ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2012 року . Справа № 222/1185/12

Провадження № 1/222/80/12

Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуюча - суддя Задорожна Л.І.,

секретар - Косівець І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, 01 січня 1960

року народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1

Вінницької області, українки, громадянки України,

з середньою загальною освітою, вдови, працюючої

приймальником молока Тростянецького молокозаводу,

мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

установив :

18 квітня 2012 року близько 09-ї год. підсудна ОСОБА_1 в с.Лозовата Теплицького району по вул..Радянській біля молокоприймального пункту в ході конфлікту, який виник між нею та ОСОБА_2 у звязку із заборгованістю по орендній платі за оренду землі, умисно нанесла ОСОБА_2 два удари кулаком в ділянку правої вушної раковини, в результаті чого він отримав тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці правої вушної раковини, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоровя.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що він підїхав до молочарні, щоб сказати ОСОБА_1 про те, що правда на його стороні і він отримає зерно за мамин пай, при цьому він стояв на велосипеді. ОСОБА_1 почала обзивати його всякими образливими словами, говорила , що в нього фальшиві документи. Коли він сказав підсудній , що вона аферистка, то вона підбігла до нього і декілька разів вдарила кулаками по голові, у вухо, била більше в праву сторону. В цей час донька підсудної сиділа біля кіоска, а ОСОБА_3 сиділа навпроти на лавочці. Коли він розповів про цей конфлікт своїй матері, яка була тяжко хворою, то вона схвилювалась і слідуючого дня померла. Просить притягнути ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, а також стягнути 6 000 гривень моральної шкоди, розмір якої визначив адвокат при написанні позову.

Підсудна ОСОБА_1 не визнала своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Пояснила, що вона приймала молоко, коли приїхав ОСОБА_2, почав ображати її, називав «аферисткою», мова при цьому йшла про зерно. Вказала, що близько двох років між ними існує суперечка щодо паю його батька, так як ОСОБА_2 не оформляв спадщину. Він часто влаштовував скандали з цього приводу. ОСОБА_2 був від неї на відстані 3-4 метрів, вона до нього не підходила. Потім він поїхав велосипедом.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що живе навпроти молокопункту на відстані близько 50 метрів. Коли він перебував вдома на подвірї, почув крики біля молокопункту, за голосами було чути, що сваряться чоловік та жінка, але хто саме сварився він не бачив, оскільки ростуть дерева та кущі, що перешкоджало оглядовості. Коли він вийшов на вулицю подивитись, то побачив, що ОСОБА_2 велосипедом поїхав в сторону де проживає.

- Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що йому нічого по даній справі не відомо, він нічого не бачив, в той день був на підпитку. До нього приїжджала сестра ОСОБА_2, він був нетверезим, вона його налякала і сказала в міліції щось попідписувати, і він там все підписав.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що її на місці конфлікту не було. Але донька підсудної ОСОБА_7 в її присутності говорила, що її мати «як дала ОСОБА_2», але що це значить вона не знає.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що протягом тривалого часу існує конфлікт між його братом ОСОБА_2 та підсудною через те, що ОСОБА_1 відмовлялась видати зерно на батьківський пай. Зі слів брата йому стало відомо про те , що ОСОБА_1 на нього накинулась і нанесла удари в голову. Він бачив, що у ОСОБА_2 в правому вусі була подряпина.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила , що проживає напроти молокоприймального пункту. Вона була на подвірї, почула сварку біля молокопункту і підійшла до воріт, побачила, що сваряться ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_2 в сварці ображав підсудну нецензурними словами. Біля молокопункту в той час також були ОСОБА_3 та донька підсудної. Вона повернулась у подвіря, не бачила, щоб ОСОБА_1 била ОСОБА_2. Потім приїжджала сестра потерпілого, дала горілки її сину ОСОБА_5 і він погодився бути свідком.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона прийшла до молочарні здавати молоко, в цей час приїхав ОСОБА_2 і почав чіплятись до ОСОБА_1, яка є її матірю, за якесь зерно чи паї, називав її різними поганими словами. Вони почали скандалити, після чого ОСОБА_2 поїхав додому. При цьому ОСОБА_1 тілесних ушкоджень йому не наносила, вона сиділа на лавці. На молокопункті в цей час також була ОСОБА_3, яка принесла здавати молоко. Сама вона ніколи не розповідала комусь про те, що її мати побила ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що принесла до молочарні молоко здавати. Приїхав ОСОБА_2, почав сваритись, обзивати ОСОБА_1, вони сварились, а вона вилила молоко і пішла додому. Чим закінчилась сварка вона не бачила.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що він як дільничний інспектор міліції збирав пояснення за скаргою ОСОБА_2 на те, що йому нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_1. Пояснення від ОСОБА_5 він відбирав в с.Лозовата, коли зустрів його на вулиці. ОСОБА_5 на той час був тверезим. Про те, що ОСОБА_11 була очевидцем цього конфлікту, йому ніхто не повідомляв, тому пояснень від неї він не брав.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона поверталась додому в с.Мякохід Бершадського району з села Пологи, де була на базарі. Почула крик, сварку. Побачила на відстані через 2-3 хати, що ОСОБА_2 був на велосипеді, а жінка вдарила його 3-4 рази у вухо, штовхала у плечі. Потім, коли ОСОБА_2 проїзжав в

