспорт на автомобіль та ключі до нього. Надалі на вказаному автомобілі «Мерседес-Бенс» НОМЕР_4 він поїхав до своїх товаришів та продав автомобіль за більшу ціну. Через декілька днів ОСОБА_3 повідомив його про те, що автомобіль знаходиться в розшуку і його потрібно повернути. Він привіз автомобіль у визначений день та годину і поставив на стоянку. Після цього він на своєму автомобілі поїхав до ОСОБА_3 . Зустрівшись із ним ОСОБА_3 повідомив, що потерпілого потрібно відвезти до автомобіля і передати останньому, що він і виконав. Через деякий час до нього зателефонували з Прокуратури м.Києва та повідомили, що було затримано ОСОБА_3 , а також запросили з*явитись туди, що він виконав добровільно.

Також винність обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення у повному обсязі підтверджується показаннями свідка, отриманими у судовому засіданні, а саме:

- свідок ОСОБА_15 надав суду показання про те, що до події кримінального правопорушення із обвинуваченими та потерпілим він знайомий не був. До Управління внутрішньої безпеки МВСУ у листопаді 2014 року звернувся потерпілий із заявою про вимагання грошових коштів працівниками міліції. Він у день передачі грошових коштів входив до складу оперативної групи, яка вела спостереження за вчинюваним злочином. Після передачі грошових коштів потерпілим одному з обвинувачених, оперативній групі у телефонному режимі поступив наказ щодо прибуття за місцем проживання ОСОБА_16 та очікування на його появу біля під`їзду, з подальшим його затриманням. Також в телефонному режимі оперативній групі було повідомлено, що його спільника вже затримано, а другий повертається додому. Коли оперативна група перебувала за місцем проживання ОСОБА_4 та спостерігала за місцевістю, то через деякий час у двір заїхав автомобіль, білий «Фольксваген» 2012-2013 року випуску, з якого до під`їзду вийшов ОСОБА_16 , однак він побачив групу спостереження, сів у машину та поїхав в невідомому напрямку.

Крім того винність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, також підтверджується наступними доказами:

- витягом з ЄРДР за № 0001332 від 11.11.2014 р., відповідно до якого було внесено відомості щодо вимагання інспектором спеціального загону ДПС ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 3 тис. доларів США за повернення автомобіля ОСОБА_10 (т. справи 1, а.с. 204) ;

- дорученням про проведення досудового розслідування від 11.11.2014 року (т. справи 1, а.с. 205);

- дорученням про проведення досудового розслідування від 09.02.2015 р. (т. справи 1, а.с. 208);

- протоколом огляду, відповідно до якого проводився огляд речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження від 18.02.2015 р. (т. справи 1, а.с. 227-234);

- протоколом про результати спостереження за особою від 15.11.2014 р., відповідно до якого проводились негласні слідчі дії із застосуванням засобів відеофіксації відносно ОСОБА_3 , з додатками до нього (т. справи 1, а.с. 236-244);

- протоколом про результати спостереження за особою від 17.11.2014 р., відповідно до якого проводились негласні слідчі дії із застосуванням засобів відеофіксації відносно ОСОБА_3 , з додатками до нього (т. справи 1, а.с. 245-т. справи 2, а.с. 15);

- протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 23.12.2014 р., відповідно до якого в результаті проведених заходів щодо зняття інформації з телекомунікаційних мереж було відібрано аудіозаписи щодо спілкування ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , а також іншими особами, за період з 13.11.2014 р. по 17.11.2014 р. (т. справи 2, а.с. 17-44);

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину від 23.12.2014 року, у формі спеціального слідчого експерименту з використанням спеціальних імітаційних засобів-ідентифікованих грошових коштів, відповідно до якого потерпілому ОСОБА_10 було вручено попередньо ідентифіковані грошові кошти, помічені спеціальним люмінисцентним фломастером (т. справи 2, а.с. 45-50);
- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо,-відеоконтроль особи від 23.12.2014 року, згідно якого 17.11.2014 року проводився аудіо та відеоконтроль щодо ОСОБА_3 у період з 17:00 год., з додатками - носіями інформаці (т. справи 2, а.с. 51-57);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.11.2014 р., відповідно до якого на підставі ч.1 ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 (т. справи 2, а.с. 79-85);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.11.2014 р., відповідно до якого на підставі ч.1 ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, було затримано ОСОБА_3 та вилучено у останнього, окірм іншого, грошові купюри загальною кількістю 17 100 грн. (т. справи 2, а.с. 137-141);

