Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

15 червня 2010 року колегія судців судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Романова О.В.

суддів: Єрещенка А.М., Лндрушкевича С.З.

з участю прокурора: Селюченко /./.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок ' Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області суду від ЗО березня 2010 року, яким

ОСОБА_1, 23

липня ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Житомирської області, українця, громадянина України,

з середньою технічною освітою, проживаючого у

фактичних шлюбних відносинах, на утриманні

маючого малолітню дитину, непрацюючого,

проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

7 кв. 4, раніше судимого:

- 28 жовтня 2003 року Бердичівським міським судом за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено за ч.2 ст.307 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна.

Відповідно до ст. 71 ч.І КК України до зазначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бердичівського міського суду від 28 жовтня 2003

року та остаточно призначено до відбуття 5 років 4 місяці позбавлення волі з конфіскацією

всього майна, що є його власністю.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому залишено попередню - взяття під варту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 вирахувано з моменту зміни

йому запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту, тобто з 5 листопада 2009 року.

2

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 35 грн. судових витрат.

Речові докази по справі - макову солому вагою 180 грам, яка знаходилась в камері зберігання речових доказів Бердичівського МВВС, знищено.

Згідно вироку 9 вересня 2004 року близько 14 години ОСОБА_1 зайшов до свого знайомого ОСОБА_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Бердичеві, та домовився про те, що принесе йому і продасть три стакани макової соломи по ціні 15 гривень за один стакан, на що останній погодився.

11вересня 2004 року близько 18 години ОСОБА_1 в парку ім. Шевченка в м. Бердичеві знайшов пакет з маковою соломою, тобто незаконно придбав наркотичний засіб загальною вагою у висушеному стані 180 грам, який приніс до місця свого проживання на ІНФОРМАЦІЯ_5, де заховав на горищі і незаконно зберігав з метою послідуючого збуту ОСОБА_2

12вересня 2004 року біля 11 години ОСОБА_1 забрав зазначену вище макову солому і під верхнім одягом поніс її до місця проживання ОСОБА_2 з метою збуту згідно попередньої домовленості. Однак, близько 12 години цього ж дня, був зупинений працівниками міліції неподалік будинку № 29 по вул. Л.Карастоянової в м. Бердичеві, де при ньому було виявлено та вилучено вищевказаний пакет з сухою маковою соломою.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 462 від 15 вересня 2004 року вилучена у ОСОБА_1 рослинна маса є наркотичним засобом - маковою соломою вагою у висушеному стані 180 грам.

Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року, макова солома віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобів.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи кваліфікації злочину просить вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 березня 2010 року щодо нього змінити в частині призначеного покарання, та обрати йому більш м'яке покарання, застосувавши ст.69 КК України. Зазначає, що при винесенні рішення судом першої інстанції не було враховано, що вину свою він визнав повністю, щиро розкаюється, має на утриманні малолітню дитину, злочин скоїв у неповнолітньому віці.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляції, обговоривши доводи апеляції, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_1 перевірені судом відповідно до вимог ст.365 КПК та не викликають будь-яких сумнівів.

Призначене покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, і знаходиться ближче до найнижчої межі санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин і призначено з врахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що обтяжують та помякшують покарання. У тому числі і тих на які є посилання в апеляційній скарзі.

Призначене покарання є достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_1, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але позитивних висновків не зробив, вчинив повторно злочин в період іспитового строку.

За таких обставин підстав для помякшення призначеного покарання немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від ЗО березня 2010 року, щодо нього - без змін.