Справа № 146/996/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" жовтня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого,
адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Томашпіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
: В С Т А Н О В И В:
11 червня 2015 року біля 20:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на леваді, яка розташована біля домогосподарства ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , в ході словесної суперечки з останнім, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область обличчя, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа без зміщення, саднів обличчя, які висновком експерта №62 від 13.07.2015 року за ступенем тяжкості віднесені до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні за обставин викладених в обвинувальному акті визнав частково, заявлений цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав часково, щодо відшкодування моральної шкоди заперечує і по суті пред`явленого обвинувачення суду пояснив, що 11.06.2015 року біля 20:00 год., коли він разом зі своїми батьками проходили по леваді біля домогосподарства потерпілого, з яким родина обвинуваченого тривалий час перебуває у неприязних відносинах, між ними, тобто обвинуваченим і потерпілим виникла словесна суперечка в ході якої останній нецензурно висловлювався на адресу матері обвинуваченого. Така поведінка потерпілого обурила обвинуваченого, а тому він наніс потерпілому кулаком правої руки один удар в обличчя від якого останній впав на землю. Коли потерпілий підвівся із землі, то обвинувачений бачив як у нього з носа текла кров. Після цього обвинувачений з батьками пішов додому. Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнає частково, згоден сплатити витрати на лікування потерпілого в розмірі не більше 1000 грн. і просить суд відмовити у відшкодуванні витрат пов`язаних з томографічним дослідженням потерпілого, так як потерпілим не доведено, що таке обстеження, а саме голови та шийного відділу хребта, йому призначалося лікарем і що це дослідження є наслідком заподіяних ним (обвинуваченим) тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток носа. Оскільки ним потерпілому було нанесено лише удар кулаком правої руки в область обличчя, а тому заподіяні ушкодження здоров`я не призвели до заподіяння моральної шкоди, в зв`язку з чим у цій частині заявлених вимог судом повинно бути відмовлено.
Окрім часткового виизнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину стверджується сукупністю інших доказів зібраних у кримінальному провадженні та перевірених судом в ході судового розгляду.
Так, потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 11.06.2015 року біля 16 год. дня у нього виникла словесна суперечка з матір`ю обвинуваченого, ОСОБА_8 , яка тривала біля 10 хв. В подальшому, коли він перебував на леваді біля свого домогосподарства, а саме забирав худобу, побачив, що в його бік йде обвинувачений разом зі своїми батьками. Коли вони підійшли до потерпілого, то почали висловлюватися в його адресу нецензурною лайкою, а обвинувачений наніс один удар кулаком в область обличчя. Від даного удару потерпілий впав на землю і відчув, що з носа пішла кров, після чого на деякий час втратив свідомість. Потім на місце пригоди прийшла його дружина, забрала його додому, а ввечері він був госпіталізований в Томашпільську ЦРЛ, де проходив курс лікування до 22.06.2015 року. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди заподіяної злочином підтримує повністю, просить його задовольнити.
Свідок-очевидець ОСОБА_9 суду пояснила, що 11.06.2015 року біля 20 год. вечора вона забирала свою корову із череди на леваді в с. Олександрівка. В цей час на леваді знаходилися потерпілий ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_11 разом із своїми батьками. Між потерпілим і сім`єю ОСОБА_11 виникла словесна суперечка в ході якої обвинувачений наніс один удар рукою в область голови ОСОБА_10 він чого той впав на землю. Після цього свідок побігла до дружини потерпілого, повідомила її про пригоду і що було дальше, свідок не знає.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що 20.07.2015 року біля 11:30 год. вона була запрошена працівниками міліції в якості понятої під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 під час цієї слідчої дії підозрюваний вказав на місце вчинення злочину, про присутність під час подій, які відбувались між ним і потерпілим його (підозрюваного) батьків, з якими потерпілий тривалий час перебуває у неприязних відносинах, яким чином він наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область обличчя внаслідок чого останній впав та у нього з носа потекла кров.
