Справа № 461/188/15-к
Провадження № 1-кс/461/134/15
УХВАЛА
17.02.2015 слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 на постанову слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 16.12.2014 року про закриття кримінального провадження №0000707,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 16.12.2014 року.

В обгрунтування скарги покликається на те, що при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчий, як на доказ невинуватості водія ОСОБА_7 , посилався на висновки авто-технічних експертиз №4065 від 26.12.2013 року та №2438 від 27.08.2014 року. Однак, як встановлено судовими експертизами, під час проведення даної слідчої дії, ОСОБА_8 дав неправдиві покази щодо місця наїзду на пішохода. Просить скасувати постанову слідчого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 16.12.2014 року про закриття кримінального провадження №0000707 та зобов`язати слідчого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 для отримання об`єктивних вихідних даних для призначення авто-технічної експертизи провести слідчий експеримент з метою визначення відстані на якій наступає видимість пішохода на проїзній частині дороги та відстані між лінією руху пішохода й передньою частиною автомобіля в момент появи пішохода в зоні оглядовості, яка обмежена попутнім автопоїздом, з врахуванням встановленого експертизою місця наїзду автомобіля на пішохода.

Скаржник у судове засідання не з`явився, проте просив проводити розгляд справи без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні, кожен окремо, проти доводів скарги заперечили, оскільки вважають, що постанова винесена з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства на підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження. Просили у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, дослідивши матеріали скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000707, вважаю, що скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 слід задоволити, виходячи з нижченаведеного.

Судом встановлено, що 02.01.2015 року листом по пошті ОСОБА_5 отримав копію постанови слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000707.

У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене до слідчого судді місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови про закриття кримінального провадження.

При прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчий як на доказ невинуватості водія ОСОБА_7 посилався на висновки авто-технічних експертиз №4065 від 26.12.2013 року та №2438 від 27.08.2014 року.

При призначенні даних експертиз слідчим задавались вихідні дані, отримані під час проведення відтворення обставин та обстановки події (в редакції КПК України 1961 року) з водієм ОСОБА_7 .

Разом з тим, судовими експертизами встановлено, під час проведення даної слідчої дії, ОСОБА_8 дав покази щодо місця наїзду на пішохода, вказавши, що наїзд мав місце на проїжджій частині дороги, хоча в судових експертизах вказано, що наїзд мав місце за межами проїжджої частини дороги.

Відповідно і під час проведення з ним відтворення обставин та обстановки події (в редакції КПК України 1960 року) були отримані неправдиві дані щодо видимості пішохода з робочого місця водія, як наслідок експертам були задані неправдиві вихідні дані і відповідно отримані висновки експертиз на неправдивих вихідних даних.

У клопотанні сторони потерпілих про проведення слідчого експерименту з метою визначення відстані на якій наступає видимість пішохода на проїзній частині дороги та відстані між лінією руху пішохода й передньою частиною автомобіля в момент появи пішохода в зоні оглядовості, яка обмежена попутнім автопоїздом, з врахуванням встановленого експертизою місця наїзду автомобіля на пішохода, слідчим було відмовлено.

У відповідності до вимог п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України, закон дозволяє закривати кримінальне провадження лише у разі, якщо невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи і вичерпані можливості їх отримати.

Разом з тим, вважаю, слідчим слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 передчасно зроблено висновок про закриття кримінального провадження, оскільки всупереч вимогам, передбачених ст.ст.2,9 КПК України, не забезпечено повного, об`єктивного, неупередженого розслідування кримінального провадження і дослідження викладених у заяві скаржника фактів та обставин, зокрема, не проведено слідчого експерименту з метою визначення відстані на якій наступає видимість пішохода на проїзній частині дороги та відстані між лінією руху пішохода й передньою частиною автомобіля в момент появи пішохода в зоні оглядовості, яка обмежена попутнім автопоїздом, з врахуванням встановленого експертизою місця наїзду автомобіля на пішохода.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 не виконано вказівки старшого прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення ОСОБА_3 , які були надані 03 лютого 2014 року при скасуванні постанови про закриття кримінального провадження (а.с.327).

Окрім того, вважаю за необхідне зазначити, що в резолютивній частині оскаржуваної постанови не зазначено в діянні кого саме відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення,дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статті може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

За таких обставин, вважаю, що скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 слід задоволити та скасувати постанову слідчого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 16.12.2014 року про закриття кримінального провадження №0000707, а матеріали кримінального провадження надіслати для організації проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 - задоволити.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 16.12.2014 року про закриття кримінального провадження №0000707.

Матеріали досудового розслідування №0000707 надіслати до прокуратури Львівської області - для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1