№ 1-кс-760-4908-14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09. 10. 2014 слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на дії Солом`янського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві, щодо зупинення розслідування по кримінальному провадженню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на дії Солом`янського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві, щодо зупинення розслідування по кримінальному провадженню.
Скарга вмотивована тим, що 28 квітня 2001 року прокуратурою м. Києва була порушена кримінальна справа №50-2745 за ч.2 ст.143 КК України за фактом заволодіння шляхом обману та зловживання довірою майном ОСОБА_4 : квартирою АДРЕСА_1 .
В ході проведення слідчих дій було встановлено, що головними фігурантами злочину є - Каземірови: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які вже вчиняли подібні злочини.
У 2002 році ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були знайдені.
Скаржник зазначає, що через фальсифікацію протоколів слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 та ОСОБА_6 уникли від покарання.
Згодом, ОСОБА_8 знайшли, вона була засуджена Деснянським районним судом м. Києва за ст.307 ч.1 КК України - виготовлення та збут наркотиків і відбувала покарання у Чорноморській ВТК-74.
17.01.2007 року матеріали кримінальної справи № 50-2745, виділивши в окреме провадження, надіслали до Солом`янського районного суду м. Києва за обвинуваченням ОСОБА_8 в скоєнні злочину за ст.143 ч.2 КК України відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_9 . ОСОБА_8 привозили з колонії на судове засідання, суддя Скорик - зняв обвинувачення зі злочинниці.
Згодом, Апеляційним судом м. Києва відновлено судове провадження, під головуванням іншого судді Солом`янського районного суду м. Києва.
ОСОБА_8 встигла звільнитися умовно-достроково, переїхала жити до смт. Черняхова, Житомирської області, прописалася за адресою: АДРЕСА_2 , отримала новий паспорт, адреси місце проживання змінювала, коли дізнавалась що проти неї порушена кримінальна справа.
Через деякий час скаржник несподівано дізналась, що 28 грудня 2011 року відбулося судове засідання у Солом`янському районному суді по кримінальній справі № 1-7/11 без представників потерпілих і потерпілого ОСОБА_4 , без повідомлення скаржника.
Через три місяці 06.04.2012 р. кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст.143 ч.2 КК України (в редакції 1960 р.) було надіслано до прокуратури міста Києва для додаткового розслідування, однак до прокуратури міста Києва за 2012-2013 pp. Вказана кримінальна справа не надходила, згідно інформації канцелярії прокуратури.
18 серпня 2014 року, скаржнику надійшов лист із Солом`янської прокуратури м. Києва № (10-59) 9019 від 31.07.2014 р. з повідомленням про те, що 21.02.2013 р. ОСОБА_8 оголошено в розшук та досудове розслідування провадження № 0001130 зупинено.
ОСОБА_8 була оголошена в розшук ще 10.03.2010 p., розшукова справа № 09-3093 від 24.09.2010 p., ОСОБА_10 - ще у 2004 p., розшукова справа № 092242 від 21.09.2004 р. і від 15.12.2012 р.
Скаржник зазначає, що ОСОБА_10 прописана у АДРЕСА_3 , однак вказану адресу слідчі жодного разу не перевіряли.
ОСОБА_7 , громадянка Росії, прописана - АДРЕСА_4 , і тому, у постанові від 28 грудня 2011 р. написано, ОСОБА_8 в Житомирській області смт.Черняхів не значиться зареєстрованою - не відповідає дійсності.
До 30 квітня 2013 р. ОСОБА_8 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Квартиру ОСОБА_9 відсудили, вказане рішення було прийнято Шевченківським районним судом м. Києва.
Скаржник зазначає, що за вказівкою прокуратури міста Києва матеріали кримінальної справи № 50-2745 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 в скоєнні злочину за ст.190 ч.4 КК України відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_4 25.02.2009 року направили до СВ Деснянського РУ ГУ МВС України для розслідування, яке триває по даний час.
Також, досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001278 було зупинено, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.07.2014 р. - відновлено досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001278, від 14 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Скаржник зазначає, що не зважаючи на наявність такої інформації, права потерпілого ОСОБА_4 залишаються незахищеними.
З огляду на зазначене скаржник просила суд зобов`язати слідчого Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві відновити досудове розслідування у кримінальній справі № 50-2745 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України (кримінальна справа № 1 -7/11).
В судовому засіданні скаржника скаргу підтримала та просила про її задоволення.
Представник Солом`янського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 28 квітня 2001 року прокуратурою м. Києва була порушена кримінальна справа №50-2745 за ч.2 ст.143 КК України за фактом заволодіння шляхом обману та зловживання довірою майном ОСОБА_4 : квартирою АДРЕСА_1 .
В ході проведення слідчих дій було встановлено, що головними фігурантами злочину є - Каземірови: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які вже вчиняли подібні злочини.
У 2002 році ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були знайдені.
17.01.2007 року матеріали кримінальної справи № 50-2745, виділивши в окреме провадження було надіслано до Солом`янського районного суду м. Києва за обвинуваченням ОСОБА_8 в скоєнні злочину за ст.143 ч.2 КК України відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ОСОБА_8 .
Згодом, Апеляційним судом м. Києва відновлено судове провадження, під головуванням іншого судді Солом`янського районного суду м. Києва.
06.04.2012 р. кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст.143 ч.2 КК України (в редакції 1960 р.) було надіслано до прокуратури міста Києва для додаткового розслідування, однак до прокуратури міста Києва за 2012-2013 pp. вказана кримінальна справа не надходила, згідно інформації канцелярії прокуратури.
18 серпня 2014 року, скаржнику надійшов лист із Солом`янської прокуратури м. Києва № (10-59) 9019 від 31.07.2014 р. з повідомленням про те, що 21.02.2013 р. ОСОБА_8 оголошено в розшук та досудове розслідування провадження № 0001130 зупинено.
Скаржник стверджує, що за вказівкою прокуратури міста Києва матеріали кримінальної справи № 50-2745 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 в скоєнні злочину за ст.190 ч.4 КК України відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_4 25.02.2009 року були направлені до СВ Деснянського РУ ГУ МВС України для розслідування, яке триває по даний час.
Вбачається, що досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001278 було зупинено, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.07.2014 р. - відновлено досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001278, від 14 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Положеннями ст. 303 КПК України встановлено певний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Зважаючи на викладене вище, з урахуванням того, що зупинення провадження порушує права потерпілого ОСОБА_4 , вбачається що вимоги скаржника є обґрунтованими, а тому скарга підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на дії Солом`янського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві, щодо зупинення розслідування по кримінальному провадженню задовольнити.
Зобов`язати Начальника Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві відновити досудове розслідування у кримінальній справі № 50-2745 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України (кримінальна справа № 1 -7/11).
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1