Справа № 11а-41/2010 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Категорія: ч.1 ст.125, ст.126 КК України Доповідач: Ревер В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Леона О.І.

суддів Ревера В.В., Танечника І.І.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2

засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляційними скаргами засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_3 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2009 року,

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та жительку АДРЕСА_1, раніше не судиму,

засуджено за ч.1 ст.126 КК України до штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Стягнуто з засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4, солідарно, на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 завдану злочином моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

Міру запобіжного заходу засудженим до вступу вироку в законну силу обрано підписка про невиїзд.

Вироком суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними і засуджені за те, що 21 листопада 2007 року, біля 18 год. 30 хв., по місцю свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, на горищі будинку почали ображати ОСОБА_1, а згодом і бити. На крик про допомогу прибіг ОСОБА_2, якому підсудний ОСОБА_3 почав також наносити удари по голові, тулубі та руках, в результаті чого потерпілим було спричинено легкі тілесні ушкодження.

Крім цього підсудний ОСОБА_3, 25 листопада 2007 року, біля 14 год., по місцю свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, на сходовій площадці між першим та другим поверхом, накинувся на ОСОБА_1 з ножем, яка закрившись тазиком намагалася втекти. Та підсудний ОСОБА_3 почав наносити удари ногами по спині і ногах, а ОСОБА_4 нанесла удари по тулубу чоботами та кинула їх у потерпілу в результаті чого потерпілій було спричинено легкі тілесні ушкодження.

Засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали апеляції, аналогічні за змістом та вимогами.

В мотивах вказують, що вирок суду є необґрунтованим, до уваги взято лише пояснення потерпілих, натомість не дано оцінку їх показанням та показанням свідків, які пояснювали, що вони не могли вчинити ці дії, так як були в гостях. Звертаючись до суду із скаргами, потерпілі таким чином намагаються заставити їх змінити місце проживання.

Також у вироку не конкретизовано, за які саме дії притягнуто ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, ким конкретно заподіяно ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Просять скасувати вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2009 року та закрити провадження по справі з підстав передбачених п.1 ст.6 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підтримання апеляцій, пояснення потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про безпідставність таких та залишення без зміни вироку суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені апелянтами доводи, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають до часткового задоволення.

Постановлений судом першої інстанції вирок підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, виходячи з наступного.

При розгляді справи допущено істотні порушення кримінально-процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.367 КПК України є підставою до скасування даного вироку суду.

Як вбачається з змісту постанови про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4, така порушена лише по епізоду заподіяння 21 листопада 2007 року тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 При цьому вироком суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними та засуджено також і за події 25 листопада 2007 року, що є неприпустимим, оскільки кримінальна справа не порушувалася.

Поряд з цим, відповідно до ст. 76 КПК України, для встановлення тяжкості і характеру тілесних ушкоджень, обовязково призначається експертиза.

По даній справі судом взяті до уваги та використані, як доказ вини підсудних, акти судово-медичного дослідження (обстеження) потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про наявність в них тілесних ушкоджень, що є також грубим порушенням кримінально-процесуального законодавства. При цьому в матеріалах кримінальної справи містяться лише копії зазначених актів.

Відповідно до ст.334 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину.

Формулюючи обвинувачення ОСОБА_4, суд взагалі не зазначив в чому полягали її протиправні дії. Диспозиція ч.1 ст.126 КК України передбачає умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. Однак, як вбачається з вироку суду, діями ОСОБА_4 потерпілим спричинені легкі тілесні ушкодження. Таким чином не зрозуміло за що ж засуджена ОСОБА_4

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що судом, при розгляді даної справи, допущені істотні порушення кримінально-процесуального законодавства, а тому вирок підлягає скасуванню. Справу слід скерувати на новий судовий розгляд в процесі якого усунути зазначені порушення та при йняти законне та обґрунтоване рішення.

Апеляції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід задоволити частково, лише щодо вимоги про скасування вироку. Оскільки справа скеровується на новий судовий розгляд, вимога апеляції про закриття кримінальної справи на підставі п.1 ст.6 КПК України не підлягає до задоволення.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 362, 366, 367 КПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду м. Львова від 19 жовтня 2009р. щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасувати.

Справу повернути на новий судовий розгляд в цей же суд іншим складом суду.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7