Дата документу Справа № 326/2084/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1805/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.382 ч.2 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
25 вересня 2015 року м.Запоріжжя
Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.08.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.08.2015 року ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за ч.2 ст.382 КК.

На вказаний вирок суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Апеляційне провадження за вказаною скаргою не може бути відкрито з таких підстав.

ОСОБА_3 , зазначивши, що він є захисником обвинуваченого, в порушення вимог ч.5 ст.398 КПК не надав до апеляційної скарги оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження.

Так, ОСОБА_3 замість оригіналів таких документів надано лише їх фотокопії. З доданого апелянтом договору про надання правової допомоги не можливо встановити строк його дії, який визначений лише домовленістю сторін. Адже суд за таких обставин позбавлений можливості встановити дійсність даного договору.

Доводи апеляційної скарги зведено до викладення обставин, які на переконання обвинуваченого мають значення у справі. Проте їхня оцінка з точки зору захисту і значення для справи захисником не дано. Апелянт не зазначив, яким чином наведені на 10 аркушах апеляційної скарги обставини, що нібито мали місце в житті обвинуваченого, мають значення для справи і яким чином вони (кожна окремо і в сукупності) спростовують висновки міськрайонного суду про винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні.

Згідно з ч.3 ст. 404 КПК за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

ОСОБА_3 заявив в резулятивній частині клопотання про «повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, оскільки вони досліджені судом першої інстанції не повністю, а також дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, оскільки вони стали відомі стороні захисту після ухвалення обвинувального вироку».

Проте, апелянт не врахував, що повторне дослідження обставин справи може мати місце лише за умови, коли такі обставини досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

Однак ОСОБА_3 не зазначив, які конкретно обставини досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями. В чому саме проявилась неповнота чи порушення дослідження і якої саме обставини. Адже апеляція не містить посилань на те, в чому така неповнота чи порушення проявились щодо встановлення тієї чи іншої обставини. Не зазначено в апеляційній скарзі в чому проявилась неповнота дослідження, а в чому мали місце порушення дослідження.

Крім того, ОСОБА_3 не зазначив, в якій формі і як має відбуватись повторне дослідження апеляційним судом обставин справи, з огляду на те, що ст.404 КПК передбачає право апеляційного суду повторно дослідити лише обставини справи (ст. 91 КПК) і не вправі повторно досліджувати вже досліджені районним судом докази (ст.84 КПК) у справі, оскільки апеляційний суд згідно ст. 404 КПК може дослідити лише докази, які не досліджувались районним судом.

Вищезазначене клопотання також не містить у собі посилання на якісь докази, які просить дослідити ОСОБА_3 , що не досліджувались судом першої інстанції, і які стали відомі лише після ухвалення обвинувального вироку. Заява апелянта не містить у собі мотивування, чому ці докази не були предметом дослідження в суді першої інстанції, яким чином дослідження цих доказів може спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_4 .

Вимоги апеляційної скарги, в яких вимагається закрити кримінальне провадження, не узгоджуються з доводами апеляційної скарги, в якій, крім іншого, йдеться про те, що ОСОБА_4 суд мав звільнити від відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році».

Крім того, у вимозі про закриття кримінального провадження не зазначено з яких підстав кримінальне провадження підлягає закриттю, з огляду на положення ст. 284 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 399 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.08.2015 року залишити без руху.

Копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надіслати ОСОБА_3 .

Надати ОСОБА_3 15 днів з дня отримання даної ухвали суду для усунення недоліків зазначених в даній ухвалі.

У випадку не усунення всіх зазначених в апеляційній скарзі недоліків в установлений строк, вона з огляду на положення п.1 ч.3 ст.399 КПК підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2