Справа№ 289/1930/15-к
Номер провадження1-м/289/1/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.11.2015 року м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
ознайомившись із матеріалами справи за клопотанням Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леніно Радомишльського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , засудженого 09.07.2014 року вироком Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації за ч.1 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228-1до 6 років 8 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії строгого режиму, на теперішній час відбуває покарання в ФКУ ВК-2 УФСВП по Смоленській області, -
В С Т А Н О В И В:
04.11.2015 року до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор зазначила, що клопотання Міністерства юстиції підлягає задоволенню, вважає, що положеннями ч. 1 ст.14, ст. 307 ч.2 Кримінального кодексу України передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнаний винним вироком Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 09.07.2014 року.
Заслухавши доводи прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження суд вважає, що клопотання Міністерства юстиції України підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції. До клопотання Міністерство юстиції України подає на розгляд суду такі документи:
1) копію вироку разом з документом, що підтверджує набрання ним законної сили;
2) текст статей кримінального закону іноземної держави, на якому ґрунтується вирок;
3) документ про тривалість відбутої частини строку покарання, в тому числі інформацію про будь-яке попереднє ув`язнення, звільнення від покарання і про будь-які інші обставини щодо виконання вироку;
4) заяву засудженого про згоду на передачу його для відбування покарання в Україні, а у випадку, передбаченому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, заяву законного представника засудженого;
5) інформацію про стан здоров`я і поведінку засудженого.
Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Як вбачається з матеріалів судової справи, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 09.07.2014 року вироком Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації за ч.1 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228-1 КК РФ, тобто готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ ВК-2 УФСВП по Смоленській області, початок строку відбування покарання 31.01.2014 рік, кінець строку відбування покарання - 30.09.2020 року.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні - Житомирська область, Радомишльський район, с. Леніно.
Відповідно до частини першої статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосовувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є кримінальним правопорушенням згідно з законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність з законодавством України.
Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , вироком суду кваліфіковане за ч.1 ст.30, пунктом «г» ч.4 ст. 228-1 КК РФ, тобто готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі, що відповідає кваліфікації за ст.ст. 14 ч.1, 307 ч.2 КК України.
Визначаючи строк позбавлення волі, суд приймає до уваги наступне.
На час вчинення злочину ОСОБА_4 санкцією ч.2 ст. 307 КК України передбачений строк покарання у виді позбавлення волі терміном від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
У відповідності до ч.2 ст.68 КК України за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Тобто, враховуючи, що максимальний строк покарання, передбачений санкцією ч.1 ст.14, ч.2 ст. 307 КК України, з урахуванням вимог ч.2 ст. 68 КК України, є меншим, ніж покарання, призначене вироком суду Російської Федерації, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.
Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді конфіскації майна, оскільки таке додаткове покарання вироком іноземної держави не призначалось.
Відповідно до ст.86 Кримінально-виконавчого кодексу України вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання визначається Державним департаментом України з питань виконання покарань, до компетенції суду в Україні не віднесено визначення засудженому до позбавлення волі виду колонії.
На підставі викладеного, керуючись ст. 610 КПК України, ст.ст. 14 ч.1, 68 ч.2, 307 ч.2 КК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації стосовно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України задовольнити.
Вирок Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228-1 КК РФ готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі, привести у відповідність із законодавством України.
Відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнаний винним вироком Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 09.07.2014 року передбачена положеннями ч. 1 ст.14, ст. 307 ч.2 Кримінального кодексу України готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великих розмірах.
Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леніно Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, маючого малолітню дитину 2013 року народження, не працюючого, засудженим за ст.ст. 14 ч.1, 307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 31січня 2014 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1