АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна.
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна.
В обґрунтування свого рішення суд вказав, що згідно ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. Дане клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна з прокурором не погоджено.
На вказане судове рішення слідчого судді, захисником ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вказав, що ухвала суду винесена із порушеннями кримінально-процесуального законодавства. Під час судового розгляду він послався на те, що клопотання слідчого не підписане і не погоджено слідчим із прокурором, що є порушенням вимог ч.1 ст.171 КПК України. Слідчий суддя у обставинах встановлених у мотивувальній частині ухвали зазначив лише те, що клопотання не погоджено з прокурором, що не є повним викладом суттєвих недоліків зазначених стороною захисту. Слідчий в порушення вимог ч.3 ст.171 КПК України не надав документи, що підтверджують право власності на майно, яке належить арештувати. Обвинувальний вирок у кримінальному провадження щодо ОСОБА_8 відсутній, але слідчий у своєму клопотанні, бере на себе повноваження суду, та визначає її винуватість.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної та підозрювану ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі, про істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає не обґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

При розгляді клопотання слідчий суддя у відповідності до вимог ст.173 КПК України вислухав думку учасників процесу, дослідив матеріали клопотання і кримінального провадження та дійшов вмотивованого висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Апеляційним переглядом встановлено, що в ухвалі слідчого судді зазначені та належним чином обґрунтовані правові підстави для відмови в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.
Згідно ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. З клопотанням про арешт майна, до суду звернувся старший слідчий СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , але дане клопотання слідчого з прокурором не погоджено, що і є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що за наслідками розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею були дотримані вимоги ст.ст. 172, 173 КПК України, та слідчий суддя дійшов до законного, вмотивованого та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст.376,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про арешт майна залишити без змін.

Судді: _______________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4