Провадження № 1-кп/161/719/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002777 від 16 вересня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довгів Горохівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічою освітою, одруженого, не працює, не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 321 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 15 вересня 2015 року, знаходячись на кар`єрі, що по вул. Карбишева в місті Луцьку, з метою подальшого збуту, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого, 2 гумові колби та банку зі сплаву, наповнені металічною ртуттю, яку він 16 вересня 2015 року, близько 11 год. 30 хв., незаконно зберігаючи при собі, з метою подальшого збуту переніс до зупинки громадського транспорту, що на вул. Гордіюк, неподалік від перехрестя з вул. Конякіна в м. Луцьку, де мав намір збути її згідно попередньої домовленості, однак не збув, оскільки був викритий працівниками міліції. У відповідності до висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області № 0598/0598 від 30 вересня 2015 року, вилучена 16 вересня 2015 року у ОСОБА_4 речовина являє собою отруйну хімічну речовину першого класу небезпеки виробництво, зберігання, транспортування, використання, захоронення, знищення та утилізація якої здійснюються за наявності дозволу металічну ртуть, масою 2208,4 грами.

Органом досудового розслідування, вказані умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 321 КК України, які виразились в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також діях, які були спрямовані на збут отруйних речовин, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, вчинені без спеціального на те дозволу, але не закінченими з причин, що не залежали від його волі, оскільки не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

15 жовтня 2015 року під час підготовчого судового розгляду між старшим прокурором прокуратури міста Луцька Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якої, останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 321 КК України та сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 призначається покарання за ч. 1 ст. 321 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику та прокурору наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором або підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 321 КК України та повністю підтвердив обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаявся та погоджується на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинений ОСОБА_4 , злочин, передбачений ч. 1 ст. 321 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

В даному випадку, судом роз`яснено обвинуваченому, захиснику та прокурору правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення йому узгодженого покарання.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертизи металів та сплавів, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002777 від 16 вересня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбачених ч. 1 ст. 321 КК України між старшим прокурором прокуратури міста Луцька Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбачених ч. 1 ст. 321 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: 2 гумові колби та банку зі сплаву сірого кольору, наповнені металічною ртуттю передати в розпорядження хімічного факультету СНУ ім.Л.Українки м. Луцьк.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи металів та сплавів в сумі 460 (чотириста шістдесят) грн. 80 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1