- протоколом освідування особи від 17.11.2014 р., відповідно до якого у ОСОБА_3 було відібрано змиви з поверхонь правої та лівої долоней, а також інші дії (т. справи 2, а.с.144-145);

- протоколом огляду, проведеного у період з 22:40 год. 17.11.2015 р. по 00:04 год. 18.11.2014 р., відповідно до якого було проведено огляд розташованого у дворі будинку по АДРЕСА_5 автотранспортного засобу «Мерседес», д/н НОМЕР_1 (т. справи 2, а.с. 192-194);

- протоколом огляду від 10.02.2015 року, проведеного у період з 11:25 год по 14:10 год, відповідно до якого було оглянуто свідоцтво про реєстроацію транспортного засобу «Мерседес-Бенц» д/н НОМЕР_1 , з додатком до нього (т. справи 2 а.с. 200-203);

- постановою про призначення експертизи рельєфних знаків від 11.02.2015 р. (т. справи 2, а.с. 209-211);

- постановою про призначення технічної експертизи документів від 11.02.2015 р. (т справи 2, а.с. 213-215);

- висновком експерта від 18.12.2015 р. № 118/тдд (т. справи 2, а.с. 218-220);

- протоколом огляду від 19.02.2015 р., який проведено у період з 10:10 год. до 15:20 год. відповідно до якого було оглянуто речі, вилучені 17.11.2014 р. під час обшуку кв. АДРЕСА_6 (за місцем проживання ОСОБА_3 ), з фототаблицею до нього (т. справи 2, а.с. 222-234);

- копією особової справи МВС України № 5271 відносно ОСОБА_4 (т. справи 3, а.с. 3- 101);

- копією особової справи МВС України № 3854 відносно ОСОБА_3 (т. справи 3, а.с. 102-167);

- витягом з розрахунку сил та засобів спеціального загону на 07.11.2014 р.-17.11.2014 р. (т. справи 3, а.с. 168-178);

- копією витягу з наказу № 1156 о/с від 31.10.2011 р. МВС України щодо призначення ОСОБА_3 на посаду (т. справи 3, а.с. 187);

- висновком експерта від 13.02.2015 р. № 106хс з ілюстративними таблицями до нього, відповідно до якого встановлено, що на наданих на дослідження вісімдесяти п`яти (85) грошових купюрах номіналом двісті (200) та десяти (10) грошових купюрах номіналом п`ятдесят (50) гривень, які були вилучені під час особистого обшуку у ОСОБА_3 , виявлено сліди спеціальної хімічної речовини, яка однакова за своїми фізико-хімічними властивостями зі спеціальною хімічною речовиною, наданою в якості зразка порівняння, в межах чутливості використаних методів дослідження. На наданих на дослідження грошових купюрах номіналом двісті (200) гривень із серійними номерами ЄЯ 6451587, ЄЯ6451553, ЄЯ6451584, ЄЯ6451585, ЄЯ6451588, номіналом п`ятдесят (50) гривень із серійними номерами ПД 4755094, КВ4336185, які були вилучені під час особистого обшуку у гр. ОСОБА_3 , виявлено сліди спеціальної хімічної речовини у вигляді напису "УВБ ХАБАР" хімічною речовиною, наданою в якості зразка порівняння, у вигляді напису УВБ" на аркуші паперу. На наданих на дослідження ватних тампонах, якими було зроблено змиви з правої та лівої рук ОСОБА_3 , виявлено сліди спеціальної хімічної речовини, яка однакова за своїми фізико-хімічними властивостями зі спеціальною хімічною речовиною, виявленою на грошових коштах та спеціальною хімічною речовиною, наданою в якості зразка порівняння, в межах чутливості використаних методів дослідження. На наданих на дослідження ватних тампонах, якими було зроблено змиви з правої та лівої рук гр. ОСОБА_4 , виявлено сліди спеціальної хімічної речовини, яка однакова за своїми фізико-хімічними властивостями зі спеціальною хімічною речовиною, виявленою на грошових коштах та спеціальною хімічною речовиною, наданою в якості зразка порівняння, в межах чутливості використаних методів дослідження (т. справи 4, а.с. 3-15);

