Справа №439/204/14-к
Провадження № 1-кп/451/12/16
ВИРОК
іменем України
22 лютого 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

з участю обвинуваченої - ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехові обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0001140 від 01.12.2013 року, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і

жительки АДРЕСА_1 ,

українки, громадянки України, не депутата, із середньою освітою,

тимчасово непрацюючої, раніше не судимої,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

у с т а н о в и в:

1 грудня 2013 року біля 11 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у приміщенні житлового будинку за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 на грунті тривалих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету позбавлення життя свого чоловіка ОСОБА_10 , умисно схопила його двома руками за шию і утримувала його, внаслідок чого у останнього на місці стиснення відбулось подразнення гілок блукаючого нерва та каротидного синусу, що призвело до раптової зупинки серця, від чого наступила смерть.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України не визнала та суду пояснила, що з 21 січня 2013 року вона працювала на фермі в СТзОВ «Стир» разом із ОСОБА_10 , доглядали за худобою. Все почалося ще з 28 листопада 2013 року, коли на ОСОБА_10 було накладено штраф у розмірі 51 гривня, він конфліктував та сказав, щоб вона оплачувала штраф сама і гроші взяла де захоче, бо він платити не буде. В них постійно виникали конфлікти через гроші. Якщо вона відмовлялась принести ОСОБА_10 алкоголь і сигарети була наказана. 1 грудня 2013 року вони обоє повинні були йти на 2 годину на роботу. ОСОБА_10 зранку прокинувся і пішов на вулицю. Повернувся до хати йому стало погано, оскільки перед тим в суботу він багато вживав спиртного, він впав у нього почала йти піна з рота. Вона його підняла, положила на ліжко, його стан покращився. Після цього, вона пішла дивитися телевізор, а він заснув. Коли проснувся, запитав чи є в хаті горілка та повідомив їй словами автора «як не буде горілки буде тобі капець». Вона йому сказала, що цього разу не піде за горілкою, оскільки вважала, що йому було погано від горілки. Тоді вона йому сказала, що у нього вже від горілки як епілепсія починається. Просила його спам`ятатися, оскільки в них дорослі діти. Дочка молодша - ОСОБА_9 пішла в невістки, а старша дочка ОСОБА_8 проживала разом з ними, а згодом пішла окремо від них. В цей день почалося так як завжди - бійка. Вона думала, що схватить його, придавить і постарається втекти до сусідів, або кудись. Вона це зробила, схватила руками, придавила до ліжка, встигла вискочити і втекти в сарай. Там взулася у чоботи, постояла 15-20 хвилини і подумала що потрібно повертатися. На подвір`ї його не було видно, тоді вона прийшла до хати, а він там лежить поперек ліжка. Подумала, що він притворяється, оскільки це було не одноразово. Коли підійшла до нього, підняла руку, а рука сама опустилася і вона зрозуміла, що він помер. Спочатку вона подзвонила на роботу, повідомила ОСОБА_11 , що вона на роботу не прийде та розказала, що сталося. Тоді вона подзвонила до дочки, сказала, що батько помер і зателефонувала в міліцію. Коли приїхали працівники міліції вона повідомила їм, що схватила ОСОБА_10 за шию, в наслідок чого він помер. Наміру його вбивати не мала, так сталося, вона 25 років це терпіла, тому своєї вини за увмисне вбивство не визнає. 2 грудня 2013 року під час допиту слідчим перебувала в такому стані, що нічого не розуміла, допит проводився без адвоката. Коли час минув, розум в неї отверезів, зараз вона все добре знає. Ії тоді забрали в той день в чергову частину, вона не знала, чи її відпустять чи ні. На судову експертизу адвокат із нею не поїхав, не порадив, не пішов. Вину свою на досудовому слідстві визнавала повністю, оскільки була в шоковому стані. Визнає, що смерть наступала внаслідок її дій, але на думці не було мети позбавити життя чоловіка. Крім цього пояснила, що вона неодноразово так давила за шию ОСОБА_10 , але сили вона не мала, лише притискала і встигала втекти. 