АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою повернуто скаргу адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність в.о. заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури м. Києва ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про злочин від 04 лютого 2015 року, як таку, що подана з пропущенням строку, визначеного ст. 304 КПК України, на оскарження бездіяльності прокурора.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою визнати протиправною бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про злочин за повідомленням від 04 лютого 2015 року та зобов`язати прокурора внести відомості до ЄРДР за відповідним повідомленням. Апелянт вважає, що висновки слідчого судді щодо пропуску строку на оскарження бездіяльності не відповідають фактичним обставинам справи та є незаконними. Мотивуючи свої твердження, зазначає, що про бездіяльність прокурора щодо невнесення даних до ЄРДР, які містяться в повідомленні про злочин від 04 лютого 2015 року, йому стало відомо лише 14 липня 2015 року, тобто в момент отримання листа із прокуратури м. Києва, зі змісту якого вбачалося, що повідомлення про вчинення злочину від 04 лютого 2015 року до ЄРДР не внесено. Тому, апелянт вважає, що строк на оскарження бездіяльності прокурора почав обраховуватися саме з 14 липня 2015 року, а отже, на його думку, скаржником не пропущено строки подачі скарги до суду. Крім того, апелянт посилається на те, що під час судового розгляду слідчим суддею не досліджувалося питання про те, коли уповноважена особа прокуратури отримала повідомлення про вчинення злочину. При цьому посилається на те, що заяв було декілька, не лише від 04 лютого 2015 року, а й від 05 травня 2015 року та 30 червня 2015 року.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів за скаргою, 04 лютого 2015 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернувся до Генеральної прокуратури України з повідомленням про вчинення злочину відносно працівників прокуратури Солом`янського району м. Києва та просив внести відомості, які містяться в його повідомленні, до ЄРДР.

В подальшому, як зазначає адвокат, Генеральна прокуратура України 06 лютого 2015 року направила повідомлення про вчинення злочину від 04 лютого 2015 року до прокуратури м. Києва.

Не отримавши будь-яких даних про внесення відомостей до ЄРДР, адвокат ОСОБА_5 звернувся до прокуратури м. Києва з заявою, в якій просив взяти на контроль провадження по повідомленню про вчинення злочину від 04 лютого 2015 року, а 30 червня 2015 року ОСОБА_5 направив до прокуратури м. Києва повторну заяву, в якій просив надати інформацію щодо того, на якій стадії знаходиться перевірка повідомлення про злочин від 04 лютого 2015 року.

14 липня 2015 року ОСОБА_5 отримав із прокуратури м. Києва відповідь на лист від 30 червня 2015 року за підписом в.о. заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , в якому повідомлено про відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР.

23 липня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора прокуратури м. Києва щодо невнесення даних про злочин до ЄРДР на підставі повторної заяви від 30 червня 2015 року.

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва, отримавши зазначену скаргу, перевіривши її зміст, вказав в ухвалі, що скаржником пропущено строк на оскарження бездіяльності прокурора та не ставиться питання про його поновлення, а тому, пославшись на вимоги ч. 1, 2 ст. 304 КПК України, повернув скаргу її автору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді та прийнятим суддею рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Змістом ст. 303 КПК України кожному гарантується право на оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про злочин, в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідний порядок оскарження бездіяльності прокурора визначено ч. 1 ст. 304 КПК України, якою встановлено, що скарги на бездіяльність прокурораможуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту вчинення такої бездіяльності.

А отже, виходячи з положень ч. 1 ст. 304 КПК України та ст. 214 КПК України, десятиденний строк на оскарження бездіяльності прокурора щодо невнесення відомостей про злочин до ЄРДР обчислюється після спливу 24 годин за моментом подання заяви про злочин.

