Провадження № 1-кп/643/757/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002928 від 24.06.2015року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 19.02.2008року Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 05.09.2008року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.2 ст.190, ч.2 ст.307, ч.4ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 21.09.2013року за відбуттям терміну покарання,

- 16.07.2014року Апеляційним судом Харківської області за ч.2 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 22.06.2015року, приблизно о 15год.00хв., перебуваючи в комп`ютерному клубі «ШАМ», що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Блюхера,19, побачив пакет синього кольору, який належав раніше незнайомій ОСОБА_4 та лежав на тумбі при вході в комп`ютерний клуб, діючи за раптово виниклим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, діючи повторно, дочекався, поки ОСОБА_4 втратить з полю зору пакет, усвідомлюючи що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до тумби з якої, таємно викрав пакет в якому знаходилися жіночі тапки «Rider» вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №257 від 23.07.2015року, в розмірі - 429грн.00коп. після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вище зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорював. Щиро розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення та надав критичну оцінку своїм діям. Просив суворо не карати. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 визнав повністю.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов підтримала, просила стягнути з ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди - 430грн.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_7 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснює мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий, останній раз 16.07.2014року вироком Апеляційного суду Харківської області за ч.2 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має захворювання хронічний гепатит-С, неодружений, не працюючий, за місцем мешкання характеризується негативно.

У відповідності до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, надання допомоги суду у встановлені істини по справі.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_7 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь його суспільної небезпеки, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, ставлення його до скоєного та вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідним призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті інкримінованого йому кримінального правопорушення. Оскільки ОСОБА_7 засуджено вироком Апеляційного суду Харківської області від 16.07.2014року за ч.2 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі та до повного відбуття покарання він скоїв нове кримінальне правопорушення, то суд відповідно до ст.71 КК України частково приєднує не відбуту частину зазначеного покарання.

Цивільний позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Враховуючи призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі з метою забезпечення кримінального провадження, суд вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 16.07.2014року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набуття вироку законної сили обрати - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (27) і утримувати ОСОБА_7 до набуття вироку законної сили в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (27).

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 04.12.2015 року.

В строк відбування покарання зарахувати знаходження ОСОБА_7 під вартою з 01.07.2015року за вироком Апеляційного суду Харківської області від 16.07.2014року.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 430грн.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1