2.12.2013 року при допиті слідчим з участю захисника ОСОБА_12 сказала, що коли тримала ОСОБА_10 за шию говорила до нього: слова автора «тепер, ти падло не вирвешся, не ти мене до гробу заженеш, а я за тебе буду сидіти». Все це говорила та робила з метою втекти він нього. Був такий випадок, що вона його голову помістила за ліжко і встигла втекти до сусідів, а він за нею гнався з сокирою. В той день так само, вона хотіла втекти. Школу закінчила школу у 1981 році, може анатомію людини і вивчала, на її думку шия потрібна людині, щоб голову тримати. Конфлікти в їх сім`ї тривали з 2005 року. У неї був струс мозку, ОСОБА_13 її неодноразово бив, бігав з ножем, сокирою,вилами, косою та погрожував їй. Через конфлікти вона ночувала у сусідів. Це робила з метою, щоб заспокоїти чоловіка і втекти. Попередні рази, до того випадку, він відходив нормально й вона не встигла ще добре втекти, як він вже щось брав в руки і за нею біг. Аналогічним способом вона його заспокоювали і в цей раз, брала за шию, притискала і втікала. Були такі випадки, що вона змушена була принести пляшку, сигарети і сидіти разом з ним і вживати алкогольні напитки. Коли відмовлялася він її бив. Причиною конфлікту 1 грудня 2013 року було те, що вона відмовлялась йти принести горілку. Чоловік при цьому їй погрожував, що якщо вона не піде, тоді пожаліє. В цей день обоє перебували в стані алкогольного сп`яніння, бо чоловік заставляв її вживати спиртні напитки. Вона не мала наміру його позбавити життя, лише хотіла його налякати, руками притримала за шию, тоді вхопила чоботи і втекла. Щиро кається у вчиненому, просила перекваліфікувати вчинене нею правопорушення на ст.119 КК України та звільнити від відповідальності.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що суб`єктивна сторона злочину (умисного вбивства) характеризується виною у формі умислу. Просив звернути увагу, що його підзахисна заперечила той факт, що її дії були направлені на позбавлення житття чоловіка ОСОБА_10 , вона мала намір лише його налякати. Просив врахувати, що підзахисна суду повідомила, що її чоловік постійно вчиняв відносно неї насильство, що супроводжувалися нанесенням тілесних ушкоджень. Як пояснила ОСОБА_7 вона застосовувала до нього відповідну силу, шляхом здавлення руками шиї потерпілого, що значно зменшувало його активні агесивні дії, а після стискання шиї, чоловік ослабляв свої сили і затихав, вона встигала втекти, а він в подальшому відходив і не продовжував цих дій. Той факт, що ОСОБА_7 не мала наміру на позбавлення житття свого чоловіка, підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту та висновком судово-медичної експертизи і допитом експерта ОСОБА_14 , з яких вбачається, що смерть наступила внаслідок раптової зупинки серця, що передувало позразненню гілок блукаючого нерва та каротидного синусу, жодних крововиливів на шії у потерпілого, а також травматичних змін виявлено не було, що свідчить про надмірні зусилля для удушення, що не притаманно умисному удушенню. Тому вважає, що у данному випадку має місце склад злочинує, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.119 КК України, тобто вбивство з неубережності. Оскільки обвинувачена свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України визнає повністю, щиро в цьому кається, відсутність до неї претензій потерпілих, просив звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст.45 КК України.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що 1 грудня 2013 року, вранці, вона проснулася та приблизно о 13 годині до неї зателефонувала рідна сестра ОСОБА_15 , яка повідомила їй, про те, що дома щось сталося. Вона попросила, останню, зателефонувати до сусідів та запитати, що саме вдома сталося. Через деякий період часу, до неї подзвонила мати ОСОБА_7 , яка повідомила їй, що помер батько. Вона разом із чоловіком ОСОБА_16 , знайшли автомобіль та поїхали до батьків в село Новичина Бродівського району Львівської області. Приїхавши на місце, вже поблизу їх будинку було велике скупчення людей та працівники міліції. Вона з чоловіком зайшли до хати і побачили, що її батько ОСОБА_10 лежить