Рівненський міський суд Рівненської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2012 р. Рівненський міський суд в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Цимбалюк А.І.

з участю прокурора Харечка О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні 2 х малолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого

- вироком Рівненського міського суду від 29.11.2005 року за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі

- вироком Рівненського міського суду від 24 червня 2010 року за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі постанови Староміського районного суду м.Вінниця від 21.10.2011 року на підставі ст.. 81 КК України умовно- достроково звільнений на невідбутий строк 6 місяців 15 днів.

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

23 серпня 2012 року, приблизно о 13 годині, ОСОБА_1,діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вибиття вікна будинку № 28 по вул. Павлюченка у місті Рівне, проник всередину вказаного житла, після чого у кухні даного будинку, з гаманця, який знаходився у барі шафи, таємно викрав грошові кошти в сумі 300 грн., спричинивши своїми діями ОСОБА_2 майнової шкоди на вказану суму.

Будучи допитаним в якості підсудного, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України під час судового слідства визнав повністю.

Суду дав показання, що дійсно 23 серпня 2012 року, близько 13 години, він вирішив вчинити крадіжку чужого майна. З даною метою, він пішов до будинку № 28 по вул. Павлюченка у місті Рівне.Зайшов на подвір»я даного будинку, пройшов до вікна, яке виходить на автомобільну дорогу по вул. Павлюченка, заліз на віконну раму та ударом ногою вибив дане вікно, після чого проник у приміщення вказаного будинку, вікно поставив біля стінки кімнати та почав шукати гроші по квартирі. Так, він пішов до кухні даного будинку, де відкрив дверцята шафи, в якій знаходився гаманець червоного кольору, в якому були гроші в сумі 300 грн, різного номіналу. Він взяв дані кошти та покинув приміщення. Після цього, викрадені ним кошти він використав на власні потреби. Суму заподіяного ним потерпілій ОСОБА_2 збитку не заперечив, показав, що кошти в повному розмірі повернув потерпілій ОСОБА_2

В скоєному щиро розкаюється, зібраних досудовим слідством доказів, в тому числі показів потерпілої, свідків та інших доказів по справі не заперечує, зауважень щодо них не має. При обранні йому покарання просить врахувати повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, те що він добровільно відшкодував заподіяну ним шкоду, а також те, що у нього на утриманні перебуває 2 малолітніх дітей.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 дала показання, що 23 серпня 2012 року, повернувшись з роботи близько 14 години додому, за адресою м.Рівне, вул. Павлюченка, 28, вона виявила, що у спальній кімнаті відсутнє вікно, по всьому будинку повідкривані тумбочки. Вона зрозуміла, що в будинку хтось був. Перевіривши наявність свого майна, вона виявила, що з її гаманця червоного кольору, який знаходився в барі шафи у кухні, зникли гроші в сумі 300 грн. В судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_1 добровільно усунув заподіяну їй шкоду, та повернув кошти в розмірі 300 грн., а також відшкодував шкоду, заподіяну внаслідок розбиття вікна. Просила суворо не карати ОСОБА_1 та не позбавляти його волі.

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає вину підсудного ОСОБА_1, доведеною, і кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

За ст. 91 КПК України судовими витратами є витрати, зроблені при провадженні справи органом дізнання, органом досудового слідства та судом. Стягнення безпосередньо із засудженого коштів на користь експертної установи законодавством не передбачене і є недопустимим. Порядок фінансування експертних установ встановлений ст.15 Закону України „Про судову експертизу. У випадку витрат органу досудового слідства чи суду на проведення експертиз, коли експертиза проведена на договірних засадах, ці витрати стягуються на користь державного бюджету.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні підстави та обґрунтування для стягнення з засудженого судових витрат за проведення експертиз.

Визначаючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини та наслідки його вчинення, особу підсудного, дані, що його характеризують.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1 в ході судового розгляду не встановлено.

Обставинами, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_1 суд визнає у відповідності до ст. 66 КК України, з»явлення із зізнанням ( а.с.14), щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку ( а.с.44).

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує, що він раніше судимий ( а.с. 98,99,103), перебуває на обліку у лікаря- нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоідів ( а.с. 107, 108), на обліку у лікаря - психіатра не перебуває ( а.с.109), характеризується посередньо ( а.с. 115-117), має на утриманні двох малолітніх дітей ( а.с.114)

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 не можливе без ізоляції від суспільства, однак, враховуючи вищевикладені пом"якшуючі покарання обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані обставини помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину та з врахуванням того, що підсудний з»явився із зізнанням, щиро розкаявся, сприяв у розкритті злочину, усвідомив свою вину, відшкодував добровільно потерпілій заподіяну шкоду, врахувавши думку потерпілої, суд вважає, що до нього може бути застосовано ст. 69 КК України та призначене покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі .

Запобіжний захід ОСОБА_1 змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з дня винесення вироку, тобто з 15 жовтня 2012 року, зарахувавши йому у строк відбуття покарання, перебування його в ІТТ Рівненського МВ УМВС з 01 вересня 2012 року по 04 вересня 2012 року.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15- ти діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії.

Суддя Н.Г.Кучина