Справа № 1329/4823/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2013м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Воробель М.М.,

з участю секретаря Чорній Л.М.,

потерпілого ОСОБА_1,

представника потерпілого ОСОБА_2,

підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_4,

захисника підсудних ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_2 українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, тимчасово непрацюючого, раніше не судився, за ч.1 ст.125 КК України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка та жителька АДРЕСА_2 українка, громадянка України, з вищою освітою, одружена, на утриманні одна неповнолітня дитина, тимчасово непрацююча, раніше не судима, за ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

30.10.2012 року до Яворівського районного суду Львівської області зі скаргою приватного звинувачення в порядку ст. 27 КПК України звернувся ОСОБА_1, в якій вказує, що 02 жовтня 2012 року, повертаючись до квартири в якій він тимчасово проживає з сім'єю, на сходовій клітці, двері відкрила ОСОБА_4. Не пропускаючи до квартири 46 ображаючи, грубо заставляла його прибрати речі, з приміщення кладової (яке належить ОСОБА_6 власнику квартири 46 в якій потерпілий проживає) і зайнятись прибиранням загального коридору. Потерпілий ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_4 показати документи на власність кладової і коридору. ОСОБА_4 сказала, що зараз покаже телефонуючи кудись. Через 2-3 хвилини з вулиці прийшов в неадекватно-збудженому стані її чоловік ОСОБА_3 і повторив вимоги своєї дружини, при цьому погрожуючи і ображаючи його нецензурними словами. Запропонувавши їм заспокоїтися, він хотів пройти у квартиру 46. Несподівано ОСОБА_3 вдарив його кулаком в обличчя. Зачепившись за поріг у коридорі він впав на підлогу, при спробі піднятись отримав від підбігаючого до нього ОСОБА_3 удари ногами в голову, а ОСОБА_4 била по ногах і животі. Він скрутився та заховав голову руками. Свідомість ніби не втрачав, але приходячи до себе відчув що погано бачить на ліве око (воно було залите кров'ю) ОСОБА_3 тримаючи ногу в нього на грудях, нецензурно лаючись, продовжував ображати, погрожувати і давати вказівки на рахунок прибирання. Підвівшись на ноги він відчував біль і слабість по тілу, побачив порвані джинси на лівому коліні і розбитий мобільний телефон, вийшов на вулицю. Далі, до вечора того дня, що із ним відбувалось пам'ятає погано, так як відчував сильний біль

-2-

голови та болі по тілу.

02 жовтня 2012 року біля 20.30 години він звернувся в відділ міліції м. Новояворівськ з заявою про побиття. По даному факту його було скеровано для проходження судово - медичного обстеження. Після даного обстеження встановлено, що нанесені йому тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Просить суд порушити кримінальну справу за ч. 2 ст. 125 КК України проти ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які на ґрунті особистих неприязних стосунків навмисно нанесли йому удари кулаками і ногами в обличчя і по тілу, заподіявши при цьому легкі тілесні ушкодження, визнати ОСОБА_1 1973 р.н. потерпілим по даній справі та стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на його користь майнову і моральну шкоду в сумі 5000 гр. (п'ять тисяч гривень), завдану йому ушкодженням здоров'я під час скоєння злочину.

09 листопада 2012 року суддею по даній скарзі було порушено кримінальну справу за ч.1 ст.125 КК України проти ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_1 було визнано потерпілим.

Однак під час судового слідства судом було встановлено інше, а саме:

