АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження відносно -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленогорськ Красноярського краю Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.06.2014 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
16.01.2015 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,
10.06.2015 року вироком Оболонського районного суду міста Києва вироком за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70, 71, 72 КК України, з урахуванням не відбутого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.06.2014 року, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання, призначено остаточне покарання у виді 2 років 5 місяців позбавлення волі;
__________________________
Справа: 11-кп/796/1656/2015
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, а вирок Апеляційного суду міста Києва від 16.06.2015 року в частині призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян виконувати самостійно.

За обставин встановлених судом та детально викладених у вироку, ОСОБА_6 , визнаний винуватим в тому що, 14.05.2015 року приблизно о 20 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні магазину «АТБ», по вул. Закревського, 29 в м. Києві, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав чуже майно, що належить ТОВ «АТБ Маркет» на загальну суму 590 гривень 20 копійок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ТОВ «АТБ Маркет» на вказану суму.
Крім цього, 21.05.2015 року приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні ТЦ «Проспект», а саме в магазині «Глорія Джинс», по вул. Червоногвардійська, 1-в в м. Києві, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав чуже майно, що належить ТОВ «Глорія Джинс» на загальну суму 865 гривень, однак свої злочинні дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину «Глорія Джинс».

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене покарання до 2 (двох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі. На обґрунтування своїх вимог вказує, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, однак суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_8 і крадіжки він вчиняв з метою прогодувати доньку.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги і просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , за його згодою та згодою інших учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину та погодився з обставинами скоєння ним кримінального правопорушення.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються і не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Переглядаючи вирок суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, його щире каяття, що суд визнав обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а також з урахуванням рецидиву злочину, що є обставиною, яка обтяжує покарання, обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог, передбачених ст.ст. 70, 72 КК України, яке за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом першої інстанції не були враховані такі пом`якшуючі обставини, як наявність на утриманні малолітньої дитини, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, то вони є безпідставними, оскільки щире каяття в якості пом`якшуючої обставини було враховано судом першої інстанції при призначенні покарання, дані про активне сприяння розкриттю злочинів в матеріалах справи відсутні, а наявність на його утриманні малолітньої дитини, з урахуванням обставин вчинення ним злочинів та виходячи з даних про особу ОСОБА_6 , який не працював, раніше притягувався до кримінальної відповідальності і не бажає стати на шлях виправлення, не може бути безумовною підставою для зміни вироку та призначення більш м`якого покарання, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме таке покарання буде необхідним йдостатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому вважає вирок суду законним та обґрунтованим, покарання справедливим і підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та зміни вироку в частині призначеного покарання не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року у кримінальному провадженні № 0005659 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3