ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці «23» листопада 2010р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Давнього В.П.

Суддів Горецької С.О., Станковської Г.А.

при секретарі Маковійчук М.М.

адвоката ОСОБА_1

за участю прокурора Єжелева П.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями помічника прокурора Садгірського району м. Чернівців ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_3, на вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 16 серпня 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого:

1.Садгірським районним судом м.Чернівці

26.02.1998 року за ст. ст. 81 ч.З, 140 ч.2, 42 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі;

2.Садгірським районним судом м.Чернівці

22.04.2004року за ст. 307 ч.І, 69 КК України до

1 року позбавлення волі,

3.Садгірським районним судом м.Чернівці

24.10.2005року за ст. 185 ч.2 КК України, 1 року 6 місяців позбавлення волі,

засуджено за ст.ст. 342 ч.2, 345 ч,2, 185 ч.2 КК України по яких йому призначено покарання:

-за ч.2 ст.342 КК України - 1 рік позбавлення волі;

-за ч.2 ст.354 КК України - 2 роки позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_4 виді 3 років позбавлення волі.

Справа №11-409/2010 р. Головуючий у І інстанції Плаван В.О.

Категорія ст.ст.185ч.2,342ч.2, Доповідач Давній В.П.

345ч.2 КК України

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишено тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обчислено з моменту затримання, а саме -

30.09.2009року.

Вирішено долю речових доказів.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_3 визнаний винуватим та засуджений за те, що 08.09.2009 року біля 00:30 год. перебуваючи у квартирі свого знайомого ОСОБА_5. за адресою м. Чернівці вул. Чудейській, 6/1. розпиваючи разом із своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спиртні напої, між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник конфлікт, який в подальшому періс у сварку, після якої між ними почалась бійка. Про неправомірні дії засудженого, ОСОБА_7 повідомила чергового УМВС України у Чернівецькій області, який у свою про вказаний інцидент повідомив працівників батальйону патрульно-г а служби УМВС України б Чернівецькій області ОСОБА_8 та ОСОБА_9С здійснювали патрулювання території Садгірського району м. Чернівці по охорон: громадського порядку.

Після чого біля 01:00 год. ночі 08.09.2009 року працівники міліції ОСОБА_8:-:

B.Ю та ОСОБА_9, виконуючи свої службові обов'язки, прибути з: вищевказаною адресою, висловили законну вимогу ОСОБА_3, пре припинення його неправомірних дій щодо порушення громадського порядку Однак, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння привселюдно порушуючи громадський порядок та встановлені в суспільств правила поведінки став виражатися на адресу працівників міліц: нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою. Після вказання дій, до підсудного підійшли працівники слідчо-оперативної групи: Садгірського РВ УМВС України у Чернівецькій області, які також приїхапп на виклик та запропонували засудженому проїхати з ними до Садгірськог: РВ УМВС України в Чернівецькій області для з'ясування обставин данеє: конфлікту. Законні вимої працівників правоохоронного органу ОСОБА_3 проігнорував та категорично відмовився їх виконувати. У зв'язку з чиє працівники УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стали виводити ОСОБА_3 на подвір'я буд. №6 по вул. Чудейській м. Чернівці.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3, усвідомлюючи, що інспектори БПС УМВС України у Чернівецькій області Грінік В.Ю. Педурару С.С. є працівниками правоохоронного органу, діючи уми::-: відмовився виконати вимоги працівників правоохоронного органу та вчпн : їм активину фізичну протидію, а саме: виривав від працівників міліції руки, впирався та чинив активну протидію здійсненню представникам правоохоронного органу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 своїх службих обов'язків.

