Справа № 752/3639/15-к
Провадження №: 1-кп/752/69/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.01.2016 року Голосіївський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
Судом визнано доведеним, що 24.04.2014 року, приблизно о 14 годині 47 хвилин, ОСОБА_7 керуючи власним технічно несправним вантажним сідловим тягачем «Iveco MP 440 E42» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «York» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вул. Заболотного зі сторони вул. Комунальної в напрямку вул. Червонопрапорної в м. Києві, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований навпроти будинку №10 по вул. Квітучій в м. Києві, який позначено інформаційно вказівними знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та відповідною дорожньою розміткою. В цей час попереду вантажного сідлового тягача «Iveco MP 440 E42» д.н.з. НОМЕР_1 в першій та другій смугах попутного напрямку перед вказаним нерегульованим пішохідним переходом, зупинилися невстановлені легкові автомобілі, водії яких стали надавати дорогу пішоходам серед яких була потерпіла ОСОБА_8 , яка переходила дорогу по даному нерегульованому пішохідному переходу.
Порушивши вимоги п.п. 1.5, 1.7, 2.3, підпунктів «а», «б», 18.1, 18.4, 11.13, 31.4 та 31.45 підпункти «а», «г» ПДР України, ОСОБА_7 перед початком експлуатації вантажного сідлового тягача «Iveco MP 440 E42» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «York» д.н.з. НОМЕР_2 , який мав технічні несправності у вигляді граничного зносу малюнків протектора та місцевих пошкоджень шин коліс, а також встановлення на задні вісі вантажного сідлового тягача «Iveco MP 440 E42» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «York» д.н.з. НОМЕР_2 шин з різними типами малюнків протектора, за яких експлуатація автомобіля заборонена і які він міг виявити перед початком його експлуатації, не перевірив та не забезпечив технічно справний стан зазначеного автомобіля, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість руху свого вантажного автомобіля аж до його повної зупинки, частково виїхав на тротуар на який вийшла потерпіла ОСОБА_8 та здійснив на неї наїзд.
Згідно висновку судово медичної експертизи №2253/Е, ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми у виді струсу головного мозку; закритої торако абдоміно скелетної травми, яка в подальшому ускладнилась розвитком сепсису та гнійно некротичного запалення у вигляді некротичних ран спини, сідниць з некрозом сідничних м`язів зліва та супроводжувалась розвитком травматичного шоку тяжкого ступеня, які у своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.
Згідно висновку автотехнічної експертизи №235/ат від 16.05.2014 року, на момент огляду вантажного сідлового тягача «Iveco MP 440 E42» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «York» д.н.з. НОМЕР_2 , виявлено несправності його ходової частини, які полягають у граничному зносі малюнків протектора та місцевих пошкодженнях шин коліс, а також встановлення на задні вісі вантажного сідлового тягача «Iveco MP 440 E42» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «York» д.н.з. НОМЕР_2 шин з різними типами малюнків протектора, за яких експлуатація автомобіля заборонена. Крім того, порушення вимог п.п. 18.1, 18.4 та 11.13 ПДР України, підтверджується висновком автотехнічної експертизи №7151/14-52 від 31.07.2014 року.
Порушення вимог пунктів 1.5, 1.7, 2.3, підпунктів «а», «б», 18.1, 18.4, 11.13, 31.4 та 31.45 підпункти «а», «г» ПДР України, знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 визнається судом винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, а також в повному обсязі визнав пред`явлений цивільний позов. Крім того, ОСОБА_7 пояснив, що 24.04.2014 року, приблизно о 14 годині 45 хвилин, рухаючись зі швидкістю 40 км/год., по проїзній частині вул. Заболотного в м. Києві рухався в бік вул. Червонопрапорної, наближався до нерегульованого пішохідного переходу. У 15 метрах від свого автомобіля, побачив, як дитина швидко почала переходити дорогу, після чого почав гальмувати та різко повернув кермо вправо, зупинившись біля бордюрного каменя. У дзеркало заднього виду обвинувачений побачив, що дівчинка зачепилась за причеп та лежала на проїзній частині в правій смузі руху. Зупинивши транспортний засіб, ОСОБА_7 вийшов з машини, почав дзвонити у швидку, до дівчинки підбігли родичі. Через декілька хвилин приїхала швидка, яка госпіталізувала дитину, та працівники ДАІ. Під час перебування дитини в лікарні, у травні 2014 року, з власної ініціативи переказував гроші на лікування, близько 39 тис. грн., що підтверджується платіжними дорученнями.
З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, не працює, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом, згідно вимог ст. 75 КК України, звільнивши його від призначеного основного покарання з випробуванням та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Обраний ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2015 року на досудовому розслідуванні відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, залишити без змін, до вступу вироку в законну силу.
Арешт накладений на майно ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 18.02.2015 року, скасувати, після вступу вироку в законну силу.
Судові витрати на проведення автотехнічної експертизи №235/ат від 16.05.2014 року; автотехнічної експертизи №7151/14-52 від 31.07.2014 року; біологічної експертизи №502мб від 15.12.2014 року - покласти на обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 2 (два) роки.
Згідно зі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи, та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід обраний ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2014 року відносно ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2014 року, на вантажний сідловий тягач «Iveco MP 440 E42» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «York» д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 скасувати, після вступу вироку в законну силу.
Судові витрати на проведення автотехнічної експертизи №235/ат від 16.05.2014 року, у сумі 922,38 грн; автотехнічної експертизи №7151/14-52 від 31.07.2014 року, у сумі 2460 грн; біологічної експертизи №502мб від 15.12.2014 року, у сумі 391,20 грн., стягнути з засудженого ОСОБА_7 (ід.н. НОМЕР_5 ) на користь держави.
Речові докази: вантажний сідловий тягач «Iveco MP 440 E42» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «York» д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_7 залишити останньому; одяг, взуття та речі ОСОБА_8 , які передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 залишити останній.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Голосіївський районний суд м. Києва.
Суддя ОСОБА_1