ОСОБА_1, який був визнаний потерпілим суду дав показання про те, що він 02.10.2012 року в обідній час повертався до квартири, в якій тимчасово проживав з своєю сім'єю. Двері спільного коридору були зачинені, а в нього не було ключів, тому він подзвонив до сусідів, щоб йому відкрили двері. Двері йому відкрила ОСОБА_4. Коли він зайшов в спільний коридор, ОСОБА_4 почала кричати на нього, ображаючи нецензурними словами та сказала прибрати речі, які знаходяться у кладовій, а також: зайнятись прибиранням спільного коридору, а якщо він проти цього, то вона йому не дозволить тут ходити. Він відповів, що винаймає житло, власником якого є ОСОБА_6 і тому нічого в кладовій прибирати не буде. Тоді ОСОБА_4 сказала, що покличе чоловіка і почала телефонувати. Через кілька хвилин прийшов чоловік ОСОБА_3. Він був збуджений, почав ображати його. Він просив його заспокоїтись, оскільки це не його власність, однак у відповідь ОСОБА_3 наніс йому удар рукою в обличчя. Від удару він впав, а ОСОБА_3 почав копати його в різні частини тіла, не даючи змоги йому піднятись. Йому допомагала копати і ОСОБА_4. Від отриманих ударів він не зміг бачити на одне око, відчував біль по всьому тілу, а коли піднявся, то побачив, що на землі лежить розбитий його мобільний телефон, були порвані штани. Тоді він вийшов на вулицю, за ним зачинили двері і він не мав змоги потрапити в квартиру. Потім приїжджали дві дівчини з міліції, пояснень не відбирали. Вечором цього ж дня він сам пішов в міліцію і написав заяву, а наступного дня його було скеровано для проходження на судово-медичної експертизи.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 вважають дії підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протиправними та просили їх покарати відповідно до ч.2 ст. 125 КК України та стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на його користь майнову і моральну шкоду в сумі 5000 гр. (п'ять тисяч) гривень, завдану йому ушкодженням здоров'я під час скоєння злочину.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_4 свою вину в пред'явленому їй обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не визнала та дала суду показання про те, що 02.10.2012 року в обідній час вона поверталась додому з магазину. Біля дверей вона побачила потерпілого ОСОБА_1. Він був в нетверезому стані. Сказав, що немає ключів від спільного коридору. Коли вона відкрила двері той став ображати її нецензурними словами, розкидувати взуття. Вона зайшла у свою квартиру в яку також вслід за нею зайшов ОСОБА_1, який продовжував її ображати нецензурними словами. Оскільки ОСОБА_1 добровільно не хотів вийти з квартири вона подзвонила своєму чоловікові ОСОБА_3. Коли чоловік прийшов, ОСОБА_1 продовжував ображати їх нецензурними словами і між ними почалась шарпанина. Чоловік намагався виштовхнути з квартири ОСОБА_1, який не хотів добровільно вийти сам. Тоді вона взяла телефон і намагалась подзвонити в міліцію. Не додзвонившись у міліцію вона подзвонила до свого батька ОСОБА_9 і розказала йому, що у їх квартиру зайшов п'яний сусід, який ображає їх нецензурними словами і добровільно

-3-

вийти не бажає. Попросила батька, щоб той викликав міліцію і прийшов до них. Коли ОСОБА_1 почув слово міліція, то вийшов на вулицю. Через деякий час у квартиру прийшов її батько, якому вона розказала, що сталось. Пізніше з міліції прийшли дві дівчини працівниці міліції: ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Вона з чоловіком розповіли все як було, проте працівники міліції нічого не оформляли, сказали, що ОСОБА_1 та власник квартири ОСОБА_6 в нетверезому стані і з ними вони будуть розмовляти на наступний день. Більше в цей день ніяких сутичок з ОСОБА_1 ні у неї ні у чоловіка не було.

Вважає, що ОСОБА_1 міг отримати тілесні ушкодження від когось іншого, оскільки був у нетверезому стані і після сутички між ними вийшов на вулицю та вживав спиртні напої.

Вважає дане обвинувачення необґрунтованим, яке не підтверджується жодними доказами та надуманим у зв'язку з неприязними відносинами, які між ними тривали довгий час.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в пред'явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не визнав та дав суду показання аналогічні показанням ОСОБА_4 Додатково пояснив, що ОСОБА_1 під час сутички намагався вдарити його, однак він від його удару ухилився і виштовхнув його з своєї квартири у коридор. У ОСОБА_1 випав мобільний телефон, який він сказав йому підняти. Після цього ОСОБА_1 підходив до нього і погрожував розправою.

Вважає дане обвинувачення необґрунтованим, яке не підтверджується жодними доказами та надуманим у зв'язку з неприязними відносинами, які між ними тривали довгий час.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_5 ознайомившись з матеріалами справи та додатково допитавши свідків просить його підзахисних виправдати, оскільки вони не вчиняли злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Дослідивши докази по справі, представлені потерпілим (якому відповідно до вимог ст. 27 КПК України належить підтримувати обвинувачення), та докази здобуті під час судового слідства, заслухавши показання потерпілого, підсудних та свідків, суд приходить до висновку, що пред'явлене ОСОБА_3 та ОСОБА_4, обвинувачення не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні.

Судом не добуто а потерпілим ОСОБА_1 не представлено доказів, які б доказували вину у причинені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 йому тілесних ушкоджень.