Будучи допитаною в якості свідка, мати обвинуваченого, ОСОБА_8 суду пояснила, що тривалий час знаходиться з потерпілим у неприязних відносинах. Вдень, 11.06.2015 року між нею та потерпілим знову виникла суперечка в ході якої ОСОБА_10 заподіяв їй тілесні ушкодження. З приводу цього вона звернулася із заявою в райвідділ міліції, працівники якого в цей же день проводили перевірку її заяви. Ввечері свідок разом із своїм чоловіком і сином проходили біля домогосподарства ОСОБА_10 , який знаходився на леваді, між ними знову виникла суперечка, в ході якої потерпілий ображав її, а тому така поведінка потерпілого обурила її сина, який не стерпів і наніс один удар рукою в область голови ОСОБА_10 . Від цього удару потерпілий впав і в нього з носа почала текти кров. Вважає дії сина правомірними, оскільки у такий спосіб він став на захист своєї матері.
Допитаний в якості свідка батько обвинуваченого, ОСОБА_13 , суду пояснив, що коли ввечері 11.06.2015 року він повернувся із с. Юрківки додому в с. Олександрівку, то дружина йому поскаржилася, що їхній сусід ОСОБА_10 побив її. Тому вони всі пішли на леваду, де знаходився потерпілий, з метою вияснення стосунків. Між ними виникла суперечка в ході якої потерпілий назвав сина виродком, тому той не стерпів і наніс один удар кулаком в голову потерпілого від якого той впав на землю і в нього з носа пішла кров. При цьому ОСОБА_10 свідомості не втрачав, встав з землі спокійно. На місце події прийшла дружина потерпілого і вони пішли додому.
Згідно висновку експерта №62 від 13.07.2015 року ОСОБА_6 нанесені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа без зміщення, саднів обличчя, які могли виникнути в результаті дії тупого твердого предмету, до яких відноситься рука людини і які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я більше як 6 діб, але менше, як 21 доба (а.с. 76).
Цей свій висновок судмедексперт ОСОБА_14 підтримав в повному обсязі, будучи допитаним в якості судмедексперта в судовому засіданні 28.09.2015 року.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, свідків, судмедексперта, дослідивши визначений судом обсяг доказів, які підлягають дослідженню, суд уважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доказана і його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, і вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе в умовах застосування покарання у виді штрафу.
Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з наступного.
На обгрунтування матеріальної шкоди ОСОБА_6 , його представником, адвокатом ОСОБА_7 надано суду фотокопії 7 фіскальних чеків на придбання ліків (а.с.28), на проведення МРТ шийного відділу хребта і головного мозку дві квитанції до прибуткових касових ордерів (а.с. 19), транспортних витрат на поїздку на обстеження два фіскальних чека (а.с. 19), що свідчить про те, що оригінали вказаних фінансових документів знаходяться на руках у потерпілого.
Як убачається з оглянутої в судовому засіданні історії хвороби на ім`я ОСОБА_6 , фотокопія якої долучена до матеріалів кримінального провадження (а.с.120-129) потерпілий у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями з 11 по 22 червня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні травматологічного відділення Томашпільської ЦРЛ.
Підтвердженням факту придбання потерпілим понесених витрат на лікування, зокрема придбання ліків на загальну суму 879,39 грн. в КП «Томашпільська міжлікарняна аптека» виданих в період з 12.06.2015 року по 16.06.2015 року, тобто під час перебування на стаціонарному лікуванні, є наявність у останнього 7-ми фіскальних чеків, які доводять, що ліки купувались ним. Найменування товару свідчить, що препарати вказані у чеках не потребують лікарського призначення (а.с. 28).
Із оглянутої в судовому засіданні історії хвороби на ім`я ОСОБА_6 не вбачається направлення його 18.06.2015 року лікарем на МРТ дослідження шийного відділу хребта та головного мозку, а тому суд уважає, що не підлягають задоволенню понесені потерпілим витрати на це дослідження у сумі 1550 грн. та 114,10 грн. транспортних витрат пов`язаних з поїздкою в м. Вінницю на це обстеження (а.с.29).
