Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа 1407№ 1-202/2011 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Миронової О.В.

при секретарі - Прутян І.С.

з участю прокурора Луценко С.В.,

захисника- Швець В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого

- в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2011 року приблизно о 19 год 20 хв. в м. Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, рухався в темний час доби в умовах обмеженого обзору по асфальтованій проїзній частині вулиці Щорса , яка має по одній полосі для руху в кожному напрямку зі сторони центру м. Вознесенська в напрямку перехрестя з провулком Раскових зі швидкістю приблизно 65-68 км/год. В порушенні п.п. 31.4.5. «а», 34.4.1. «в» Правил дорожнього руху України даний автомобіль був технічно несправним і знаходився в обмежено-роботозданому стані гальмівної системи . Технічна несправність автомобіля полягала в комплектації автомобіля шинами з остаточною висотою малюнку протектору 1,2 мм. , що протирічить вимогам п.п31.4.5. «а» Правил дорожнього руху України , а також несправного заднього правого гальмівного механізму , що протирічать п. 34.4.1 «в» Правил дорожнього руху України.

В цей час, попереду нього, на його полосі руху на неосвітленій ділянці дороги знаходилася пішохід ОСОБА_2, яка стояла на проїжджій частині дороги в нерухомому стані. При приближені до пішоходу ОСОБА_2 водій ОСОБА_1 грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3.,1.5,2.3 «б»,12.3.,12.4 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожніх обстави і їх змінам не контролював свій рух , хоча зобов*язаний був та мав таку можливість рухаючись в темний час доби в умовах обмеженого обзору з ввімкненими фарами головного світла в режимі «дальній» , маючи обєктивну можливість виявити на своєму шляху пішохіда ОСОБА_2М ., яка стояла на його полосі руху, чим створювала реальну небезпеку для його подальшого руху вперед, своєчасно не приняв заходів в зменшені швидкості, в момент настання видимості пішохіда аж до повної зупинки свого транспортного засобу , перевищив її, рухаючись в межах населеного пункту зі швидкістю 65-68 км/год. замість дозволеної максимальної швидкості руху на даній ділянці дороги 60 км/год., в результаті чого рухаючи без гальмування передньою частиною автомобіля скоїв наїзд на пішохіда ОСОБА_2 В результаті ДТП ОСОБА_2 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці. Смерть ОСОБА_2 настала в результаті тупої сполученої травми тулубу. При досліджені крові ОСОБА_2 був виявлений етиловий спирт концентрації 2,2 %, що при житті відповідає середньому ступені алкогольного спяніння .

Причиної даної дорожньо- транспортної пригоди стало злочинне порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 1.3, 1.5,2.3 «б», 12.3., 12.4, 31,4.1 «в» Правил дорожнього руху України, яке знаходиться в прямому причинному звязку з наступившими наслідками.

Підсудний ОСОБА_1 винним себе в скоєні злочину визнав повністю і пояснив, що 06.02.2011 року біля 19-00 год він, на належному йому автомобілі , їхав по вул.Щорса в напрямку вул.Матросова зі швидкістю 60-80 км/год. Коли ОСОБА_1 їхав по неосвітленій ділянці дороги він відчув удар і на автомобілі розбилося лобове скло. Він відразу зупинився і коли вийшов з автомобіля побачив на проїжджій частини дороги жінку , яка лежала на дорозі після чого викликав швидку та міліцію.

Винність ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданнями доказами, а саме:

-- поясненнями потерпілої ОСОБА_3, яка пояснила суду, що вона є донькою ОСОБА_2 06.02.2011 року біля 18-00 год. її мати зібралася йти від неї до себе додому . Син ОСОБА_3 пішов провести ОСОБА_2, через годину потерпіла зателефонувала матері , але та не відповідала. Вона зателефонувала сину, щоб той провідав бабусю. Через деякий час син ОСОБА_3 зателефонував і повідомив, що сталася дорожньо-транспортна пригода і ОСОБА_2 загинула. Матеріальний претензій до підсудного немає , просить його волі не позбавляти;

-- рапортом оперативного чергового Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області від 06.02.2011 року про те, що гр..ОСОБА_1 збив на смерть невідому жінку (а.с.2);

-- протоколом огляду місця дорожньо- транспортної пригоди від 07.02.2011 року (а.с.3-21);

