Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула в судовому засіданні 21 січня 2016 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 червня 2015 рокута ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 вересня 2015 року.
Зазначеним вироком, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду,

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України,
такого, що судимості не мав,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
За вироком суду, ОСОБА_5 16 жовтня 2012 року о 22.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля будинку №4/1 по вул. Сєдова в м. Черкаси, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до свого знайомого ОСОБА_6 , що виникли тієї ж доби під час конфлікту з останнім, розкладним ножем, який заздалегідь приготував для вчинення даного злочину і носив в кишені куртки, умисно наніс йому один удар в грудну клітку зліва, спричинивши таким чином тяжке тілесне ушкодження, від якого останній помер.
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. В обґрунтування зазначених вимог посилається на допущені, на його думку, істотні порушення кримінального процесуального закону. Крім того, вказує на порушення апеляційним судом положеньст. 419 КПК.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК у касаційній скарзі не оспорюються.
Доводи захисника щодо істотних порушень, допущених судами першої та апеляційної інстанцій, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.
Як убачається з касаційної скарги захисника та доданих до неї копій судових рішень, ухвалою Апеляційного суду Черкаськоїобласті від 12 березня 2014 року вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2013 року щодо ОСОБА_5 скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Апеляційний суд, скасовуючи вирок районного суду від 09 грудня 2013 року, вказав на невідповідність обвинувального акту та реєстру досудового розслідування вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291, 109 КПК. Невиконання зазначених вказівок апеляційного суду при новому розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції стало підставою для скасування ухвалою Апеляційного суду Черкаської областівід 04 вересня 2014 року вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2014 року щодо ОСОБА_5 та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Крім того, слід зазначити, що апеляційний суд, в ухвалі від 12 березня 2014 року звернув увагу також на те, що органами досудового слідства належним чином не були встановлені фактичні обставини події, оскільки конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як було з`ясовано під час судового розгляду, був закінчений перед тим, як вони розійшлися, а тому заподіяння смерті потерпілому має інший мотив.
Доводи захисника щодо незаконності оскаржуваного вироку з огляду на те, що він був постановлений без урахування викладених в ухвалі від 12 березня 2014 року висновків суду апеляційної інстанції, як це передбачено ч. 3 ст. 415 КПК, оскільки, на його думку, знову невірно надано оцінку фактичним обставинам справи в частині визначення хибного мотиву вчинення вбивства, є безпідставними.
Хоча конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як було встановлено та про що зазначено в ухвалі апеляційного суду від 12 березня 2014 року, і був закінчений, однак неприязні відносини, що виникли тієї ж доби під час цього конфлікту, стали підґрунтям для умисного вбивства, на що і вказав суд першої інстанції у вироку від 09 червня 2015 року.
З огляду на наведене, порушень судом першої інстанції процесуального закону, на які посилається захисник у касаційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
Що стосується доводів захисника про істотне порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, то вони не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди вмотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитися як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Межа, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руіс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року).
Апеляційний суд під час розгляду кримінального провадження, згрупувавши наведені у поданих апеляційних скаргах доводи за основними напрямками порушених питань, які стосувались невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, навів у своєму рішенні суть зазначених доводів, ретельно їх перевірив, проаналізував і дав переконливу відповідь на них.
Таким чином, апеляційний суд, залишаючи без зміни вирок суду першої інстанції, у відповідності до ст. 419 КПК належним чином мотивував прийняте рішення. Підстав вважати його незаконним чи необґрунтованим, як на цьому наполягає захисник, колегія суддів не вбачає.
Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3