Оскільки судом доведений факт спричинення потерпілому шкоди, протиправність дій заподіювача ( обвинуваченого) і його вину, причинний зв`язок між протиправними діями обвинуваченого і негативними наслідками в зв`язку з ушкодженням здоров`я потерпілого, тому до відшкодування належить 879,39 грн. заподіяної матеріальної шкоди.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, яку заподіяно потерпілому ушкодженням здоров`я, що призвело до душевних страждань, переживань через ушкоджене здоров`я та його негативні наслідки, порушенні звичних життєвих зв`язків,необхідністю лікування та, виходячи з принципу розумності і достатності, матеріального становища відповідача, суд дійшов висновку про визначення розміру цього відшкодування у сумі 3000 грн., а не 100000 грн. як про це зазначено у позові.
Згідно ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним та документально підтверджені процесуальні витрати.
Згідно ч.1 ст.118 КПК України до судових витрат, крім інших, відносяться: витрати на правову допомогу; витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження.
Позивач просить стягнути судові витрати, що складаються з витрат, пов`язаних з явкою до суду - 1371; витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. та 243,60 грн. судового збору. ( а.с. 41, 112-119).
На обгрунтування понесених витрат пов`язаних з явкою до суду потерпілий пред`явив 7 фіскальних чеків про оплату пального на загальну суму 1371 грн. Разом з тим, суд враховує роз`яснення, що містяться у п.5 Постанови КМУ від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», відповідно до яких витрати пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження, які в свою чергу визначають право на компенсацію витрат на проїзд - у розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов`язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.
Таким чином, фіскальні чеки про оплату пального на загальну суму 1371 грн. суд вважає не допустимими доказами та відмовляє у їх стягненні.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат за надання правової допомоги, суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст.26 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076 та ст. 50 КПК України документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги можуть бути серед іншого: договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер.
Адвокатом ОСОБА_7 надано угоду про надання правової допомоги від 20.07.2015 року (а.с. 21), квитанцію №1814 від 18.09.2015 року про отриманий від ОСОБА_6 гонорар в сумі 5000 грн. (а.с.112), розрахунок витрат на правову допомогу і при цьому останній проведено відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу» згідно якого такі витрати повинні становити 40 відсотків мінімальної заробітної плати у місячному розмірі (а.с. 111).
Оплата правової допомоги адвоката у кримінальному провадженні здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (розділ IV Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Правила адвокатської етики, схвалені Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України від 01.10.1999 р.). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката у кримінальному провадженні, складаються з гонорару та фактичних видатків, пов`язаних із виконанням доручення.
Частина 3 статті 120 КПК України визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу має бути встановлений законодавством.
При проведенні розрахунку витрат на правову допомогу адвокат ОСОБА_7 зіслався на положення постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. № 590 Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, якою затверджені граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і зазначено, що граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Однак, даний нормативний акт регулює граничні розміри компенсації витрат пов`язаних з розглядом цивільних і адміністративних справ, а отже не підлягає застосуванню у даному кримінальному провадженні, оскільки у даному випадку підлягає застосуванню положення постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.2012 року №305 відповідно до якої така компенсація визначається в розмірі 2,5 відсотка мінімальної заробітної плати за годину роботи адвоката при провадженні досудового розслідування чи розгляду кримінального провадження судом.
Звідси до стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 належить 310,05 грн. грн. (1378х2,5%х9=310,05).
Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню в розмірі пропорційно до розміру задоволених вимог, що становить 73 грн. 8 коп.
Речові докази у справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісмсот п`ятдесять) гривень.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 879,39 грн. заподіяної злочином матеріальної шкоди, пов`язаної із стаціонарним лікуванням; 3000 грн. компенсації у відшкодування моральної шкоди; 383,13 грн. судових витрат, які складаються із 73, 08 грн. сплаченого при поданні позовної заяви судового збору; 310,05 грн. витрат на правову допомогу, а всього 4262,52 грн.
У решті позову відмовити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1