-- висновком експерта №90 від 15.03.2011 року , згідно якого смерть ОСОБА_2 настала від тупої сполученої травни голови, тулуба, кінцівок: крововиливи під мякі мозкові оболонки лобних та височних частин полушарій головного мозку, крововиливи в мякі покрови голови з внутрішньої поверхні, ссадна, кровопідтіками, забитими ранами голови; переломами шийного та грудного відділа хребта, переломи ребер справа та зліва по декільком анатомічним лініям, розрив діафрагми, розрив печінки, розрив шлунку, розрив серцевої сорочки, розрив вушка серця, розрив легені, перелом грудини, розриви міжреберних мязів ; травматична ампутація лівої нижньої кінцівки на рівні коліного суглобу, крововиливи в мязи і підшкірно жирову клітковину на зовнішню поверхню правої гомілки, перелам правої великої берцової кістки, перелом правої малоберцової кістки, розрив звязок лівого ліктевого суглоба, перелам обох кісток лівого передпліччя в середній третині, внутрисуглобний перелам правої ліктевої кістки у верхній третині з розривом звязок правого ліктевого суглоба. Вище перераховані пошкодження супроводжувалися травматичним шоком, який обумовив зупинку серцевої діяльності і дихання, зупинення функції центральної нервової системи, що підтверджується даними розтину і гістологічним дослідженням шматочків внутрішніх органів( розлад крововиливу внутрішніх органів у вигляді нерівномірного їх кровонаповнення, елементами шунтированого кровоточу в нирках, субахноідальний крововилив , осередки емфіземи і внутрішньо авеолярних крововиливів в легенях, скоплення крові на поверхні вісцеральної плеври, ознаки шокової реакції в печінці)(а.с.43-50);

--висновком експерта № 2/35 від 01.03.2011 року, згідно якого на момент огляду ходова частина автомобіля НОМЕР_1 знаходилися в технічно несправному , але працездатному стані, гальміна система в технічно несправному та обмежено працездатному стані, рульове керування знаходилося в працездатному стані.Визначити працездатність приладів освітлення не представляється можливим. Виявлені несправності ходової частини та гальмівної системи водій міг виявити завчасно перед виїздом. (а.с. 58-63);

-- висновком експерта №4/15 від 16.03.2011 року , згідно якого наїзд автомобіля НОМЕР_1 на пішохода стався до початку осипу скла, фарби та пластмаси під час якого ліва частина автомобіля знаходилася ближче до центру дороги. Більш точне визначення місця наїзду на пішохода відносно меж проїзної частини, із-за відсутності достатньої кількості ознак, які дають можливість визначення даного місця не є можливим. Під час первісного контактування автомобіль НОМЕР_1 контактував із перешкодою передньою частиною кришки капоту (лівою (ближче до центру) її частиною), лівою частиною реєстраційного номера, встановленого в передній частині, лівою частиною декоративної панелі решітки радіатора та лівою нижньою (ближче до центру) частиною переднього вітрового скла. (а.с.71-76);

-- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с. 85);

-- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 11.03.2011 року (а.с.86-90);

-- протоколом додаткового відтворення обстановки та обставин події від 13.04.2011 року (а.с.160-163);

-- висновком експерта №1/55 від 19.04.2011 року згідно, якого в зазначеній дорожній ситуації в діях ОСОБА_1 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.12.3,12.4 Правил дорожнього руху України. В дорожній ситуації обставини якої розглядаються у причинному звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди знаходяться дії водія ОСОБА_1 , які не відповідали технічним вимогам п.12.3,12.4 Правил дорожнього руху України, а також несправності гальмівної системи автомобіля НОМЕР_1, які мали місце на момент пригоди та які були встановлені при проведені експертизи технічного стану вказаного транспортного засобу (а.с.172-182).

Аналізуючи викладене, досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що предявлене підсудному обвинувачення доведене в повному обсязі і в діях підсудного ОСОБА_1, які виразилися в порушені правил безпеки дорожнього руху особою , яка керувала транспортним засобом, що спричинила смерть потерпілої ОСОБА_2 , вбачає склад злочину, передбачений за ч.2 ст..286 КК України .

Обставинами, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_1 згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено .

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, обставини, які помякшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, наявність у нього на утримані неповнолітньої дитини, те що він виключно позитивно характеризується, думку потерпілої та вважає можливим, на підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Долю речових доказів по справі вирішити на підставі ст..81 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом..

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 , до набрання вироком чинності, залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі: автомобіль НОМЕР_1 переданий під зберігальну розписку ОСОБА_1 , залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 15 діб усіма учасниками процесу з моменту його проголошення.

Суддя: О.В.Миронова