ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/760/15-к
Провадження № 1-кп/210/254/15

"17" вересня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000418 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянки України, не працює, одружена, яка має на утриманні неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , 2010 р.н., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 1) 03.01.2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч.1, КК України до 1 року обмеження волі. Згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробувальним строком 1 рік; 2) 18.09.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 15 ч.3, ст.185 ч.1 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; 3) 06.02.2014 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст. 71 ч.1 КК України до призначення покарання частково приєднано не відбутий строк покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18.09.2013 року і до відбування покарання призначено 2 роки позбавлення волі. Звільнена 24.09.2014 року згідно ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.09.2014 року на підставі ст. 7 закону України «Про Амністію» від 08.04.2014 року;

у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового розгляду: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Так, 16.02.2015 року, в денний час доби, ОСОБА_6 , повторно, знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_7 », розташованому по АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю очевидців, таємно викрала з торгівельної вітрини магазину належне ФОП « ОСОБА_7 » майно, а саме: жіночу сумку «Chanel» вартістю 1175 гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдала ФОП « ОСОБА_7 » майнову шкоду на вищевказану суму.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнала у повному обсязі, щиро покаялася і дала покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. Зазначила, що у лютому 2015 року в магазині вчинила крадіжку жіночої сумки Шанель, скориставшись відсутністю очевидців, та потім її продала своїй знайомій за 100 грн. Просить суд врахувати її стан здоров`я, наявність дитини, оскільки вона усвідомила усі свої дії та має намір виправитись, не позбавляти її свободи та дати можливість виправитись на волі.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку прокурора та роз`яснивши сторонам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, суд провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, та які характеризують обвинувачену.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, - знайшла підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_6 слід визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючими покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винної, яка раніше неодноразово судима, до якої застосовувався Закон України «Про амністію у 2014 році», яка не перебуває під наглядом у лікаря психіатра, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів в результаті вживання опіоїдів, синдром залежності, за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки місце проживання та реєстрації, родину, виховує малолітню дитину, а також її стан здоров`я, відсутність обставини, що обтяжують покарання, та наявність обставини, які пом"якшують покарання.

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченій повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України. При цьому, суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.

Однак, суд дійшов висновку, що з урахуванням даних про особу обвинуваченої, визнання нею вини у повному обсязі, щире розкаяння у вчинені злочину, сприяння в розкритті злочину, наявність дитини, повернення викраденого, наявність захворювань, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, дає підстави для звільнення обвинуваченої від призначеного покарання з випробуванням.

За таких обставин, на думку суду, виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нових злочинів можливо досягти без ізоляції її від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробовуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3 ст. 76 КК України.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею злочинів, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченої, особисте зобов`язання втратив чинність, у зв`язку з чим суд не вирішує його долю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком тривалістю в 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 п. 2, 3, КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: жіноча сумка «Chanel» чорного кольору, яка передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , як власнику магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - залишити у володінні останньої.

Матеріали кримінального провадження № 0000418, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/760/15-к, провадження № 1-КП/210/254/15.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення, засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

На виконання ч.6 cт.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1