АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/342/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/43/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 10 лютого 2016 року апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження №0000001 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисник ОСОБА_9

потерпілий ОСОБА_10

представник потерпілого ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження №0000001 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та направити обвинувальний акт з додатками на новий судовий розгляд в той же суд за стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України за наступних обставин.

ОСОБА_6 , 31 грудня 2014 року приблизно о 04 годині 30 хвилин, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , групою осіб, діючи умисно та з корисливих мотивів, маючи намір спрямований на відкрите заволодіння чужим майном з проникненням в житло, шляхом вільного доступу проникли в житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де з кімнати житлового будинку відкрито викрали паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , грошові кошти у розмірі 200 гривень та банківську картку «Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_10 , на рахунку якої знаходились кошти останнього в розмірі 4000 грн. Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, та розпорядились викраденим майном на свій розсуд, а також скориставшись викраденою банківською карткою «Банк Аваль», зняли з рахунку грошові кошти в розмірі 4000 грн. та привласнили їх собі, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 4.200 гривень.
Під час судового засідання від потерпілого ОСОБА_10 та його представника ОСОБА_11 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 є онуком потерпілого, а обвинувачений ОСОБА_7 був найманим працівником у потерпілого. На підставі вивчених матеріалів кримінального провадження,судом було встановлено , що обвинувачений ОСОБА_6 є онуком потерпілого, а обвинувачений ОСОБА_7 був найманим працівником у потерпілого.Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.3 ст.186 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення .Згідно п.7 ч.1 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_10 не має жодних претензій до онука ОСОБА_6 та найманого ним працівника ОСОБА_7 , та дане кримінальне провадження є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, відповідно до п.7 ч.1 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України, потерпілий ОСОБА_10 відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні, тому суд прийняв рішення, що дане кримінальне провадження має бути закритим.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на ті обставини, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_11 підтримали своє клопотання щодо закриття кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.3 ст.186 КК України. Потерпілий пояснив, що обвинувачений ОСОБА_7 працював у нього на підставі трудової угоди від 27 грудня 2014 року, роботу мав закінчити 31 грудня 2015 року. Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 був найманим працівником у потерпілого. Прокурор вважає, що вказана угода не є підставою для закриття кримінального провадження та долучена з метою ухилення від кримінального відповідальності, оскільки складення з порушенням норм чинного трудового законодавства. Таким чином, суд першої інстанції закрив кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 з урахуванням трудового договору між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 , який не може вважатися дійсним. Суд першої інстанції не перевірив легітимність вказаного договору, чим фактично прийняв підставою для закриття провадження недійсний договір.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу частково ,просив апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції задовольнити , а ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року скасувати, призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_11 в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, кожен окремо, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, а ухвалу суду першої інстанції просили залишити без змін.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п.7 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, а згідно з вимогами частини шостої, якщо обставини, передбачені пунктом 7 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Так кримінальне провадження закрито у відношенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.186 КК України.

Згідно ухвали суду та досліджених у судовому засіданні документів, а саме свідоцтва про розірвання шлюбу (том 1 а.кп.140), рішення суду від 13.12.1999 р. (том 1 а.кп.31), копій паспорта ОСОБА_6 та його матері ОСОБА_12 (том 1 а.кп.138, 139, 141), мати ОСОБА_6 уроджена ОСОБА_13 , батьком якої є ОСОБА_10 потерпілий по справі.

Тобто згідно наданих документів, судом вірно зроблено висновок, що обвинувачений ОСОБА_6 є онуком потерпілого ОСОБА_10 і судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про те, що кримінальне провадження за ч.3 ст.186 КК України за даних обставин є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення і закривається у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення у відношенні свого онука ОСОБА_6 .
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у апеляційній скарзі прокурора відсутнє обґрунтування незаконності оскаржуваного рішення стосовно ОСОБА_6 , а отже, вказана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
В той же час, колегія суддів погоджується з тим, що стосовно ОСОБА_7 дана ухвала винесена передчасно.
Так, згідно ст.21 КЗпП України, трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначеною цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно п.п.2, 5 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджену наказом Міністерством праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року, укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи.
Відповідальна особа центру зайнятості в день подання фізичною особою (або дорученням уповноваженою нею особою) трудового договору, а у разі відсутності працівника при проведенні реєстрації трудового договору - в день подання фізичною особою (або дорученням уповноваженою нею особою) документів, передбачених пунктом 4 цього Порядку, реєструє його у книзі реєстрації трудових договорів за формою, згідно з додатком. Трудовому договору присвоюється номер, за яким він зареєстрований у книзі, і ставиться дата його реєстрації.
Як видно з оригіналу трудового договору від 27 грудня 2014 року, залученого до матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_7 не дотримались вимог наведеного вище трудового законодавства при укладенні трудової угоди (том 2 а.кп.27-28).
А отже, суд першої інстанції, закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України прийняв до увагитрудовий договір між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 , який не може вважатися дійсним.
Порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції, є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність та обґрунтованість ухваленого судового рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції про закриття провадження щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції задовольнити частково.

Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року в частині закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 тс.284 КПК України відносно ОСОБА_7 скасувати і справу відносно ОСОБА_7 направити на новий судовий розгляд до того ж суду зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4