на ліжку мертвий. Тоді працівники міліції почали її допитувати. Батько до неї відносився добре, вона була найменша в сім`ї. До старшої сестри ОСОБА_15 та матері ОСОБА_17 батько відносився погано, між ними постійно виникали конфлікти, сварки, в результаті чого батько наносив побої як матері так і сестрі. Сестра неодноразово захищала матір від батька, через це у нього була постійна агресія відносно сестри та матері. З самого дитинства, наскільки вона пригадує, батько постійно принижував та бив матір, чіплявся до неї, що не має сигарет, чи горілки, вона була весь час бита. До 2009 року вона проживала з батьками та згодом переїхала від батьків, у зв`язку з одруженням. Додому навідувалася не часто, деякий період часу перебувала за кордоном в Польщі. 2-3 рази на місяць їздила додому, переважно приїжджала, коли батько конфліктував. Мама постійно жалілася на батька. Коли вона була вагітна, до родів їй залишилося два місяці, вона приїхала за проханням мами, оскільки батько знов конфліктував, то під час сварки батько її копнув в живіт. Бували такі випадки, що батько з матір`ю були в стані алкогольного сп`яніння. З того часу пройшло два роки, мати алкогольних напоїв взагалі не вживає, допомагає їм з сестрою виховувати дітей, усім чим може. В той день, коли сталася ця подія, мати була на підпитку, вона сиділа на кухні, на кріслі за столом, на її запитання, чому ти це зробила, вона мені відповіла, що не хотіла цього, вона не думала, що так станеться. Батько неодноразово в її присутності погрожував матері фізичною розправою, говорив, що він її заб`є. Претензій будь-якого характеру, матеріального чи морального до обвинуваченої не має, не хочу, щоб її позбавляли волі. Ситуація змінилася в кращу сторону, мама дуже змінилася. Батько неодноразово бігав по подвір`ї за матір`ю з сокирою, косою, через що вона ночувала у сусідів, боялася йти додому. Коли вона матір забрала до себе, батько видзвонював їй та погрожував фізичною розправою, говорив, що підпалить їх, тоді мама повернулася додому, щоб батько не міг їм зашкодити. Матір не мала наміру вбивати батька, тому просила її дії перекваліфікувати на ст.119 КК України, не позбавляти волі, врахувавши при цьому щире каяття обвинуваченої та визнання вини за ст.119 КК України.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що 1 грудня 2013 року зранку до неї зателефонувала мама ОСОБА_7 та повідомила їй, що помер батько. Вона перепитала маму, оскільки не повірила у те, що було сказано. Вона до матері декілька днів назад телефонувала і все було добре, тому здивувалася. Тоді вона одразу ж зателефонувала до сусідки ОСОБА_18 та попросила її сходити до них додому та подивитися, що сталося. За деякий час, ОСОБА_19 їй перетелефонувала та повідомила, що усе це правда, її батько помер та щоб вона негайно приїхала додому. Тоді вона подзвонила до батька її чоловіка та попросила, щоб він дав нам свій автомобіль, щоб вони могли поїхати подивитися додому, щоб з`ясувати, що сталося. Приїхавши додому, на подвір`ї були працівники міліції, вона зайшла до хати, побачила, що батько лежить по діагоналі ліжка. До неї підійшов слідчий та попросив надати дозвіл на огляд приміщення будинку - кімнати. Вона запитала матір, навіщо вона це зробила, на що остання їй відповіла, що не хотіла цього робити, що не думала що таке станеться. У неї з батьком відносини були погані, до молодшої сестри ОСОБА_9 батько відносився добре, ніколи її не бив, а їх з матір`ю постійно лаяв, обзивав нецензурними словами, погрожував їм фізичною розправою та постійно чіплявся, заставляв купляти сигарети, горілку та вимагав, щоб всі зароблені гроші віддавала йому. Вона також неодноразово під час конфлікту з батьком, втікала з дому та переховувалася у сусідів, батько підносив на неї руки, принижував словесно, а до матері говорив, що він її заб`є, заріже, бігав за нею по подвір`ї з сокирою, косою, ножем. Усі сусіди знали добре, який був їх батько. Коли давала свідчення працівнику міліції, перебувала в шокованому стані, могла і не розуміти, що говорила, мати їй повідомила, що вона батька штовхнула руками і вибігла з хати та не бажала йому смерті.