- 2 -

напрямку свого дому, вона побачила на правому вусі кров.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши покази підсудної, потерпілого та свідків, суд вважає, що в судовому засіданні доведено, що легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_2 заподіяла підсудна ОСОБА_1.

ЇЇ вина у вчиненні злочину підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 318 від 25 вересня 2012 року, відповідно до якого у ОСОБА_2 мало місце ушкодження у вигляді садна в ділянці правої вушної раковини, яке могло виникнути від дії тупого-их предмета-ів, можливо 18 квітня 2012 року, не виключається можливість, що таке тілесне ушкодження могло виникнути в термін та при обставинах, на які посилається ОСОБА_2, належить до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоровя. Даний факт підтверджується також показами потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_11, які показали, що підсудна ОСОБА_1 наносила удари в область правого вуха потерпілого, а також показами свідка ОСОБА_8, який вказав, що бачив подряпину у вусі ОСОБА_2 і зі слів останнього йому стало відомо, що ОСОБА_1 напала на потерпілого і нанесла кілька ударів у вухо, що є непрямим доказом вини підсудної.

Що стосується показів підсудної ОСОБА_1, яка заперечує свою причетність до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2, то суд вважає їх недостовірними і такими, що не відповідають обєктивній обстановці і суперечать іншим доказам по справі, а саме висновку судово-медичної експертизи за №318, показам потерпілого ОСОБА_2, показам свідка ОСОБА_11, яка була очевидцем злочину, ці докази належним чином досліджено і перевірено судом. Між умисними діями підсудної та наслідками у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоровя у потерпілого, існує причинний звязок. Покази підсудної ОСОБА_1 суд розцінює як її намагання уникнути відповідальності за скоєне. При цьому суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_7 О В., яка є донькою підсудної.

На підставі викладеного суд кваліфікує дії підсудної ОСОБА_1 за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, те, що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання. Обставин, що обтяжують чи помякшують покарання, судом не встановлено. На підставі викладеного, враховуючи особу винної, обставини справи, те, що потерпілий розпочав сварку, називав підсудну «аферисткою», суд вважає можливим призначити покарання у виді штрафу.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим ОСОБА_2 цивільного позову, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: винними діями підсудної ОСОБА_1 потерпілому заподіяно моральну шкоду; при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує ступінь тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень, те, що він зазнав моральних страждань, пережив образу і приниження, глибину фізичних і моральних страждань, а також те, що розпочав конфлікт потерпілий, тому визначає її розмір в сумі 500 гривень.

Що стосується відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 900 грн., то позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, при цьому суд враховує вимоги ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» про розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків, встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Час участі адвоката при складанні скарги, позовної заяви та збирання доказів становить 1 год., тому відшкодуванню підлягає 441 грн. (1 год. х 1 102 грн. х 40%).

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 595 гривень(35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500 гривень на відшкодування моральної шкоди та 441 грн. витрат на правову допомогу.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: