Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1312/15-к
Провадження № 1-о/644/2/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2016 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова кримінальне провадження за заявою «Про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами»
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого м. Краснодон Луганської області, громадянина України, не працюючого, не зареєстрованого, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (далі за текстом Заява),-
встановив:
Згідно вироку, від 09.01.2007 року, ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України і йому призначено покарання:
- за ч. 3 ст. 212 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади керівників підприємств та їх замісників строком на 2 роки;
- за ч. 2 ст. 366 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади керівників підприємств та їх замісників строком на 1 рік.
Згідно зі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання в вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади керівників підприємств та їх замісників строком на 2 роки. В силу ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо на протязі іспитового строку 3 роки не скоїть нового злочину та виконає покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
За обвинуваченням в скоєнні злочинів за ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України по діяльності підприємства «АМВА» ОСОБА_4 виправдано за відсутністю в його діяннях складу злочину.
За обвинуваченням в скоєнні злочинів за ч. 3 ст. 212 КК України по діяльності підприємств ЧП «Троя», ЧП «СМПТ» код ОКПО 33002387, ЧП «Техпо», ЧП «СМПТ» код ОКПО 32565382 ОСОБА_4 виправдано за відсутністю в його діяннях складу злочину.
За обвинуваченням в скоєнні злочинів за ч.2 ст. 366 КК України по діяльності підприємств ЧП «Троя», ЧП «Техпо», ЧП «СМПТ» код ОКПО 32565382 ОСОБА_4 виправдано за відсутністю в його діяннях складу злочину.
За обвинуваченням в скоєнні злочинів за ч.2 ст.364 КК України по діяльності підприємств ЧП «Троя», ЧП «СМПТ» код ОКПО 33002387, ЧП «Техно», ЧП «СМПТ» код ОКПО 32565382 ОСОБА_4 виправдано за відсутністю в його діяннях складу злочину.
За обвинуваченням в скоєнні злочинів за ч.2 ст.205 КК України ОСОБА_4 виправдано за відсутністю в його діяннях складу злочину.
Цивільні позови ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова, МДПІ Дергачівського району м. Харкова в інтересах ДПІ м. Харкова залишено без розгляду.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишено раніше обрану підписку про невиїзд з постійного місця проживання (т. 11 /суду/ а.с. 185-208).
На вирок суду подано апеляційні скарги ОСОБА_4 (т. 11, /суду/ а.с. 223-262, 263-267), ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова (т.11 /суду/ а.с. 268-270), замісником прокурора міста (том 11/суд/ а.с. 283-284, 302-303). Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Харківської області від 18.09.2007 року (головуючий суддя ОСОБА_5 , судді ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) призначено судово-економічну експертизу (т.12 /суду/ а.с. 133-134). Надано висновок судово-економічної експертизи №32 від 12.02.2008 року (т. 12 /суду/ а.с. 252-264).
23.04.2008 року Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Харківської області апеляції начальника ДПІ Орджонікідзевського району міста Харкова, засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_8 залишено без задоволення.
Вирок Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 09 січня 2007 року у відношенні ОСОБА_4 змінено в порядку ст. 365 КПК України.

Перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч. 3 ст. 212 КК України на ч. 1 ст. 212 КК України і призначено йому покарання за ч. 1 ст. 212 КК України у вигляді позбавлення права займати посади керівників підприємств та їх замісників строком на два роки. На підставі ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності по ч. 1 ст. 212 КК України у зв`язку зі спливом строку давності і провадження по справі в цій частині закрито.

Виключено із вироку вказівку про призначення покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України.

За ч. 2 ст. 366 КК України із застосуванням ст. 69 КК України вважати ОСОБА_4 засудженим на два роки позбавлення волі без позбавлення права займати посади керівників підприємств та їх замісників. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, строком на два роки, з обов`язками в силу ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

Виключено з мотивувальної частини вироку вказівку суду до кого слід звертати вимоги по сплаті податків та фінансових санкцій (т.12 /суду/ а.с. 320-321).

Ухвалою Верховного Суду України від 01 грудня 2009 року ухвала Апеляційного суду Харківської області від 23.04.2008 року скасована у зв`язку з істотними порушенням кримінального та кримінально-процесуального закону, а справу повернуто на новий апеляційний розгляд (т. 13 /суду/ а.с.46-50).
05.05.2010 року Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Харківської області ( у складі головуючого судді ОСОБА_9 , суддів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ) апеляцію засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення.

В порядку ст. 365 КПК України вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.01.2007 року у відношенні ОСОБА_4 змінено, перекваліфіковано його дії з ч. 3 ст. 212 КК України на ч. 1 ст. 212 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення права займати посади керівників підприємств та їх замісників на строк два роки. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_4 від призначеного по ч. 1 ст. 212 КК України покарання звільнено у зв`язку зі спливом строку давності.

Пом`якшено призначене ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 366 КК України покарання, застосовано ст. 69 КК України і виключено із вироку вказівку суду про призначення йому по цьому кримінальному закону покарання у вигляді позбавлення права займати посади керівників підприємств і їх замісників.

Виключено із вироку вказівку суду про призначення ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 366 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на строк два роки. В силу ст. 76 КК України покладено на нього наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи. В іншій частині вирок суду у відношенні ОСОБА_4 залишено в силі (т. 13 /суду/ а.с. 88-93).

За заявою ОСОБА_4 від 07.10.2014 року, що надійшла до канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова (т.23 /суду/ а.с.1-3), Ухвалою суду від 14.10.2014 року відкрито кримінальне провадження справа № 644/10192/14-к 1-о/644/6/14 (головуючий суддя ОСОБА_12 ) (т.23 /суду/ а.с. 42).

09.12.2014 року Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова залишено Заяву ОСОБА_4 без задоволення (т.23 /суду/ а.с.73-75).

05.02.2015 року Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Харківської області ( у складі головуючого судді ОСОБА_13 , суддів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ) апеляцію засудженого ОСОБА_4 задоволено. Скасовано ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 09.12.2014 року, призначено новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду (т.23 /суду/ а.с. 92, 93-94).

19.06.2015 року Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова (головуючий - суддя ОСОБА_16 ) залишено Заяву ОСОБА_4 без задоволення (т.23 /суду/ а.с.132, 133-134).

12.11.2015 року Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Харківської області (у складі головуючого судді ОСОБА_17 , суддів ОСОБА_18 , ОСОБА_13 ) апеляцію засудженого ОСОБА_4 задоволено. Скасовано ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 19.06.2015 року, призначено новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду (т.23 /суду/ а.с. 176, 177-178).

19 листопада 2015 року кримінальне провадження надійшло із апеляційного суду Харківської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 20.11.2015 року - кримінальне провадження розподілено для розгляду судді ОСОБА_1 (т.23 /суду/ а.с. 181, 182).

Заява ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається цим Судом відповідно до вимог глави 34 розділу V Кримінального процесуального кодексу України.
ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.01.2007року за нововиявленими обставинами та просить скасувати зазначений вирок та постановити виправдувальний вирок; прийняти всі передбачені законом міри для надання належної допомоги жертві зловживання владою ОСОБА_4 на протязі всього судового розгляду та прийняти міри для запобіганню зриву та затягуванню з боку прокуратури своєчасному розгляду справи по суті. Прохав слухати справу за його участю і в розумні строки.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав Заяву, а саме: Приймаючи рішення ні суд першої інстанції, ні колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Харківської області, ні засуджений ОСОБА_4 не знали, та не могли знати про проведену з 09.09.2008 року по 08.10.2008 року Відділом по боротьбі з корупцією в органах державної податкової служби ДПА у Харківської області службової перевірки скарги директора підприємства «Ананга» Харківської обласної громадської організації «Східно-Українська організація інвалідів» громадянина ОСОБА_4 , щодо нібито неправомірних дій посадових осіб ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова.

По закінченню цієї перевірки був складений висновок, затверджений Головою Державної податкової адміністрації у Харківській області ОСОБА_19 , у якому вказано, що працівники податкової інспекції при проведенні перевірки допустили порушення податкового законодавства. Прохав: скасувати вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.01.2007 року в відношенні ОСОБА_4 , та прийняти рішення виправдати ОСОБА_4 по звинуваченням в скоєнню злочину по ст. ст. 212 ч. 3, 366 ч.2 КК України за відсутністю в діях складу злочину. З урахуванням п., п. с) та е) ч. 7 Декларації ООН основних принципів правосуддя для жертв злочинів та зловживань владою 29.11.1985 року, прийняти всі передбачені законом міри для надання належної допомоги жертві зловживання владою ОСОБА_4 на протязі всього судового розгляду та прийняти міри для запобіганню зриву та затягуванню з боку прокуратури своєчасному розгляду справи по суті. Прохав слухати справу за його участю і в розумні строки.

Суд, за Заявою про скасування вироку суду від 09.01.2007 року в відношенні ОСОБА_4 про прийняття рішення про виправдання ОСОБА_4 по звинуваченням в скоєнні злочинів за ст. ст. 212 ч. 3, 366 ч.2 КК України за відсутністю в діях складу злочину:
у судовому провадженні при розгляді Заяви враховані і вказівки апеляційної інстанції на необхідність при аналізі висновку ДПІ урахувати і висновк за матеріалами службової перевірки від 8.10.2008 року. В ухвалі апеляційної інстанції від 05.02.2015 року, крім того, зазначено, що не було ухвалено рішення за вимогою в заяві про скасування вироку, у звязку з чим суд апеляційної інстанції не може, скасувавши оскаржувану ухвалу, постановити нову (т. 23 /суду/ а.с. 92, 93-94). Тому, цей суд конкретизує і це питання.

Про обставини, викладені в цьому висновку, як зазначено в Ухвалі Судової колегії, не знали і не міг знати суд першої інстанції, що ухвалив вирок у справі від 09.01.2007 року.

У судовому засіданні 05 лютого 2016 року допитано експерта ХНІСЕ ім. Засл. проф. М. С.Бокаріуса - ОСОБА_20 , що проводив судово-економічну експертизу № 32 від 12 лютого 2008 року (т. 24 /суду/ а.с. 24-27).

Експерту було надано для ознайомлення матеріали службової перевірки та висновок від 08.10.2008 року ДПІ у Харківській області, на які посилається ОСОБА_4 .

Експерт, поперджений і у судовому засіданні про кримінальну відповідальність, підтвердив висновок судово-економічної експертизи № 32 від 12.02.2008 року і зазначив, що службова перевірка і висновок за її результатами від 08.10.2008 року ДПІ у Харківській області, не впливають на наявність порушень податкового законодавства з боку ОСОБА_4 , бо експертом при проведені судово-економічної експертизи не брались до уваги, зазанчені в Акті перевірки підприємства «Ананга» ДПІ Орджонікідзевського району м.Харкова від 19.11.2001 року, порушення, що не підтверджені документально.

Згідно висновку судво-економічної експертизи підтверджено заниження суми ПДВ за період червень-вересень 2001 року в розмірі 45539 грн. 56 коп. Експерт звернув увагу суду, що заниження суми ПДВ усановлено за червень - вересень 2001 року, тоді як у висновку за результатами службової перевірки йдеться про порядок проведення перевірки, що не позбавляло платника податку обов`язку виконувати вимоги податкового законодавства.
На запитання ОСОБА_4 експерт дав вичерпні відповіді про те, яким законом та нормативними документами керувався при проведенні експертизи, що були досліджені фінансово-бухгалтерські документи, і ще раз відповів чому висновок службової перевірки не впливає на висновки судово-економічної експертизи.
Прокурор прохав відмовити у задоволенні Заяви у частині скасування вироку суду від 09.01.2007 року та постановлення виправдовувального вироку по відношенню до ОСОБА_4 .
Суд, вислухавши ОСОБА_4 , допитавши експерта, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та детально проаналізувавши їх перебуваючи у нарадчій кімнаті, - розглядає матеріали службової перевірки та висновок від 08.10.2008 року ДПІ у Харківській області не окремо від кримінальної справи, а аналізує їх разом з кримінальним провадженням (кримінальною справою), вважає вказані в них обставини такими, що не анулюють кримінальну справу, постанову про її порушення, та проведені оперативно-розшукові дії та слідчі дії, що є законними.
Суд не вважає викладені ОСОБА_4 обставини нововиявленими згідно вимог ст. 459 КПК України, не вважає зазначені обставини штучно створенними або з підробкою доказів, не вбачає зловживань й вини по підробці, на думку ОСОБА_4 , доказів працівниками податкової міліції та податкової інспекції, а також слідчого прокуратури, прокурора. Бо на день розгляду Заяви відсутні вироки суду про винуватість вказаних осіб.
Суд також не вважає викладені заявником обставини в даній частині обставинами, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які, самі по собі або разом з раніше виявленими обставинами, доводять неправильність вироку суду, що підлягає перегляду. Акт перевірки підприємства «Ананга» з доданими до неї фінансово-бухгалтерськими документами, висновок судово-економічної експертизи, процесуальні рішення слідчого на досудовому слідстві - знаходилися в матеріалах кримінальної справи, з ними можна було ознайомитися, що неодноразово робив і ОСОБА_4 , у якого, на переконання суду, на сьогоднішній момент змінилася правова позиція по вказаній справі, і який, таким чином, не оспорює не нововиявлені обставини, а додатково аналізує докази, що вже досліджувалися у кримінальній справі при винесенні вироку Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 09.01.2007 року.
Так, одним із підтверджень викладеного, наряду з іншими доказами, звертає увагу суд на посилання ОСОБА_4 на факт (дослівно на мові оригіналу): - в связи с отсутствием события преступления неуплате налогов в особокрупных размерах, применение даной статьи незаконно, так как на самом деле имело место незначительное искажение отчетности, вызванное отсутствием на предприятии квалифицированного бухгалтера. Обязанности бухгалтера исполняла молоденькая девочка, которую запугали в ГНИ Орджоникидзевского района г. Харькова, и которая испугалась вносить в декларации реальные сведения с укзанием убытков, но даже с точки зрения налового права, данные действия попадали под действие Закона Украины № 2181-111 от 21.12.00г «О порядке погашения обязательств плательщика налогов перед бюджетами и государственными целевыми фондами», и карались на тот момент штрафными санкциями в размере 170 гривен (т.11 /суду/ а.с.266).
Судом досліджено Наглядове провадження прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова за фактом протиправних дій з боку співробітників ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкоа, в двох томах за № 36/1-09, від 20.02.2009 року. Установлено, що Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 02.03.2009 року помічника прокурора Орджонікідзевського району ОСОБА_21 відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактами зловживання службовим становищем, перевищення влади або службових повноважень, та протидію законній господарській діяльності службовими особами ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова за ознаками скдладу злочинів, передбачених ст.ст. 206, 364, 365 КК України, за ст. 6 п. 2 КПК України, тобто за відсутністю ознак складу злочину (т. 1 наглядового провадження №36/1-09 а.с.281-285). Досліджено наглядове провадження № 401-08 від 15.07.2008 роу за зверненням ОСОБА_4 . Ксерокопії документів із вказаних наглядовиих проваджень за клопотанням прокурора приєднані до кримінального провадження (т. 24 /суду/ а.с. 219, 20-24, 25).
Згідно п.3.2. Рішення Конституційного Суду України від 20.10.11 року за № 12-рп/2011 по справі № 1-31/2011 - збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Відповідно до статті 65 КПК України у редакції 1960 року доказами в кримінальній справі є фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша); ці дані встановлюються показаннями свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами(частина друга). Перелік суб`єктів, які можуть подавати докази, визначено у статті 66 КПК України у редакції 1960 року.
Порушення норм матеріального та процесуального права і інших Законів, на які вказує в своїй заяві ОСОБА_4 , які були допущені на досудовому слідстві і в судовому засіданні при розгляді кримінальної справи, суд вважає не нововиявленими обставинами справи, які не були відомі суду та заявнику під час судового розгляду при ухваленні судового рішення, і не можуть бути підставами для скасування вироку.
Тому суд не вбачає у доводах ОСОБА_4 нововиявлених обставин у розумінні ст. 459 КПК України.

За змістом ст. 459 КПК України вказані обставини не є нововиявленими, є аналізом доказів уже відомих по справі судові, стороні обвинувачення, стороні захисту, факти неправильної оцінки доказів, неправильного застосування закону, призначення несправедливого покарання, якщо вони не були результатом зловживання суддів або осіб, що проводили розслідування, не можуть бути визнані нововиявленими обставинами.

Крім того, ОСОБА_4 , з урахуванням п., п. с) та е) ч. 7 Декларації ООН основних принципів правосуддя для жертв злочинів та зловживань владою 29.11.1985 року, просить прийняти всі передбачені законом міри для надання належної допомоги жертві зловживання владою ОСОБА_4 на протязі всього судового розгляду та прийняти міри для запобіганню зриву та затягуванню з боку прокуратури своєчасному розгляду справи по суті.
У поясненнях ОСОБА_4 послався на підстави, викладені у Заяві.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
При розгляді цього питання судом установлено, що цим судом зразу ж, після отримання кримінального провадження, витребувана кримінальна справа із архіву суду (т. 23 /суду/ а.с 190 «а»).

Призначено судове засідання на 08.12.2015 року, направлені судові повістки і повідомлення, у тому числі, і на електронну адресу ОСОБА_4 , як він прохав (т. 23 /суду/ а.с. 100-106, 206-207, 215, 216, 217, 220, 221, 223, 224,225, 226, 231, 232, 238,239, т. 24 /суду/ а.с. 34, 35, 36, 37, 44-49).

Судом розглянуті клопотання, надані ОСОБА_4 через канцелярію суду (т. 23 /суду/ а.с.107, 109, 208, 209, 210, 222, 227, 237, 242, т. 24 /суду/ а.с. 31-33).

Судові засіданні фіксувались на засоби технічного зв`язку (т.23 /суду/ а.с. 201-202, 212-214, 218, 228-230, 233-235, т. 24 /суду/ а. с. 24-30, 36-39).

Викликано експерта для допиту у судовому засіданні (т.23/суду/ а.с. 240). Викликано ОСОБА_22 (т.23/суду/ а.с. 241).

Надано можливість ОСОБА_4 ознайомитися з кримінальною справою та кримінальним провадженням (т. 24 /суду/ а.с.1, 2).

Суд не примушував ОСОБА_4 до участі у судовому засіданні, а обмежувався судовими повістками про виклик у судове засідання, СМС повідомленнями, повідомленнями на електронну адресу. ОСОБА_4 самостійно приймав рушення чи приймати участь у судових засіданням та до якого часу.

У судовому засіданні 05.02.2016 року судом зроблено зауваження прокурору про недопустимість запізнень у судове засідання (т. 24 /суду/ а.с. 24).

Установлено, що кримінальна справа розглянута повноважним судом. ОСОБА_4 використав право на апеляційне і касаційне оскарження рішень суду (т.12 /суду/ а.с. 320-321; т. 13 /суду/ а.с.46-50; т. 13 /суду/ а.с. 88-93).

Доказів того, що ОСОБА_4 потерпає як жертва злочинів та зловживань владою 29.11.1985 року, як вказано у його Заяві, - судом не установлено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає порушень прав ОСОБА_4 на рівність перед судом та законом, справедливий суд та посягання на його честь, гідність, репутацію, порушення його прав з викладених у Заяві підстав.
За змістом ст. 459 КПК України вказані обставини не є нововиявленими, тому суд відмовляє у задоволенні клопотання та встановленні даних фактів.
При прийняті рішення судом ураховані вимоги Законів України, рішення Конституційного Суду України, рішення Суду Справедливості -Європейського суду з прав людини:
Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Разом з тим, згідно ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Згідно до ч. 4 ст. 466 КПК України суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, що переглядається за нововоявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.
Нововиявленими є такі обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі чи не могли бути відомі на той час суду та слідчим органам. Обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували та не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.
Вивчивши матеріали кримінальної справи суд приходить до висновку, що засуджений фактично оскаржує докази, які вже були оцінені судом при постановлені вироку суду від 09.01.2007 року.
Нововиявлені обставини - у процесуальному праві узагальнена категорія юридичних фактів, які мають суттєве значення для вирішення справи, але не були відомі суду та іншим учасникам процесу на момент постановлення рішення, внаслідок чого була допущена судова помилка.
Не є нововиявленими обставинами ті, на які посилалися як на докази сторони кримінального провадження, або об`єктивно могли бути долучені як докази, невчасно подані сторонами докази. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.
Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.
Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, 1950 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною законодавства України, не гарантує право на поновлення розгляду у справі, в якій винесено остаточне рішення (справи: Brumarescu V. Romania, Козак проти України « 21291/02, 17.12.2002 р., Кучеренко проти України, № 41974/98, рішення у справі «Х проти Австрії», № 7761/77, DR 14, 08.05.78, с. 171, 174; рішення у справі «Хосе Марія Руїз Матеос та інші проти Іспанії», № 24469/94, DR 79, 2.12.94, с. 141). Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні у справах «Рябих проти Росії» та «Науменко проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував: принцип остаточності судового рішення означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі. За змістом статті 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 р., судове рішення, що набрало законної сили, може бути переглянуте в межах кримінальної процедури відповідної держави за наявності нових або нововиявлених фактів, які могли вплинути на результати розгляду справи.
Проте, обставини, на які посилається засуджений в своїй заяві про перегляд вироку - не є нововиявленими обставинами.
Принцип диспозитивності у кримінальному процесі дозволяє особі самостійно обирати засоби, форми захисту і реалізації своїх суб`єктивних прав та законних інтересів не може їх вважати нововиявленими обставинами. Засуджений не скористався своїм правом на оскарження остаточного вироку суду, погодився з ним.
За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити у задоволені заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, оскільки не вбачає підстав, передбачених ст. 459 КПК України.
Керуючись Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 р.; ст. ст. 459, 462, 467, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 09 січня 2007 року - залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семі днів до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова. У разі оголошення резолютивної частини Ухвали, в порядку передбаченому ч. 2 ст. 376 КПК України, строк для апеляційного оскарження відраховується з дня проголошення повного рішення суду.
Суддя ОСОБА_1