Так в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала, що являється сусідкою сторін по справі. З сім'єю ОСОБА_4 у неї добрі стосунки, а з потерпілим ОСОБА_1, неприязні. Часто бачила його у під'їзді будинку п'яним, він постійно затоплює її квартиру і порушує громадський спокій, включаючи голосно музику в квартирі в якій проживає. Чула, що 02.10.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була сутичка, оскільки потерпілий зайшов в квартиру ОСОБА_3 у нетверезому стані.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 дав суду показання про те, що він являється батьком підсудної ОСОБА_4 Пригадує , що в обідній час 02.10.2012 року його донька ОСОБА_4 подзвонила йому і сказала, що її сусід ОСОБА_1 в нетверезому стані вчинив з нею сварку, ображає її нецензурними словами, без дозволу зайшов у квартиру і добровільно її покидати не збирається. Також донька просила зателефонувати в міліцію, оскільки вона туди додзвонитись не може. Він подзвонив у міліцію і направився до доньки. Коли він прийшов, донька була вся в сльозах, знервована, розказувала, що ОСОБА_1 безпричинно ображав її нецензурними словами. В квартирі був також його зять ОСОБА_3. ОСОБА_1 був у нетверезому стані, ніяких побоїв на його тілі він не бачив. Через деякий час на його виклик, прийшли дві дівчини-дільничні інспектори, які побачивши, що ОСОБА_1 був у нетверезому стані сказали, щоб він прийшов до них на наступний день, коли протре звіє і тоді у нього візьмуть пояснення. Дівчатам міліціонерам ОСОБА_13 про те, що його побили він нічого не говорив і на його обличчі ніяких тілесних ушкоджень Також на додатковому допиті, свідок ОСОБА_9 дав показання, що коли він прийшов до

-4-

доньки, то у потерпілого ОСОБА_1 ніяких ушкоджень не було. В його зятя ОСОБА_3 була розбита голова і подряпина на руці. ОСОБА_1 працівникам міліції нічого не говорив, вони його не затримували. Він був в нетверезому стані.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11, дала суду показання, що в жовтні місяці 2012 року черговий з Новояворівського відділу міліції подзвонив до неї і сказав вийти за вказаною адресою, так як виник конфлікт. Вона з напарницею ОСОБА_10 прийшли за вказаною адресою, поговорили з ОСОБА_4, яка сказала, що її ображав сусід, який вже неодноразово вчиняє скандали. Вони сказали їй прийти у відділення міліції і написати заяву. Додатково повідомила, що потерпілий був у нетверезому стані. Про те що перед їх приходом ОСОБА_1 побив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 він нічого не говорив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дала суду показання, що в жовтні 2012 року поступив виклик. Черговий подзвонив і сказав вийти за вказаною адресою, так як виник конфлікт. Вона з напарницею ОСОБА_11 прийшли за вказаною адресою. Конфлікту вже не було. ОСОБА_4 пояснила, що з нею сварився сусід ОСОБА_1, так як був в нетверезому стані. Зразу вони не брали пояснення у ОСОБА_1 тому, що той був п'яним. У ОСОБА_1 вони відібрали пояснення, коли він вечором прийшов у відділ міліції. Тілесних ушкоджень вона у ОСОБА_1 не бачила. ОСОБА_1 був на підпитку. Він брав скерування на проходження судмедекспертизи. На додатковому допиті свідка ОСОБА_10, остання пояснила, що в день конфлікту потерпілий був в нетверезому стані, поводив себе агресивно, про побиття не говорив. Його направили на судово-медичну експертизу, оскільки він в заяві написав, що його побили.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дав суду показання, що він являється сусідом сторін по справі. В день 02.10.2012 року він чув, як ОСОБА_4 кричала допоможіть, а він в цей час знаходився на сходовій клітці. Коли спустився, то побачив, як ОСОБА_3 віддавав мобільний телефон ОСОБА_1. Він запитав у сусідів, що сталось на що ті відповіли, що самі розберуться. Тілесних ушкоджень у сусідів він не бачив. Бачив, що сусід ОСОБА_1 був на підпитку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 дав суду показання, що він опитував дві сторони конфлікту, що мав місце 02.10.2012 року. Виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. Потерпілий ОСОБА_1 приніс на наступний день друковане пояснення, оскільки те, що було ним написане вечором 02.10.2012 року від руки було незрозумілим і написане дуже поганим почерком. Також свідок пояснив, що між сторонами були раніше неприязні відносини. До нього часто зверталися мешканці даного будинку в усній формі, щоб він прийняв міри до гр. ОСОБА_1, оскільки останній часто вживав спиртні напої і порушував громадський спокій. Додатково пояснив, що даний будинок знаходиться на його дільниці тому він виносив постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, на місце події в день конфлікту він не виходив. Після прийняття постанови роз'яснив потерпілому, що той може звернутися до суду з даним питанням.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16, яка являється дружиною потерпілого дала суду показання, що 02.10.2012 року з ранку вона поїхала на роботу. В обід дзвонила до чоловіка, він нічого не розповідав, а ввечері, коли вона приїхала додому, то побачила чоловіка, який був весь в синцях, побитий. Спитавши що трапилось, він розповів, що він прийшов додому та не зміг відкрити двері, подзвонив сусідам. Між ними почався спір за кладову. ОСОБА_3 бив його, а ОСОБА_4 копала ногами. Синець був під лівим оком з надрізом, також синці були на руках і ногах. Вказала, що її чоловік був тверезий. Вона порадила чоловікові піти у міліцію і написати заяву, що його побили сусіди.

На виконання постанови суду від 26.02.2013 року було проведено судово-медичну експертизу. У відповідності до висновку експерта №411 від 12.03.2013 року у гр. ОСОБА_1 були виявлені: синець, поверхневу рану та садно на обличчі, синці на лівій руці, на правій нозі, садна на руках, на правій нозі, які утворилися від дії тупих предметів, могли виникнути 02.10.2013 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження (а.с.20-21).

Також судом оглянуто та проаналізовано матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи по повідомленні гр. ОСОБА_9, 1954 року народження, жителя АДРЕСА_2, та по повідомлення гр. ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1.

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 04.10.2013 року по заяві гр. ОСОБА_1 вбачається, що між сторонами виник конфлікт на гранті неприязних відносин. В порушенні кримінальної справи відмовлено за відсутності ознак складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України і роз'яснено ОСОБА_1, що з приводу спричинення йому тілесних ушкоджень він вправі звернутися до суду в порядку приватного звинувачення.

Перевіривши та дослідивши всі матеріали справи, проаналізувавши показання свідків судом встановлено, що ніхто з них не бачили щоб обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наносили потерпілому удари по тілу та копали його.

Таким чином, крім показів самого потерпілого та показів його дружини, об'єктивні докази доведеності вини підсудних відсутні.

З суб'єктивної сторони заподіяння легкого тілесного ушкодження характеризується тільки умисною виною. В судовому засіданні не добуто а потерпілим не представлено доказів того, що саме підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 причинили йому легкі тілесні ушкодження 02.10.2012 року в квартирі АДРЕСА_1 під час сварки між ними.

Судом встановлено, що в обідній час ОСОБА_1 знаходився у нетверезому стані. Факт перебування ОСОБА_1 під час конфлікту та після нього у судовому засіданні ствердили обвинувачені ОСОБА_3, ОСОБА_4, свідки ОСОБА_9, ОСОБА_14, працівники міліції ОСОБА_10, ОСОБА_11.

Крім цього судом встановлено, що конфлікт між сторонами відбувся біля 15.00 години про, що свідчить повідомлення в міліцію ОСОБА_9./ відмовні матеріали а.с.3/, ОСОБА_1 з таким повідомленням звернувся 02.10.2012 року о 20.30 годині. У своїй заяві ОСОБА_1 просив притягнути до відповідальності лише ОСОБА_3, який побив його у коридорі без жодних причин/відмовні матеріали а.с.4-5/.

Також судом встановлено, що після конфлікту між ОСОБА_1 та сім'єю ОСОБА_3 біля 16.00 години до них приходили працівники міліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11, яким ОСОБА_1 не заявляв, що його побили. Самі працівники міліції тілесних ушкоджень в той час коли прийшли на виклик у ОСОБА_1 не бачили, а лише ствердили, що він був у нетверезому стані. Ці обставини спростовують докази потерпілого ОСОБА_1, що саме під час конфлікту з сім'єю ОСОБА_3 йому вони причинили тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ст. 2 КПК завданням кримінального судочинства є охорона прав та інтересів осіб, які беруть в ньому участь, правильне застосування закону з тим, щоб жоден невинний не був покараний.

Відповідно до ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

Дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності суд приходить до висновку, що участь підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у нанесені тілесних ушкоджень ОСОБА_1 02.10.2012 року, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як на досудовому так і під час судового слідства не доведено.

За таких обставин у відповідності до ч.2 ст. 6 КПК України, якщо в діянні особи відсутній склад злочину, суд доводить розгляд справи до кінця і постановляє виправдувальний вирок, а тому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають виправданню в пред'явленому їм обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (ред.1960 р.), суд ,-

-6-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за частиною 1 ст. 125 Кримінального кодексу України виправдати в зв'язку із відсутністю в їх діях складу злочину.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 15 днів з моменту його оголошення, через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя