печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу, яка подана ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури м. Києва, щодо не розгляду клопотань від 11.06.2014, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва щодо не розгляду клопотань.

У поданій скарзі ОСОБА_3 ставить вимогу визнати протизаконною та протиправною бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000391 та зобов`язати слідчого виконати клопотання від 11.06.2014.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_3 зазначає, що 11.06.2014 ним подано клопотання № 4/2, № 6/3, № 7/2 до прокуратури міста Києва, про результати розгляду або вирішення поданих клопотань ОСОБА_3 не повідомлявся.

Особа, що подала скаргу ОСОБА_3 просив скаргу розглядати у його відсутність.

Представник прокуратури м. Києва у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд скарги, предметом якої є її бездіяльність стосовно невнесення відомостей до ЄРДР.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник прокуратури м. Києва, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, не подав доказів на спростування доводів скарги, що є проявом принципу змагальності, а відтак суд визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, вивчивши подані письмові докази, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 до прокуратури м. Києва подав клопотання з вимогами вчинити слідчим дії у межах кримінального провадження № 0000391.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

А саме, у ч. 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

У будь-якому випадку, про результати розгляду клопотання особа, яка заявила його, повідомляється.

Із змісту скарги ОСОБА_3 , вбачається, що клопотання від 11.06.2014 не були розглянуті, рішення по суті не винесено та не повідомлено заявника про результат розгляду.

Вимоги ОСОБА_3 визначені у скарзі як зобов`язання виконати клопотання не підлягають задоволенню, з тих підстав, що під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора у порядку Глави 26 КПК України слідчий суддя може надавати оцінку виключно стосовно бездіяльності, що полягає у не розгляді слідчим клопотання, не вступаючи у площину розгляду його змісту.

Отже, приходжу до висновку про наявність факту бездіяльності, що полягає у не виконанні положень ст. 220 КПК України, а саме не вчинення належних дій стосовно розгляду клопотань.

Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 , що подані ним 11.06.2014 до прокуратури міста Києва, відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу, яка подана ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури м. Києва, щодо не розгляду клопотань від 11.06.2014 задовольнити частково.

Зобов`язати компетентних осіб прокуратури м. Києва розглянути клопотання ОСОБА_3 від 11.06.2014 р.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1