Справа 127/7203/15-к
Провадження 1-кс/127/3060/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сухумі, Республіки Грузії, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженої, директора та засновника ТОВ «Лукас-Старт», раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 відповідно до протоколу зборів засновників ТОВ «ЛУКАС-СТАРТ» № 1-2014 від 24.06.2014, будучи директором ТОВ «ЛУКАС-СТАРТ», яке зареєстроване та розташоване за адресою: м. Вінниця, 2-й пров. Хмельницьке шосе, 21, діяла як службова особа, на яку статутом товариства покладено обов`язки здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарські функції, а саме: згідно з п.6.24.3 статуту керувала поточною діяльністю товариства, згідно з п.6.25.4 в процесі господарської діяльності мала право укладати та підписувати від імені товариства господарські та інші договори, загальна вартість яких не перевищує 300 000 грн. та згідно з п.6.25.8 мала право визначати посади, які необхідні для нормальної діяльності товариства, а також призначати на ці посади та звільняти з них працівників товариства.

Установлено, що ОСОБА_5 01.08.2014 уклала з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (100% акцій товариства належить Державі), в особі її представника ОСОБА_7 , договір № 01 від 01.08.2014 складського зберігання, приймання, сушки, очистки та відпуску зерна. На підставі вказаного договору ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» передало на зберігання ТОВ «Лукас-Старт» 85,26 т зерна ячменю.

Згідно п. 1.2 Договору №01 від 01.08.2014 право власності на продукцію (зерно ячменю) належить поклажодавцю (ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України») і зерновий склад не має права розпоряджатись продукцією.

Відповідно до п. 2.5 Договору №01 від 01.08.2014 термін зберігання зерна до 30.05.2015 з моменту його завезення або переоформлення.

Вказане зерно ячменю, що належить ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», фактично зберігалось в складі ПМП «Атлант» за адресою: Вінницька обл., м. Калинівка, пр. Коцюбинського, 33а, оскільки ТОВ «Лукас-Старт» згідно договору оренди майнового комплексу № 14-08-26, орендувало в останнього складські приміщення.

ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою розтрати майна ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (зерно ячменю) та використовуючи своє службове становище 07.10.2014 без погодження із ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» протиправно уклала договір купівлі продажу № 8. На підставі вказаного договору ТОВ «ЛУКАС-СТАРТ» реалізувало на ПМП «Атлант» належне ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» зерно ячменю в кількості 85,26 т.

Таким чином, директор ТОВ «Лукас-Старт» ОСОБА_5 , діючи умисно, розтратила належне ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» зерно ячменю в кількості 85,26 т, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 299/15-21 від 16.03.2015, станом на 07.10.2014 становила 170 520 грн., чим завдала державним інтересам майнової шкоди у великих розмірах.

30 березня 2015 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме показами представників ПАТ «ДПЗКУ», договором купівлі-продажу зерна ячменя, висновком експертизи та іншими матеріалами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий зазначив, що хоча ОСОБА_5 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, однак є наявність обґрунтованої підозри у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, через що остання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вагомість наявних доказів у скоєнні кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, якого у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, а також наявність ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, а саме те, що підозрювана перебуваючи на посаді директора Центру може надалі негативно впливати на хід досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваної, тому слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав за обставин, викладених в ньому.

Прокурор просив клопотання задоволити, крім цього повідомив, що підозрювана має закордоний паспорт, тому є ризик, що остання скористується ним та виїде за межі України.

Підозрювана ОСОБА_5 заперечила щодо вимог даного клопотання, пояснила, що останні 10 років вона нікуди за кордон не виїжджала та може здати слідчому на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінальної провадження №0000317, заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрювану ОСОБА_5 прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Даним клопотанням слідчий ОСОБА_4 просить забезпечити ризики, передбачені ст. 177 КПК України, шляхом обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Під час розгляду даного клопотання судом було встановлено, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на офіційні виклики слідчого остання являлася. Умислу ухилятися від слідства у неї не було. Крім того, ОСОБА_5 обіцяє добровільно надати свій закордоний паспорт на зберігання слідчому.

Слідством не надано до суду доказів повідомлення ОСОБА_5 під підпис про явку до слідчих органів та ігнорування останньою даних викликів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слід відмовити

Метою особистого зобов"язання в силу ст. 179 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заперечувала щодо застосування до неї даного запобіжного заходу, в зв`язку з тим, що остання подовжує працювати, у останньої є діти та онуки, які проживають в м. Калинівка, Вінницької області і вона їх іноді відвідує, також у ОСОБА_5 відсутній намір ухилятися від досудового слідства та суду.

Дані обставини судом взяті до уваги, крім того, суд враховує наявність постійного місця проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення. Зокрема те, що остання є особою, яка раніше не судима, має постійне місце роботи та місце проживання, а тому суд вважає за доцільне обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке зможе запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 179,182,194 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В клопотанні старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком 60(шістдесят) днів.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатись із населеного пункту м. Вінниці, Вінницької області, в якому вона зареєстрована і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого проживання та місця роботи.

- здати на зберігання слідчому паспорт для виїзду за кордон.

У разі не виконання ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків зазначених у даній ухвалі до останньої може бути застосований більш суворим запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: