Справа № 1-1393/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» грудня 2010 року Соломянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мозолевської О.М.

при секретарі Березенку В.В.

за участю прокурора Рибалка І.А.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: в ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст.89 КК України не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Своїми навмисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), підсудний ОСОБА_1 скоїв злочин за таких обставин.

Так, 19.10.2010 року, приблизно о 18 год. 20 хв., ОСОБА_1. знаходячись в маршрутному таксі № 198, на зупинці громадського транспорту «пл. Соломянська» в м. Києві, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_2, а саме: цифровий фотоапарат «Panasonic» та гаманець з грошима в сумі 180 грн., спричинивши власниці матеріальний збиток на загальну суму 1680 грн.

Отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, ОСОБА_1, вийшов з маршрутного таксі № 198 і направився на зупинку громадського транспорту «пл. Соломянська» в м. Києві, щоб поїхати за місцем проживання, а в подальшому продати викрадений фотоапарат, але на зупинці громадського транспорту був затриманий працівниками міліції.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю, щиро кається, визнає факт викрадення чужого майна, при цьому пояснив, що 19.10.2010 рок, приблизно о 18 год. 00 хв., на зупинці громадського транспорту «пл. Соломянська», він сів в маршрутне таксі № 198, щоб доїхати до свого місця проживання. Потім до маршрутки зайшла незнайома жінка, яка стала поруч з ним. У неї, в руках, він побачив сумку, яка була зачинена на блискавку. Упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, лівою рукою він відкрив сумку та дістав фотоапарат, який поклав до лівої кишені своєї куртки. Після чого, доставши фотоапарат побачив гаманець, який теж вирішив викрасти. Він знову дістав лівою рукою гаманець та поклав його до лівої кишені своєї куртки. Потім на зупинці громадського транспорту він вийшов, але був затриманий працівниками міліції, які в службовому кабінеті виявили та вилучили у нього викрадений фотоапарат та гаманець.

Показання підсудного ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння цих обставин, розяснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Виходячи з наведеного, винність ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), доведена.

Судом кваліфікуються дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185 КК України.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного в силу ст. 89 КК України не судимий (а.с.22), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 24), за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря - психіатра не перебуває ( а.с.25, 26).

Обставиною, що помякшує покарання визнано щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням вище зазначеного, враховуючи сукупність обєктивних та субєктивних передумов, а саме: тяжкість злочину, особу винного та інші вище зазначені обставини справи, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до ОСОБА_1 покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - у виді позбавлення волі зі звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 81 КПК України.

Судових витрат по справі не має.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1(одного) року і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік 6 (місяців).

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_1 такі обовязки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, залишити без змін підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази цифровий фотоапарат «Panasonic» та гаманець з грошима в сумі 180 грн. залишити у власності потерпілої ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Соломянського

районного суду м. Києва О.М. Мозолевська