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що вона працює завідуючою ферми СТзОВ «Стир» в с.Пониква Бродівського району Львівської області. З травня місяця 2013 року ОСОБА_7 разом з чоловіком ОСОБА_10 почала працювати на фермі, годували худобу. Працювали до грудня місяця 2013 року, часто вживали спиртні напої. ОСОБА_10 не приходив на роботу, доводилося робити заміну, або ОСОБА_7 працювала сама, виконувала й за нього роботу. В грудні місяці 2013 року ОСОБА_7 в неділю, коли вони обоє повинні були працювати в другу зміну, подзвонила десь в 13:00 годині ОСОБА_7 і сказала,що не вийде на роботу, бо у них біда. Що саме не повідомила, але голос був змінений. Тоді вона передзвонювала до їх сусідів і дізналася, що там була швидка, але що там сталося, сусідам не було ще відомо. В даний час може і чого не пригадує, коли допитувалася слідчим пам`ятала всі обставини, які зазначені в її поясненнях. ОСОБА_10 коли приходив на роботу, він працював. Щодо скандалів із жінкою, то це їй відомо із вуст робочих, а також те, що ОСОБА_20 її бив, шарпав. Причиною всіх скандалів було надмірне вживання алкогольних напоїв. ОСОБА_7 як працівник належно виконувала свої особо`язки, після смерті чоловіка продовжувала працювати. Згодом звільнилася, бо худобу перевели на трьохразове харчування і вона повідомила, що їй тяжко добиратися стільки разів. Був такий випадок, що вона бачила обвинувачену ОСОБА_7 із синцями на обличчі. Було таке, що ОСОБА_10 приходив на роботу в стані алкогольного сп`яніння, скандалив із дружиною, тоді вона як керівник ферми відпускала його додому.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, 1 грудня 2013 року близько 12 години 20 хвилин до нього прийшла ОСОБА_22 і розповіла, що її чоловік ОСОБА_23 перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та почав її бити. В неї з правої сторони була розбита губа, як вона йому розповіла ОСОБА_23 вхопив гачок від кухні і хотів її вдарити. Вона його взяла за светр, відштовхнула раз, другий, потім ще раз відіпхнула його і той впав на ліжко,тоді вона втекла з будинку. Через 20 - 30 хвилин повернулася, зайшла у кімнату і побачила ,що він вже не рухається. Викликала швидку та міліцію. Це все йому відомо з її слів, вона коли розказувала плакала та говорила, що не хотіла цього зробити. ОСОБА_10 весь час вживав алкогольні напої, постійно бив ОСОБА_7 . У нього було дві дочки, одна вийшла заміж та проживала з ним. Він постійно виганяв її і вона пішла проживати до свого чоловіка в невістки. Бачив також, як ОСОБА_10 бігав за ОСОБА_7 з косою, з сокирою, з арматурою тоді сам викликав міліцію. Міліція приїжджала , його штрафували і він дальше продовжував це робити. Пригадує такий випадок, що вона прийшла до нього в 12 годині вночі та просила дати пару цигарок ,бо він їй погрожував, що коли не принесе сигарок заб`є. Часто ОСОБА_7 спала в його будинку. Він проживає в с. Дубина, від ОСОБА_7 до нього йти десь 5 хвилин. Коли ОСОБА_24 до нього прийшла і розповідала, що сталося, вона не перебувала в стані алкогольного сп"яніння і тоді не говорила, що за шию здавлювала ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_25 суду показав, що цього дня вони з дружиною ОСОБА_26 десь біля 12 -12 години 30 хвилин поверталися додому з церкви. Не доходячи до будинку, де проживає обвинувачена,побачили,що вона виходить з двору. Привіталися, і перші її слова були: « почекайте ,будете свідками». Він здивувався та запитав, що сталося, на що вона відповіла, що буде викликати міліцію, бо помер її чоловік. Знаючи її чоловіка він сказав, що проспиться і все буде нормально, запевняв, щоб вона не переживала. Тоді вони пішли додому. ОСОБА_7 була розстібнута, перебувала на підпитку, тому він не придав цьому уваги. Через 3 години сусіди дзвонять і кажуть , що це сталося точно, бо приїхала швидка , міліція. Це все, що йому відомо по даній справі. Про те, що вона задушила чоловіка не говорила, це згодом в селі люди говорили. Конфлікти у сім`ї ОСОБА_24 були часто, покійний зловживав алкогольними напоями, свідком самих конфліктів він не був, але бачив на обличчі ОСОБА_17 синці.

Есперт ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що ним проводилася судово-медична експертиза ОСОБА_10 2.12.2013 року. 1 грудня 2013 року він вбрав участь при огляді місця події, а саме тіла покійного ОСОБА_10 в с.Новичина Бродівського району. Окрім цього, він приймав участь і під час проведення слідчого експерименту. Із судової медичної експертизи трупа №98/2013 від 31.12.2013 року, смерть ОСОБА_10 настала в результаті рефлекторної зупинки серцево-судинної діяльності, яка спричинена внаслідок травматичної дії тупого предмету (предметів) на передню бокову поверхню шиї, що могло мати місце при стисненні органів шиї рукою (руками). Окрім тілесних ушкоджень, які були виявлені у ОСОБА_10 і від того, що наступила його смерть, тілесні ушкодження були спричинені шляхом прикладання сили, а саме рук в область до шиї на передню бокову поверхню і стискання бокових поверхні справа і зліва. Був присутній при проведення слідчого експерименту, механізм утворення тілесних ушкоджень від яких помер ОСОБА_10 співпадає із показами обвинуваченої ОСОБА_7 , зауважень у нього не виникло. Тобто на момент слідчого експерименту тілесні ушкодження, які були виявлені під час проведення експертизи, могли утворитися за тих обставин за яких вказувала ОСОБА_7 тобто схоплення і стискання бокової поверхні шиї руками. Такі тілесні ушкодження не могли утворитися від падіння на особу і спиранні на шию, оскільки в даному випадку мала бути значно прикладена сила. Щодо довідки про причину смерті від 2.12.2013 року, де не вказано причину смерті, то ним 2.12.2013 року було проведено судову медичну експертизу трупа, враховуючи характер виявлених при внутрішньому та зовнішньому дослідженнях трупа, враховуючи характер тих змін, які були виявлені, ним було встановлено, що смерть настала швидко в результаті рефлекторної зупинки серцево-судинної системи, що було обумовлено стисканням шиї рукою. Під час судової медичної експертизи не було виявлено тих грубих анатомічних пошкоджень, травматичних змін - тобто крововиливів на шиї та будь - яких переломів кісток, що давало підстави відразу написати висновок про причину смерті, що така настала від стискання шиї руками. Щоб виключити будь які сумніви, з врахуванням хворобливих змін, які були у ОСОБА_10 , ним було видано лікарське свідоцтво про смерть, де не уточнено причину смерті. І лише після проведення всіх амбулаторних обстежень, ним було відібрано біологічні матеріали для дослідження, а також вилучено підязикову кістку та хрящі гортані від трупа та підставі всіх цих досліджень був складений висновок №98/2013 та видане лікарське свідоцтво про смерть, замість попереднього, де зазначено причину смерті а) рефлекторна зупинка серцево - судинної діяльності; б) напад з удавленням з метою вбивства чи нанесення ушкодження. Згідно даних судової медичної літератури, механізм внаслідок асфіксії удавлення руками є неоднаковими, в одних випадках внаслідок подразнення його блукаючого нерва і каротидного синусу має місце рефлекторна зупинка серця - це так звана серцева або каротидна смерть, яка може наступити як в особи із змінами серця ( після інфаркту міокарда, тощо) так і в молодих здорових суб`єктів. Така рефлекторна зупинка серця, особливо у осіб з підвищенням каротидного синусу, може виникнути при схопленні за шию та при ударі в області гортані, тощо. В інших випадках смерть настає через 4-5 хвилин, при значних пошкодженнях хрящів гортані дуже швидко розвивається набряк голосових зв`язок і смерть наступає від задушення. В даному випадку мала місце рефлекторна смерть, тобто була прикладена сила до передньої бокової поверхні шиї, але не було тих грубих змін та не було надмірної сили, яка призвела до перелому гортані та крововиливу. Інші захворювання, які були виявлені у трупа у ОСОБА_10 морфологічні ознаки атеросклерозу аорти атеросклерозу судин серця, склероз судин серця, інтерстиційний продуктивний міокардит (запальні зміни серцевого м`язу, панкреофіброз, морфологічні ознаки зморщеної нирки не були в причинному зв`язку із настанням смерті, але вони сприяли настанню смерті. Згідно експертизи, виявлено вміст алкоголю в крові 2,82 проміле та в сечі 4.14 проміле у ОСОБА_10 , така концентрація спирту може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння, стан сп`яніння також при наявності хворобливих змін сприяє її настанню. Згідно медичних даних така смерть може настати як у здорових та і у хворобливих суб`єктів. У ОСОБА_7 при проведенні експертизи було виявлено два синці. З її слів, у день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 чоловік копнув її у поперек справа, ображаючи при цьому нецензурними словами та на передодні 28.11.2013 року вдарив кулаком в обличчя справа, за медичною допомогою не зверталась.