Продовжуючи свої злочинні дії підсудний ОСОБА_3 08.09.2009 року біля 01:00 год. ночі на подвір'ї житлового будинку за адресою м.Чернівці вул. Чудейській, буд.№ 6, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є працівниками правоохоронного органу, діючи умисно спробував вирватись від працівників БПС УМВС України у Чернівецькій області ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які намагались застосувати до нього спецзасіб - наручники. Піл час вказаних подій підсудний ОСОБА_3 вчиняв активну фізичне протидію працівникам міліції, вирвав від працівника міліції ОСОБА_9 руку, упирався, умисно блокував рухи працівників міліції, а також умисно зубами вкусив за безіменний палець правої руки працівника БПС УМВС України у Чернівецькій області ОСОБА_8, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді садни в ділянці 4-го пальця правої кисті, які згідно висновку експерта № 2503 від 18.09.09. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, підсудний ОСОБА_3 29.09.2009 року біля 16 год. 30 хв. перебуваючи на ринку «Господар», що розташований за адресою: м. Чернівці вул. Ірини Вільде, 3, проходячи повз торговий павільйон приватного підприємця ОСОБА_10, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись неуважністю потерпілої ОСОБА_10, після чого з прилавка вказаного торгового павільйону викрав гроші в сумі 680 грн., які належали потерпілій. Відтак швидкими кроками підсудний з викраденими грошима став відходити від прилавка потерпілої та місця скоєння злочину, та мав реальну можливість розпоряджатись викраденим, однак потерпіла помітивши викрадення у неї грошей почала кричати в сторону ОСОБА_11, після чого засуджений був затриманий сторонніми особами неподалік від місця вчинення злочину, які разом з потерпілою виявили та вилучили у засудженого ОСОБА_3 викрадені ним гроші в сумі 680 грн.

На вказаний вирок подана апеляційна скарга помічника прокурора Садгірського району м. Чернівців ОСОБА_2 в якій вона порушує питання про скасування вироку районного суду та постановлення свого вироку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що районний суд безпідставно перекваліфікував дії ОСОБА_3 з ст. 186 ч.2 на 185 ч.2 КК України, оскільки вважає, що в діях останнього є ознаки відкритого викрадення чужого майна, тобто грабежу.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_3 просить виправдати його за ст.345 ч.2 КК України, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад цього злочину, при цьому також просить помякшити призначену йому міру покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скаргу, пояснення засудженого ОСОБА_3 та в його інтересах адвоката ОСОБА_1, які підтримали доводи апеляційної скарги засудженого, та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши по справі часткове судове слідство, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення.

Винуватість засудженого ОСОБА_3 у вчиненні опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків щодо охорони громадського порядку, відповідно до матеріалів кримінальної справи, доведена зібраними по справі доказами, їм дана правильна юридична оцінка, та вона ніким не оспорюється.

Кваліфікація дій засудженого за ст.342 ч.2 КК України відповідає встановленим обставинам справи, в апеляційних скаргах не заперечується і є правильною.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 за ст.345ч.2 КК України у вчиненні умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у звязку з виконанням цим працівником службових обовязків, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними у судовому засідання доказами.

Так, з показів самого засудженого ОСОБА_3, які були дані ним під час розгляду справи в суді першої інстанції, він не заперечує той факт, що під час того, як він вчиняв опір працівникам міліції, тобто чинив їм активну фізичну протидію, виривав від працівника міліції ОСОБА_9 руку, бокував їхні руки, та під час виривання від працівників міліції, він вкусив одного з них за палець.

Показами потерпілого ОСОБА_8, які він дав під час розгляду справи, підтверджується той факт, що під час припинення хуліганських дій засудженого ОСОБА_3, останній вкусив його за безіменний палець, внаслідок чого йому були заподіянні тілесні ушкодження.

Вказані покази підтверджуються показами свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Крім цього, його вина за вказаним епізодом, підтверджується рапортами працівників Сад гірського РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с. 13- 16), актом судового - медичного дослідження №2401 (а.с. 19), висновком судово-медичної експертизи №2503 втор. Від 18.09.2009 року (а.с. 156).