- постановою про призначення судово-хімічної експертизи від 09.02.2015 р. (т. справи 4, а.с. 18-26);

- постановою про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 17.11.2014 р. (т.справи 4, а.с. 30-31);

- письмовою згодою ОСОБА_10 на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 17.11.2014 р. (т. справи 4, а.с. 32);

- протоколом попередження про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 17.11.2014 р.(т. справи 4, а.с. 33-34);

- протоколом про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 17.11.2014 р. з додатками до нього (т.справи 4, а.с. 35-142);

- протоколом огляду від 10.02.2015 р., який було проведено у період з 12:25 год. по 14:10 год. грошових коштів, наданих потерпілим ОСОБА_10 , з фототаблицею до нього (т. справи 4, а.с. 143-148);

- протоколом пред*явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2014 р., згідно якого потерпілий упізнав ОСОБА_4 (т. справи 4, а.с. 149-151);

- протоколом пред*явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2014 р. (т. справи 4, а.с. 152-154);

- протоколом пред*явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2014 р., згідно якого потерпілий упізнав ОСОБА_3 (т. справи 4, а.с. 155-157);

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиенні кримінального правопорушеня, та їх дії потрібно кваліфікувати за ч.2 ст. 189 КК України як умисні дії, які виразились у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого, вчиненого службовою особою із використанням свого службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення і умисний протиправний характер вчиненого, розподіл співучасті осіб під час його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який одружений, не працює, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання та служби характеризується позитивно, має ряд нагород та відзнак, а також статус учасника бойових дій за участь в антитерористичній операції на території Донецької, Луганської та Харківської областей, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання, пов*язане з позбавленням волі.

Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що позитивно характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення і характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема його віку, стану здоров`я, способу життя, а саме того, що ОСОБА_3 не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання та служби характеризується позитивно, має статус учасника бойових дій, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення і умисний протиправний характер вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який одружений, не працює, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання та служби характеризується позитивно, має ряд нагород та відзнак, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання, пов*язане з позбавленням волі.

Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що позитивно характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення і характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема його віку, стану здоров`я, способу життя, а саме того, що ОСОБА_4 не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання та служби характеризується позитивно, має ряд відзнак, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Окрім іншого, суд вбачає достатні підстави для призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 додаткового покарання, як це передбачено ч.2 ст. 55 КК України, з урахуванням умисного та завідомо протиправного для засуджених характеру кримінального правопорушення, вчиненого останніми під час виконання своїх службових обов*язків відповідно до Закону України «Про міліцію», чинного на той час, даних про особи засуджених та інших обставин у їх сукупності, а тому визнає за неможливе збереження за ними права обіймати посади в правоохоронних органах, на визначений санкцією закону строк.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні підлягають солідарному стягненню з винних осіб на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід у виді застави залишити застосованим до набрання вироком законнлї сили.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

2.повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Позбавити ОСОБА_3 права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у виді застави, залишити до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили, внесені кошти на депозитний рахунок як заставу на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року у сумі 24 360 (двадцять чотирити тисячі тристя шістдесят) гривень та Апеляційного суду м.Києва від 01 грудня 2014 року у сумі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) гривень, повернути засудженому ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

2.повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Позбавити ОСОБА_4 права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у виді застави, залишити до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили, внесені кошти на депозитний рахунок як заставу на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року у сумі 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень та на підставі ухвали Апеляційного суду м.Києва від 02 грудня 2014 року у сумі 48 720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) гривень, повернути засудженому ОСОБА_4 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави вартість судової хімічної експертизи у розмірі 887 гривень 04 копійки та технічної експертизи документів у розмірі 368 гривень 94 копійки, а всього стягнути 1225 (одну тисячу двісті п*ятдесят п*ять) гривень 94 копійки.

