Ухвала іменем україни 21 січня 2016 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів при секретарі з участю прокурора представника потерпілогоОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційними скаргами прокурора та потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 21 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 квітня 2015 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що судимості не має,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.15, ч.1 ст.191 КК України на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження закрито.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 в доход держави 98, 28 грн судових витрат за проведення експертного дослідження.

Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Як визнав встановленим суд першої інстанції, 21 серпня 2014 року, ОСОБА_8 , діючи на підставі договору від 01 квітня 2014 року, укладеного між ним та ТОВ «ТК» «Все для дому», в денний час, точного часу не встановлено, під час виконання своїх обов`язків, у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , маючи вільний доступ до майна, що належить ФОП « ОСОБА_9 », що підлягає продажу, усвідомлюючи, що в його віданні знаходиться майно вказаного підприємця, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, намагався привласнити майно, що належить ФОП « ОСОБА_7 » на загальну суму 147 грн, однак довести злочин до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що він був затриманий працівниками цього магазину під час проведення раптового огляду особистих речей працівників магазину.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обвинувачений у скоєному покаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, матеріальна шкода у кримінальному провадженні відсутня, як і не заявлено цивільний позов, за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується позитивно, кримінальне правопорушення, яке він вчинив відноситься до злочинів середньої тяжкості, яке не становить підвищену суспільну небезпеку, а тому інкриміноване діяння, вчинене ОСОБА_8 перестало бути суспільно-небезпечним з огляду на економічні зміни у державі, зросту цін, тарифів. Судом також було враховано сімейний стан ОСОБА_10 , який має на утриманні доньку, 2004 року народження та матір інваліда першої групи.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 21 травня 2015 року, ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 квітня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишено без зміни.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування наведеного зазначає, що суд не мав підстав для застосування відносно ОСОБА_8 вимог ст.48 КК України, оскільки судом не зазначено зміни об`єктивних умов життя та роботи ОСОБА_8 . Крім того, останній свою вину в інкримінованому злочині не визнав та вказав що зазначеним майном заволодів правомірно.

У касаційній скарзі прокурор просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування наведеного зазначає, що судом безпідставно застосовано щодо ОСОБА_8 вимоги ст.48 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності. Крім того, вказує на порушення судом апеляційної інстанції вимог ст.419 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційні скарги, пояснення потерпілого, який підтримав касаційні скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Про день та час розгляду кримінального провадження у порядку касаційної процедури учасників цього провадження було проінформовано, при цьому засуджений просив розглядати кримінальне провадження без його участі. Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст.434 КПК України участь засудженого в розгляді провадження судом касаційної інстанції при перевірці судових рішень, зазначених у ст.424 цього Кодексу, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду за прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність засудженого, його захисника під час розгляду провадження судом касаційної інстанції не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, відповідно до ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності» постанова суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності повинна бути вмотивованою.

Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги законності, обґрунтованості і умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ст.419 КПК України, суд апеляційної інстанції зобов`язаний проаналізувати й зіставити з наявними у кримінальному провадженні та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права. При залишенні заявлених вимог без задоволення в ухвалі має бути зазначено підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Недотримання цих положень є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.

Так, ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 квітня 2015 року ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.191 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст.48 КК України, а кримінальне провадження закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, потерпілим було подано апеляційну скаргу.

На обґрунтування своєї позиції щодо незаконності ухвали суду першої інстанції, потерпілий вказував на те, що будь-яких об`єктивних змін умов життя та роботи в яких перебуває обвинувачений, як на час вчинення злочину, так і на час розгляду кримінального провадження не настало. Крім того, потерпілий зазначав, що суд не в повній мірі дослідив обстановку життєдіяльності обвинуваченого та її вплив на його поведінку, обвинувачений фактично не визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та не приніс вибачення перед членами трудового колективу.

Апеляційний суд, зазначаючи суть апеляційної скарги потерпілого, не дав повністю відповіді на доводи, які в ній зазначені, не навів докладних мотивів і підстав відхилення апеляційної скарги, лише перелічив обставини, які були враховані судом першої інстанції при звільненні ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та обмежився узагальненою вказівкою про обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Не дано належної оцінки і доводам потерпілого в тій частині, що ОСОБА_8 фактично не визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, пояснюючи, що умислу на привласнення секаторів він не мав і хотів розрахуватися за них пізніше, та визнавав лише сам інцидент.

Крім того, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.419 КК України в мотивувальній частині ухвали суду апеляційної не викладено обставини, встановлених судом першої інстанції по даному кримінальному провадженню.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам законності і обґрунтованості та ухвалена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції суду необхідно усунути вказані недоліки, перевірити інші доводи, викладені у скаргах потерпілого та прокурора, постановити законне і обґрунтоване рішення у відповідності із вимогами ст.370 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 21 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3