Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 1П-41/2010 р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі: головуючого судді - Іващенка Ю.А., при секретарі - Мирна Т.Ф., з участю прокурора - Савицького І.В.,

розглянувши на попередньому розгляді матеріали кримінальної справи, порушеної по факту крадіжки з господарства гр. ОСОБА_1, за ознаками злочину , передбаченого ч. З ст. 185 КК України з постановою заступника начальника СВ Лубенського МВ ГУ МВС України в Полтавській області про закриття кримінальної справи у зв»язку із закінченням строків давності:

ВСТАНОВИВ:

В ніч на 2 березня 1995 року невстановлена слідством особа шляхом зриву замка з сараю скоїла крадіжку двадцяти трьох курей з господарства гр. ОСОБА_1, розташованого по вул. Мічурина, 18, в с. Вільшанка, Лубенського району, чим заподіяла останній значну матеріальну шкоду.

Заступник начальника СВ Лубенського МВ ГУМВС України в Полтавській області за погодженням з прокурором звернувся до суду з постановою від 02.03.2010 р. про закриття кримінальної справи, порушеної по факту крадіжки з господарства гр. ОСОБА_1, що мало місце в ніч на 2 березня 1995 року в с. Вільшанка по вул. Мічуріна, 18, Лубенського району. Полтавської області, мотивуючи тим, що з часу вчинення злочину пройшло більш ніж 15 років.

По даному факту 06.03.1995 року дізнавачем Лубенського МРВ була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ст. 140 ч. 2 КК України ( в редакції 1960 р.), санкція якої передбачала покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.

Згідно постанови заступника начальника СВ Лубенського МВ від 02.03.2010 року злочин, по факту вчинення якого порушено кримінальну справу за ч.2 ст. 140 КК України в ред. 1960 року перекваліфіковано на ч.З ст. 185 КК України в ред. 2001 року.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що органами досудового слідства вжитими заходами встановити особу, винну у вчиненні даного злочину, не представилось можливим.

По кримінальній справі особи підозрюваними чи обвинуваченими не визнавалися.

Прокурор в судовому засіданні постанову підтримав, прохає кримінальну справу закрити у зв»язку закінченням строків давності.

Відповідно до розділу 2 Прикінцевих та Перехідних положень КК України /в ред. 2001 р./ правила, встановлені Кримінальним кодексом України 1960 року щодо давності, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни не відбутої частини покарання більш м'яким, погашення і зняття судимості, поширюються на осіб, які вчинили злочини до набрання чинності цим Кодексом, за винятком випадків, якщо цим Кодексом пом'якшується кримінальна відповідальність зазначених осіб. Також призначена міра покарання за КК України в ред. 1960 року, якщо вона перевищує санкцію відповідних статей КК України в ред. 2001 року, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. Враховуючи, що міра покарання за ч.2 ст. 140 КК України в ред.. 1960 року є більш суворою, ніж за ч.З ст. 185 КК України, тому злочин, по факту вчинення якого порушено кримінальну справу повинен кваліфікуватися за ч.З ст. 185 КК України.

Кримінальним кодексом України /в ред.2001 р./ за злочин, на який перекваліфіковано дії невстановленої особи по факту крадіжки з господарства гр.. ОСОБА_1, передбачена кримінальна відповідальність за ч.З ст. 185 КК України, яка є більш мякою, ніж кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 140 КК України / в ред. 1960 року/, правила звільнення від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строків давності, передбачені ст. 49 КК України /в ред. 2001 р./ за вчинення злочину, передбаченого ч.З ст. 185 КК України / в ред. 2001 р./ є більш м"якими, в порівнянні з правилами звільнення від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строків давності, передбаченими ст. 48 КК України /в ред. 1960 р./ за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України / в ред. 1960 р./.

Тому, враховуючи вимоги розділу 2 Прикінцевих та Перехідних положень КК України /в ред. 2001 р./ КК України, суд вважає за необхідне щодо давності застосувати вимоги КК України /в ред. 2001р./

Злочин, передбачений ч.З ст. 185 КК України / в ред. 2001 р./, є тяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Згідно ст. 49 КК України /в ред. 2001 року/ особа звільняється від кримінальної відповідаїьності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки : десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ст.. 11-1 КПК України якщо в ході дізнання та досудового слідства протягом строків, зазначених у частині першій статті 49 Кримінального кодексу України, не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду для вирішення питання про її закриття за підставою, передбаченою частиною другою цієї статті.

Суд, враховуючи думку учасдддз процесу, вважає, що кримінальна справа № 95140128 підлягає закриттю у зв»язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст. 11-1 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по кримінальній справі № 95140128, порушеній по факту крадіжки з господарства гр. ОСОБА_1, розташованого в с. Вільшанка, по вул. Мічуріна, 18, Лубенського району. Полтавської області в ніч на 2 березня 1995 року невстановленою слідством особою шляхом зриву замка з сараю двадцяти трьох курей, чим заподіяно останній значну матеріальну шкоду, за ознаками злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України закрити на підставі ст. 49 КК України, ст. 11-1 КПК України у зв»язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_2