Справа № 11а-350 / 2010 р. Головуючий у І інстанції Березюк Г.М.
Постанова про умовно-дострокове Доповідач Яременко О.Д.

про звільнення від покарання

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Яременка О.Д.,

суддів Партики І.В., Тенюха В.П.,

з участю прокурора Максимчука А.М.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляцією захисникаадвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 28 грудня 2009 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою суду відмовлено в поданні начальника Миколаївської виправної колонії № 50 та голови спостережної комісії при Миколаївській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України,

засудженого згідно з вироком Іваничівського районного

суду Волинської області від 18 вересня 2006 року та

ухвали Верховного Суду України від 11 березня 2008

року за ч.2 ст. 121 КК України на сім років позбавлення волі

В мотивах постанови зазначено, що суд не знаходить підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до ОСОБА_2, оскільки 26 грудня 2009 року він допустив порушення встановленого режиму, в звязку з чим на нього було накладено дисциплінарне стягнення. Крім того, суд врахував і те, що невідбутий строк покарання у ОСОБА_2 складає понад три роки.

На вказану постанову захисник засудженого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 подав апеляцію.

В своїй апеляції захисник не погоджується з рішенням суду, вважає, що суд неповно та необєктивно дослідив обставини та причини вчиненого ОСОБА_3 порушення, за яке на нього було накладено дисциплінарне стягнення. При цьому покликається на те, що факту самого порушення взагалі не було, а суд, розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2, не врахував його поведінку за весь період відбування ним покарання, не врахував, що він раніше не був судимий а злочин, за який відбуває покарання, скоїв будучи неповнолітнім.

Просить дану постанову суду скасувати а матеріали справи повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_1, який підтримав подану апеляцію, думку прокурора, який заперечив проти поданої апеляції та просив постанову суду залишити без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог п.2 ст.107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 засуджений за вчинення тяжкого злочину, під час відбування покарання допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, за що до нього було застосоване стягнення у виді попередження.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку, що немає переконливих доказів того, що ОСОБА_3 довів своє виправлення, підтвердив це своїми реальними діями, зразковою поведінкою і чесним ставленням до виконання покладених на нього обовязків.

На підставі наведеного колегія суддів вважає за необхідне відмовити захиснику засудженого в задоволенні його апеляції.

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляцію захисника адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 28 грудня 2009 року, якою засудженому ОСОБА_2 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання залишити без зміни.

Головуючий :

Судді :