У даному випадку ОСОБА_5 , оскаржуючи бездіяльність прокуратури м. Києва, надав слідчому судді дані про те, що станом на березень 2015 року, йому було достовірно відомо про те, що заява про злочин, яку направлено до Генеральної прокуратури України 04 лютого 2015 року, отримана працівниками прокуратури м. Києва та перебуває на їх розгляді. Однак, не зважаючи на вказані обставини, скаргу на бездіяльність прокурора ОСОБА_5 подав до суду лише 23 липня 2015 року, а отже, слідчий суддя правильно вказав на те, що скарга подана з пропуском десятиденного строку на таке оскарження, що є підставою для повернення скарги її автору.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що слідчим суддею, в порушення вимог закону, не досліджувалось в судовому засіданні питання про фактичну дату отримання прокуратурою заяви про злочин, то слід зазначити наступне.

Виходячи з положень ст.ст. 304, 306 КПК України, питання про те чи підлягає скарга поверненню слідчий суддя вирішує до початку розгляду скарги по суті. Тобто, його рішення про можливість прийняття скарги до розгляду чи необхідність її повернення з підстав, передбачених ст. 304 КПК України, залежить виключно від тих даних, які надані скаржником слідчому судді одразу при зверненні до суду, оскільки до моменту прийняття скарги до розгляду слідчий суддя не наділений законом правом витребовувати додаткових даних чи заслуховувати пояснення учасників процесу з будь-яких питань. Отже, якщо законом визначено строк подачі скарги бездіяльності прокурора з моменту сплину 24 години за днем подачі заяви про злочин, то особа, яка оскаржує бездіяльність зобов`язана надати суду дані про те, коли до прокуратури надійшла заява про злочин. Збирати самостійно вказані дані слідчий суддя не вправі, а також не вправі з`ясовувати вказане питання в судовому засіданні до початку судового розгляду скарги по суті.

Приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив із тих даних, які йому були надані скаржником при зверненні до суду та, які свідчили про те, що протягом декількох місяців від дня направлення повідомлення про злочин до прокуратури як Генеральної так і м. Києва, ОСОБА_5 був обізнаним про бездіяльність прокурора, однак не скористався наданим йому законом правом на звернення зі скаргою до суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, які фактично свідчать про те, що слідчий суддя повинен був провести судове засідання до моменту відкриття провадження у справі, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що автор скарги вважає строк на оскарження бездіяльності прокурора не пропущеним, оскільки він отримав відповідь з приводу розгляду його заяви лише 14 липня 2015 року, то слід зазначити наступне.

КПК України передбачена можливість прийняття прокурором наступних рішень на подану заяву про злочин: внесення відомостей до ЄРДР та невнесення відомостей.

В останньому випадку КПК України надає заявникові право оскаржити таку реакцію (бездіяльність) прокурора одразу після спливу 24 годин після звернення, не чекаючи будь-якого іншого не процесуального рішення з приводу своєї заяви, в тому числі і письмової відповіді щодо мотивів відмови внесення даних до ЄРДР.

Зазначене право на оскарження закон обмежив 10 днями після спливу 24 годин з моменту внесення заяви, тобто з моменту вчинення бездіяльності, не пов`язуючи початок обчислення строку із вчиненням прокурором будь-яких інших дій щодо поданої заяви.

Таким чином, ті обставини, що ОСОБА_5 отримав відповідь від прокуратури м. Києва 14 липня 2015 року не свідчать про те, що строк на оскарження бездіяльності прокурора слід обраховувати з цієї дати, так як закон визначає інші засади такого обрахування. Направлення ж неодноразових заяв до прокуратури щодо невнесення даних до ЄРДР за повідомленням про злочин від 04 лютого 2015 року не є обставинами, які продовжують строки на оскарження бездіяльності прокурора.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 304 КПК України, адвокат ОСОБА_5 не позбавлений права повторно звернутися до слідчого судді зі скаргою, в порядку, передбаченому КПК України, поставивши перед суддею питання про відновлення пропущеного строку.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга із зазначених у ній доводів не підлягає задоволенню, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, як таку, що постановлена відповідно до вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 309, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року, якою повернуто скаргу адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність в.о. заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури м. Києва ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про злочин від 04 лютого 2015 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Справа № 11-сс/796/2146/2015 Категорія ст. 303 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1