Речові докази: протокол про результати спостереження за особою №18/1242т від 15.11.2014 р. на 4х арк., фототаблиця до протоколу спостереження за особою №18/1241т від 15.11.2014 р. на 5х арк., відеокасета Panasonic №935т, протокол про результати спостерження за особою №18/1244т від 17.11.2014 р. на 10 арк., фототаблиця до протоколу спостереження за особою №18/1244т від 17.11.2014 р. на 11 арк., відеокасета Panasonic №936т, протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 23.12.2014 р. №18/10-980т на 28 арк., оптичний носій інформації DVD-R, інв. №293т, 1 од., протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину від 23.12.2014 р. №18/10-981т на 6 арк., протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо,-відеоконтроль особи від 23.12.2014 р. №18/10-982т на 8 арк., карти пам*яті SD card №68т, карти пам*яті SD card №157т, приєднані до матеріалів провадження відповідно до постанови від 19.12.2015 року (т. справи 1, а.с. 223-226) залишити зберігатись у матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 на автомобіль Mersedes-Benz E220, ДНЗ НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_6 , приєднані до матеріалів провадження відповідно до постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 10.02.2015 року. які зберігається у матеріалах справи (т. справи 2, а.с. 204-206, 221) повернути потерпілому ОСОБА_10 .

Речові докази: автомобіль Mersedes-Benz E220, ДНЗ НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_6 , приєднаний до матеріалів провадження відповідно до постанови про приєднання до справи речових доказів і передачі їх на відповідальне зберігання від 10.02.2015 року (т.справи 2, а.с. 197-199), переданий на відповідальне зберігання до Автогосподарства ГУ МВС України в м.Києві за адресою: м.Київ, вул.Залізничне шосе, 9 поернути потерпілому ОСОБА_10 .

Речові докази: водійське посвідчення на ім*я ОСОБА_17 , серії НОМЕР_7 , технічний паспорт на автомобіль BMW 320, кузов НОМЕР_8 , ДНЗ НОМЕР_9 , 2007 р.в. на ім*я ОСОБА_18 , технічний паспорт на автомобіль BMW 525TDS, кузов НОМЕР_10 , ДНЗ НОМЕР_11 , 1998 р.в. на ім*я ОСОБА_19 , довіреність, видана у м.Одеса 04.06.2007р. від громадянина ОСОБА_20 на користь ОСОБА_21 на розпорядження автомобілем BMW 320, 2006 р.в., ДНЗ НОМЕР_12 , на 1 офіційному бланку, довіреність, видана у м.Києві 03.06.2010 р. від громадянина ОСОБА_20 на користь ОСОБА_21 на право розпорядження автомобілем BMW 320, 2006 р.в., ДНЗ НОМЕР_12 , на 1 офіційному бланку, ключ від автомобіля з логотипом BMW, металевий, з головкою із пластику чорного кольору, та з брелком з металу сріблястого кольору та емблемою «BMW», мобільний телефон «Nokia» у металевому корпусі сріблястого кольору, без елементів живлення акумуляторної батареї, ІМЕІ НОМЕР_13 , без наявності у ньому СІМ-картки, також відсутня клавіатура, елемент живлення-акумуляторна батарея BL-4C, Micro sd flesh-карта «Kingston» об*ємом 2 GB, мобільний телефон «Nokia» у металевому корпусі сріблястого кольору, з акумуляторною батареєю BL-6Q, ІМЕІ НОМЕР_14 , пластикова картка «Приватбанк-Універсальна» на ім*я Kharchenko IGOR, № НОМЕР_15 , терміном дії до лютого 2017 року, пластикова картка «Приватбанк-Універсальна» безіменна, № НОМЕР_16 , терміном дії до 06/17 року, флеш-накопичувач у формі пластикової картки синьо-зеленого кольору з написами по бокам «Іноваційні рішення» та «Innovative solutions», закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_17 , виданий 01.12.2012 р. на ім*я ОСОБА_3 , цифровий фотоапарат Sony Cybershot модель DSC w610, із чохлом чорного кольору, приєднані до матеріалів провадження відповідно до постанови від 19.02.2015 року (т.справи 2, а.с. 235-239) повернути засудженому ОСОБА_3 .

Речові докази: зразок «Люмінофор голубий», зразок «Фломастер», який 17.11.14 р. зроблено написи на купюрах номіналом по 200 та 50 гривень «УВБ ХАБАР», змиви з поверхонь правої та лівої долоней ОСОБА_4 , змиви з поверхонь правої та лівої долоней ОСОБА_3 , приєднані до матеріалів провадження відповідно до постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19.02.2015 року (т. справи 2, а.с. 240-245) знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1