Ухвала
іменем україни
26 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 13 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 13 листопада 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 .
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї документи, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без руху на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Згідно з ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Так, порушивши питання про скасування оскаржуваних судових рішень з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону захисник не наводить обґрунтувань у чому відповідно до ст. 412 КПК України полягають саме такі порушення, натомість вказує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Захисником ОСОБА_4 також не враховано, що за змістом ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у ст. 426 КПК України, або не пізніше п`ятнадцятиденного строкуз дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (заявник має підтвердити, що він не пропустив цей строк при повторному зверненні до суду).
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 13 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху.
Встановити захиснику ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3