А тому, колегія суддів вважає, що районний суд давши належну оцінку вказаним показам засудженого, потерпілого та свідків, обґрунтовано поставив їх в основу вироку, оскільки вони є послідовними доповнюють один одного та узгоджуються із іншими матеріалами справи, а невизнання вини засудженим ОСОБА_3 за ст.345 ч.2 КК України правильно розцінено судом, як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

Крім цього, органом досудового слідства було предявлено обвинувачення ОСОБА_3 за ст.186 ч.2 КК України, яке під час розгляду справи в суді перекваліфіковано на ст.185ч.2 КК України, оскільки на думку суду, під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження направленість умислу засудженого на відкрите заволодіння майном потерпілої, а суд прийшов де висновку, що майно потерпілої було викрадено таємно.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись.

З показів потерпілої ОСОБА_10, які були оголошені в судовому засіданні вбачається, що вона будучи приватним підприємцем та здійснююче торгівельну діяльність на ринку «Гсподар», що розташований по вул. І. Вільде З, що в м. Чернівцях, 29.09.2009 року біля 16.00 год. До її кіоску підійшов ОСОБА_3 та роздивлявся товар, який знаходився, на прилавку, нічого ш купляв, а потім зник з її поля зору. Через кілька хвилин до кіоску підійшла дівчина, яка бажала придбати наручний жіночий годинник, при цьому почувши за спиною шум, вона обернула голову і побачила, що невідомий хлопець, а саме ОСОБА_3, який кілька хвилин тому знаходився біля прилавку кіоску почав швидко відходити від її прилавку. Після чого вона помітила, що в коробці, де зберігалася виручка, відсутні гроші. Після чого вона почала бігти за ним та кричати йому в слід, а в подальшому його затримали продавці ринку. Підбігши до затриманого хлопця, вона з його куртки витягнула гроші в сумі 680 грн., які були в неї викрадені.

Відповідно до п.4 ч.З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

При цьому грабіж потрібно вважати закінченим з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатись чи користуватись ним.

Допитаний в судовому засіданні засуджений ОСОБА_15 показав, що він мав реальну можливість розпоряджатись викраденими грошима потерпілої ОСОБА_10, оскільки мав реальну можливість їх сховати.

А тому, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 розпочав свої дії як таємне викрадення чужого майна, але був виявлений потерпілою ОСОБА_10, при цьому засуджений мав реальну можливість розпоряджатись викраденим, його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України.

Враховуючи особу засудженого ОСОБА_3, а також обтяжуючі та помякшуючі його вину обставини, які навів у вироку суд першої інстанції колегія суддів вважає, що він повинен відбувати покарання у місцях позбавлення волі.

При цьому, враховуючи позитивну характеристику засудженого ОСОБА_3, його активне сприяння у розкритті злочинів, а також те, що на його утриманні є малолітня дитина, колегія суддів вважає за необхідне призначити йому мінімальне покарання, яке передбачена санкцією ст.186 ч.2 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323-325, 332-335, 365, 366, 367 378 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_15 залишити без задоволення.

Апеляцію помічника прокурора Садгірського району м. Чернівців ОСОБА_2 задовольнити.

Вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 16 серпня 2010 року щодо ОСОБА_3 в частині його засудження за ст.185ч.2 КК України - скасувати.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_3 з ст. 185 ч.2 КК України на ст. 186 ч.2 КК України.

Призначити ОСОБА_3 за ст.186 ч.2 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити утримання піл вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислити з З0 вересня 2009 року.

В решті частині вирок щодо ОСОБА_3 залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду Чернівецької області може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних і цивільних справ протягом одного місяця з моменту проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_3 протягом такого ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий В.П.Давній

Судді Г.А.Станковська

ОСОБА_16

Згідно з оригіналом: суддя

Апеляційний суд Чернівецької області

м. Чернівці, вул. Емінеску, 4, 58002, (0372) 55-34-03