Дата документу Справа № 313/1145/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1780/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2015 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2015 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євпаторія АР Крим, відбуває покарання у Веселівському виправному центрі УДПтС України в Запорізькій області №8,

звільнено умовно-достроково на невідбуту частину покарання,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою районного суду задоволено спільне подання Веселівського виправного центру управління УДПтС України в Запорізькій області (№8) та спостережної комісії Веселівської РДА та умовно-достроково звільнено ОСОБА_7 на невідбуту ним частину покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці 3 дні.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просив ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні зазначеного подання і відмовити в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від призначеного йому покарання, яке він відбуває у Веселівському виправному центрі управління УДПтС України в Запорізькій області (№8).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши позицію прокурора, який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, вивчивши письмові заперечення засудженого, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право ухвалу суду залишити без змін.

Вимагаючи скасувати ухвалу суду, прокурор виходив з того, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення, про що свідчать численні догани, які засудженим було отримано за час перебування у виправному центрі, його низькі показники норм виробітку на місці роботи, невідшкодування ним завданої шкоди.

Проте з такими запереченнями прокурора погодитись не можна з огляду на наступне.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_7 в місцях обмеження волі знаходиться з 17.10.2013 року. До цього в період з 15.04.2010 року по 17.10.2013 року відбував покарання у Вільнянській виправній колонії (№20) Запорізької області. Був працевлаштований на виробництві. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи заохочувався тричі.

До Веселівського виправного центру (№8) прибув 17.10.2013 року внаслідок прийняття Вільнянським районним судом Запорізької області ухвали від 12.09.2013 року ухвали , якою ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі замінено в порядку ст.82 КК на обмеження волі. Такого рішення суд дійшов внаслідок того, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення.

Відбуваючи подальше покарання у виді обмеження волі у Веселівському виправному центрі, ОСОБА_7 був працевлаштований на виробництві установи, на виробничому об`єкті «Альтернативне паливо».

За час відбування покарання характеризується задовільно. Засуджений дійсно допустив порушення встановленого порядку відбування покарання у виправному центрі, за що має 9 стягнень, на що зауважує прокурор.

Проте судова колегія звертає свою увагу на те, що районний суд вірно виходив з того, що всі вказані догани погашено. Вони мали місце рік потому. Крім того, зазначені стягнення мали місце у досить стислий період: 3 догани з 26.08.2014 року по 28.08.2014 року, 4 догани з 30.09.2014 року по 16.10.2014 року, з яких 10 діб ОСОБА_7 відбував покарання в ДІЗО. Решта 2 покарання мали місце ще у 2013 та в травні 2014 року.

Проте на теперішній час згідно характеристики засудженого ОСОБА_7 після проведеної виховної роботи зробив належні висновки виходячи із своєї поведінки. Всі стягнення у встановленому законом порядку погашені. Адміністрацією установи заохочувався тричі.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 КВК бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «Професія», «Фізкультура і спорт». Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов. На профілактичному обліку не перебуває.

Заохочувальна норма: згідно ст. 81 КК України - умовно-дострокове звільнення після відбуття 2/3 строку покарання - 21.07.2014 року.

Представник Веселівського ВЦ-8 під час судового розгляду наполягав на задоволенні подання відносно засудженого ОСОБА_7 та просив суд засудженого звільнити умовно-достроково на невідбуту частину строку покарання 1 рік 3 місяці 3 дні.

Секретар спостережної комісії Веселівської райдержадміністрації Запорізької області у судовому засіданні також не заперечувала проти задоволення подання.

Згідно ст.81 КК до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На переконання судової колегії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що матеріали провадження, дослідженні ним у судовому засіданні пояснення представника Веселівського ВЦ-8 та секретаря спостережної комісії Веселівської райдержадміністрації Запорізької області, свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому з огляду на положення ст. 81 КК може бути умовно-достроково звільненим від подальшого відбування покарання.

Наведені в апеляційній скарзі прокурора заперечення висновків суду в цій частині не спростовують, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Разом з тим, судова колегія звертає свою увагу на те, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали суду помилково зазначено прізвище засудженого « ОСОБА_8 » замість правильного « ОСОБА_9 лпак». Тому під час виконання ухвали районного суду необхідно виходити з того, що ухвалу постановлено відносно саме Колпака ОСОБА_10 , і саме ця особа підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ухвали Веселівського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 в цій справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4