Як випливає з диспозиції ч.1 ст.115 КК України умисне вбивство - це умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Заподіюючи тілесне ушкодження ОСОБА_10 , у спосіб та за обставин, встановлених у даній справі, суд дійшов висновку, що обвинувачена розуміла можливі наслідки своїх дій, у тому числі й ті, що фактично настали. При цьому ОСОБА_7 стискаючи шию руками, усвідомлювала небезпечний характер своїх дій, що посягають на життя ОСОБА_10 і свідомо передбачала, що наслідком таких дій може стати смерть останнього.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Відповідно до ч.4 цієї ж статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на прокурора.

Згідно ст.129 п.4 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.95 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. Кожна сторона кримінального провадження має права та обов`язки для збору тих чи інших доказів.

Розбіжності у показах обвинуваченої, потерпілих та свідків у судових засіданнях є незначними та мають місце на думку суду через значний проміжок часу від вчинення кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, повністю доводиться наданими стороною обвинувачення і дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями самої обвинуваченої, наданих під час розгляду справи в судових засіданнях;

- даними з протоколу огляду місця події від 1.12.2013 року та фототаблицями до нього, з яких вбачається, що проводився огляд житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , де на ліжку в кімнаті виявлено труп ОСОБА_10 , 1958 року народження, який скеровано для проведення судово медичної експертизи та вилучено групи плям РБК на підодіяльнику та підлозі, куртку сірого кольору на якій є помарки РБК (а.к.п.18-30).

- висновком судово-медичної експертизу №98/2013 від 31.12.2013 року, з якого вбачається, що смерть ОСОБА_10 настала в результаті рефлекторної зупинки серцево-судинної діяльності, яка спричинена внаслідок травматичної дії тупого предмету (предметів) на передньо-бокову поверхню шиї, що могло мати місце при стисненні органів шиї рукою (руками). Викладений висновок про причину смерті підтверджується дослідження трупа: виявленням на лівій боковій поверхні шиї трьох саден, синців біля кута нижньої щелепи зліва і на підборідді зліва, крововиливу на слизовому шарі кореня язика; загальними ознака смерті, яка настала швидко: поширені синюшно-фіолетові трупні плями, сліди мимовільного виділення калу, гостре порушення мікроциркуляції крові в м`якій оболонці головного мозку, гостра емфітеза (здуття) легенів, дрібно точкові крововиливи під епікардом серця, венозне повнокрів`я внутрішніх органів, наявність рідкої крові в порожнинах серця і великих судин. Смерть ОСОБА_10 судячи по характеру трупних змін: труп на дотик рівномірно офолоджений, трупне задубіння добре виражене в усіх групах м"язів, трупні плями при натисненні на них блідінь в меншій частині тиску і відновлюють свій колір через 13 хвилин, ознаки гниття не виражені, могла настати близько однієї доби до судової медичної експертизи. Під час судово-медичної експертизи ОСОБА_10 були виявлені наступні тілесні ушкодження: три садна на лиці справа, три садна на лиці зліва, синець на підборідді зліва, синець біля кута нижньої щелепи зліва, три садна на лівій бокові поверхні шиї,крововилив на слизовому шарі кореня язика, обмежений крововилив в м"яких тканинах голови завушної ділянки справа, два садна і різана рана на тильній поверхні лівої кисті. Вказані тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, незадовго або в час настання смерті. Синці, садна, крововилив в м`яких тканинах голови завушної ділянки справа, крововилив в слизовому шарі кореня язика спричинені дією тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, різана рана на лівій кисті від ріжучої кромки якого гострого предмету, мають ознаки легкого тілесного ушкодження. Садна на лівій боковій поверхні шиї, синці на підборідді зліва і біля кути нижньої щелепи зліва, крововилив в слизовому шарі кореня язика є наслідком стиснення шиї рукою (руками), є в причинному зв`язку із настанням смерті. При судово- токсикологічній експертизі крові і сечі з трупа ОСОБА_10 виявлено етиловій спирт в кількості відповідно 2,82 проміле і 4.14 проміле. Така концентрація спирту у живих осіб може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння. Під час судово- медичної експертизи трупа у ОСОБА_10 були виявлені морфологічні ознаки атеросклерозу аорти атеросклерозу судин серця, склероз судин серця, інтерстиційний продуктивний міокардит (запальні зміни серцевого м`язу, панкреофіброз, морфологічні ознаки зморщеної нирки. Вказані захворювання не є в причинному зв`язку із настанням смерті. Кров від трупа ОСОБА_10 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО. Лікарське свідоцтво про смерть №98/2013 (остаточне, замість попереднього №98/2013): а) рефлекторна зупинка серцево - судинної діяльності; б) напад з удавленням з метою вбивства чи нанесення ушкодження /а.к.п. 58-61/.

- висновком експерта №219/2013 від 2.12.2013 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_7 під час судово медичної експертизи було виявлено один синець на лиці справа, один синець в правій поперековій ділянці, які утворились від дії тупих предметів та віносяться до легкого тілесного ушкодження. По часу спричинення синець в поперековій ділянці відповідає періоду 1 грудня 2013 року, синець на лиці утворився не менше 3-4 днів до часу судової медичної експертизи (а.к.п.81-81 зворот).

- актом судової медичної амбулаторної судової - психолого-психіатричної експертизи №825 від 27 грудня 2013 року з якого вбачається, що ОСОБА_7 на даний час психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих їй дій вона також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждала та не виявляла ознак тимчасового чи будь-якого іншою хворобливого розладу психічної діяльності, а перебувала в стані простого алкогольного сп`яніння, що не позбавляло її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Клінічних ознак розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю або наркотичних речовин в неї не виявлено. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Експерт - психолог дійшов такого висновку, що рівень та продуктивність психічних процесів ОСОБА_7 (пам`ять, увага, мислення) знаходяться в межах психічної норми. Рівень інтелекту відповідає отриманій освіті та набутому досвіду, Критика носить поверхневий характер. Самоконтроль послаблений. Індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_7 не могли суттєво вплинути на її поведінку, на момент інкримінованих їй дій. ОСОБА_7 , на момент інкримінованих їй дій, у стані фізіологічного афекту не перебувала. Не перебувала вона також і в іншому емоційному стані, яким міг би суттєво вплинути на її свідомість та діяльність. ОСОБА_7 під час інкримінованих їй дії, здійснювала все під впливом негативних емоцій: образи, злості, страху, але дані емоції не досягли рівня фізіологічного афекту чи іншого емоційного стану, який міг би суттєво вплинути на її свідомість та діяльність (а.к.п.226-228);

- даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 11.12.2013 року, з якого вбачається, що під час проведення якого обвинувачена добровільно розповіла та показала як і при яких обставинах помер її чоловік вказала, зокрема, що вона за місцем свого проживання 1 грудня 2013 року схопила руками за шию ОСОБА_10 і стистнула її, при цьому сказала йому: «що в цей раз не він її, а вона його заведене до гробу». Тобто на момент слідчого експерименту тілесні ушкодження, які були виявлені під час проведення експертизи, утворилися за тих обставин за яких вказувала ОСОБА_7 тобто схоплення і стискання бокової поверхні шиї руками (а.к.п. 140-147 );

- висновком щодо результатів медичного огляду з якого видно, що ОСОБА_7 також перебувала у стані алкогольного сп`яніння ( а.к.п.6).

Дані докази судом визнаються допустимими та належними.

Також судом враховано і характеризуючі дані, які судом досліджувалися в судовому засіданні:

- із копії паспорта ОСОБА_7 , серії НОМЕР_1 вбачається, що така народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Дуб`є Бродівського району Львівської області та зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.к.п.107-108);

- з вимоги УІТ ГУМВСУ у Львівській області від 2.12.2013 року вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не притягалася до кримінальної відповідальності (а.к.п.109);

- з довідки-характеристики Ясенівської сільської ради Бродівського району Львівської області за №737 від 1.12.2013 року та №558 від 1.10.2015 року вбачається, що на ОСОБА_7 скарг та заяв не надходило, претензій і зауважень до неї немає, що не свідчить про позитивну характеристику за місцем проживання (а.к.п.111-112, а.с.133);

- з довідки Ясенівської сільської ради Бродівського району Львівської області за №736 від 1.12.2013 року видно, що в АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 , а фактично проживали лише ОСОБА_22 та ОСОБА_10 (а.к.п.113);

- з довідок Бродівської районної поліклініки за №№494,646 від 2.12.2013 року вбачається, що ОСОБА_7 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п.114-115);

- з характеристики сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Стир» за №53 від 3.12.2013 року вбачається, що за місце праці ОСОБА_7 зарекомендувала себе посередньо, до виконання роботи відносилась добре (а.к.п.116);

- з характеристики сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Стир» за №52 від 3.12.2013 року вбачається, що за місце праці ОСОБА_10 зарекомендував себе посередньо, інколи зловживав спиртними напоями (а.к.п.117).

Про відсутність ознак вчинення вбивства з необережності та наявність умислу в діянні обвинуваченої на позбавлення життя чоловіка ОСОБА_10 свідчать її дії, які спрямовані на порушення функцій життєво важливого органу останнього здавлення (стискання) руками шиї.

Вказане підтвердив в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 , який пояснив, що смерть ОСОБА_10 настала в результаті здавлювання шиї руками іншої людини. При цьому обвинувачена в ході слідчого експерименту показувала саме такий механізм їх спричинення, який зазначено у висновку експерта.

Суд не приймає до уваги показів обвинуваченої ОСОБА_7 у тій частині, що вона не мала наміру на позбавлення життя ОСОБА_10 , вважаючи їх надуманими з метою уникнути відповідальності, оскільки ці покази спростовуються показами самої обвинуваченої ОСОБА_7 як при проведенні слідчого експерименту та і при наданні пояснень в суді , яка пояснила, що руками здавлювала шию ОСОБА_10 та розуміла, що шия це життєво важливий орган при стисканні якого може наступити смерть.

Ця ж обставина стверджується і висновком судово-медичної експертизи з якої встановлено, що внаслідок стискання руками шиї ОСОБА_20 наступила смерть. Доказів про те, що ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, які могли вплинути на настання смерті ще до моменту стискання йому руками шиї в судовому засіданні не встановлено, на те подано стороною захисту.

Відповідно до положень ст.115 КК України умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

До доводів обвинуваченої та її захисника про те, що вона вчинила необережне вбивство ОСОБА_10 суд відноситься критично, вважаючи це способом, що був обраний обвинуваченим для уникнення відповідальності за вчинене протиправне діяння.

Доводи захисника та обвинуваченого про необхідність перекваліфікувати його дії на ст.119 КК України, суд вважає необґрунтованими, оскільки в ході судового слідства були встановлені всі обставини справи по даному кримінальному правопорушенню та досліджені докази, сукупність яких вказує на доведеність вини обвинуваченої за ст.115 ч.1 КК України.

Приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину, знаряддя злочину, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, суд приходить до переконання, що обвинувачена здавлюючи (стискаючи) руками шию (життєво важливий органи) ОСОБА_10 свідомо бажала настання його смерті ОСОБА_10 .

Таким чином, на думку суду, винність обвинуваченої ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю.

Дії обвинуваченої досудовим розслідуванням правильно кваліфіковано за ст. 115 ч.1 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно зі ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою ст.53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , згідно з вимогами ст. ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Щире каяття суд не визнає обвинуваченій в якості обставин, яка помякшує покарання, оскільки така вину свою у вчиненні умисного злочину, не визнала, а відтак щиро не розкаялася.

Обставин, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд в складі колегії суддів не встановив.

Обставинами, що обтяжують відповідальність в діях ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_28 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не притягалася до кримінальної відповідальності; обставину, що обтяжує покарання, відсутність пом`якшуючих обставин, суд робить висновки про те, що її виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Під час проведення досудового слідства було проведено судову дактилоскопічну експертизу, вартість якої складає 391 гривню 20 копійок, яка відносяться до судових витрат і підлягає стягненню із обвинуваченої (а.к.п. 36 а).

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу особисте зобов`язання залишити засудженій ОСОБА_7 без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в розмірі 391 (триста дев`яносто одна ) гривня 20 (двадцять) копійок.

Речові докази по справі: коробку з курткою, конверти з тампонами із змивами та контрольними марлевими тампонами, з об`єктами носіями РБК, спецпакети із носіями одягом ОСОБА_10 та одягом ОСОБА_7 знищини. Мобільний телефон марки LG- GS 101, який переданий ОСОБА_7 на зберігання, залишити у користуванні власника, після набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обчислювати з мементу фактичного затримання ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення через Радехівський районний суд Львівської області, а засудженою ОСОБА_7 протягом 30 днів з дня вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, іншим учасникам судового провадження на їх вимогу.

ГоловуючийОСОБА_1

СуддяОСОБА_2

СуддяОСОБА_29