В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/5787/15-к

29.10.2015 року м. Херсон

Суворовський районний суд міста Херсона в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретарів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

з участю прокурорів: ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №050001668 від 24.03.2015 р., про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козацьке, Бериславського району Херсонської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, проживаючого до засудження та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

раніше судимого:
- вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 18.05.2005 р. за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 06 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 20.06.2006 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186, ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років 06 місяців позбавлення волі;
- вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 19.04.2010 р. за ст. ст. 391, 71 КК України до 1 року 05 місяців позбавлення волі;
- вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 20.08.2013 р. за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 06 місяців позбавлення волі;
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 391 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 , з 14.04.2014 р. відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі в ПВК №90 УДПтС України в Херсонській області, розташованій за адресою: вул. Некрасова, 234, м. Херсон, допустив 13 порушень режиму відбування покарання, за кожне з яких притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 18.06.2014 р. був переведений до приміщення камерного типу (далі по тексту ПКТ) строком на 2 місяці.

18.08.2014 р. ОСОБА_8 був звільнений з ПКТ, проте продовжив порушення вимог відбування покарання, зокрема у зв`язку з невиконанням обов`язків чергового по камері 27.01.2015 р. був поміщений до ДІЗО на 15 діб, а 05.03.2015 р. отримав сувору догану за невиконання обов`язків чергового по камері.

26.02.2015 р. засуджений ОСОБА_8 був внесений до затвердженого начальником колонії полковником внутрішньої служби ОСОБА_9 «Графіку залучення засуджених дільниці посиленого контролю до робіт по благоустрою місць позбавлення волі без оплати їх праці згідно ч. 5 ст. 118 КВК України на березень місяць 2015 р.»

Так, 18.03.2015 р.близько 10:15 години та 19.03.2015 р.близько 10:00 години виконуючим обов`язки начальника дільниці посиленого контролю соціально-виховної та психологічної роботи капітаном внутрішньої служби ОСОБА_10 у відповідності до затвердженого «Графік залучення засуджених дільниці посиленого контролю до робіт по благоустрою місць позбавлення волі без оплати їх праці згідно ч. 5 ст. 118 КВК України на березень місяць 2015 р.» від 26.02.2015 р. при обов`язковому забезпеченні необхідним інвентарем, придатним для виконання завдання та відповідною формою одягу, засудженому ОСОБА_8 було запропоновано виконати роботи по благоустрою дільниці посиленого контролю, а саме: підмітання коридорного приміщення дільниці, але засуджений в категоричній формі відмовився виконувати вказаний обсяг роботи. У вказаний день медичним працівником ПВК №90 УДПтС України в Херсонській області, що розташована за адресою: вул. Некрасова, 234 в м. Херсоні, було проведено медичне обстеження засудженого ОСОБА_8 , в результаті якого встановлено, що він є працездатним і може виконувати зазначену роботу.

19.03.2015 р.засудженому ОСОБА_8 було винесено офіційне застереження про недопущення порушень встановленого режиму відбування покарання та злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, а саме: про те, що дії засудженого підпадають під ознаки злочину, відповідальність за який передбачена ст. 391 КК України, а також додатково роз`яснено положення ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України і глави 13 п. 64 Правил внутрішнього розпорядку.

Не зважаючи на викладене, ОСОБА_8 20.03.2015 р. близько 10:05 години відповідно до «Графіку залучення засуджених дільниці посиленого контролю до робіт по благоустрою місць позбавлення волі без оплати їх праці згідно ч. 5 ст. 118 КВК України на березень місяць 2015 р.» від 26.02.2015 р., будучи забезпеченим необхідним інвентарем, придатним для виконання завдання та відповідною формою одягу, в присутності виконуючого обов`язки начальника дільниці посиленого контролю соціально-виховної та психологічної роботи капітана внутрішньої служби ОСОБА_10 , до роботи по благоустрою дільниці посиленого контролю приступити відмовився, не маючи на це поважних причин. У вказаний день медичним працівником ПВК №90 УДПтС України в Херсонській області, що розташована за адресою: вул. Некрасова, 234 в м. Херсоні, було проведено медичне обстеження засудженого ОСОБА_8 , в результаті якого було встановлено, що він є працездатним і може виконувати визначену роботу.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи у законному здійсненні її функцій особою, що відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) або переводилася на більш суворий режим відбування покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в предявленому обвинуваченні не визнав. Дав показання, що в дільниці посиленого контролю ПВК №90 відбуває покарання з вересня 2014 р., до переведення куди постійно залучався до виконання робіт в порядку ст. 118 КВК України, від яких жодного разу не ухилявся. До березня 2015 р. в дільниці посиленого режиму його до виконання таких робіт ніхто не залучав, а ті роботи, які йому пропонувались до виконання, відносяться до функцій чергової особи по коридорних приміщеннях. А тому, коли в березні 2015 р. його стали залучати до таких робіт щодня, він дійсно став відмовлятись від їх виконання. Крім того на момент залучення до робіт в період з 18 до 20 березня 2015 р. він був хворим, але його огляд медичними працівниками не проводився, а всі складені працівниками установи документи з цього приводу не відповідають дійсності.

Вважає, що міг би виконувати іншу більш корисну роботу, ніж прибирати коридори. Також, на його думку, порядок та умови його залучення до робіт в порядку ч. 5 ст. 118 КВК України не відповідають вимогам чинного законодавства і така процедура проведена з істотними порушеннями. Дії ж представників адміністрації ПВК №90 вважає провокацією злочину.

Не зважаючи на повне невизнання обвинуваченим своєї вини, остання повністю підтверджена показаннями наступних допитних судом свідків, які в свою чергу підтверджуються дослідженими судом, належним чином завіреними копіями документів.

Так, свідок ОСОБА_10 дав суду показання про те, що являється виконуючим обов`язки начальника дільниці посиленого контролю ПВК №90, а тому в силу своїх повноважень в березні 2015 р. залучав ОСОБА_11 до виконання робіт з благоустрою території, без оплати робіт, в порядку ч. 5 ст. 118 КВК України. Він як начальник дільниці посиленого контролю складає графік виконання таких робіт, а в подальшому контролює їх здійснення, шляхом безпосмереднього залучення засуджених до робіт. Залучення до виконання робіт здійснюється суворо в рамках складеного та затвердженого графіку.

Обвинуваченому було запропоновано виконати ряд робіт згідно затвердженого графіка, для чого видано відповідний інвентар. Не зважаючи на наведене, ОСОБА_12 три дні підряд відмовився від виконання обумовлених робіт, хоча і жодних скарг на здоров`я від нього не надходило.

Враховуючи відмову ОСОБА_11 виконувати визначені «Графіком» роботи, було складено відповідні акти. Останній свою відмову висловлював спокійно, але в категоричній формі. Під час фіксування відмов, окрім нього був присутнім ОСОБА_13 та черговий лікар-фельдшер. В період, коли ОСОБА_12 відмовлявся виконувати роботи, саме він давав розпорядження до виконання робіт.

Додав, що ОСОБА_12 загалом за місцем відбування покарання характеризується негативно, оскільки майже постійно ігнорує законні вимоги представників ПВК №90 та являється злісним порушником режиму відбування покарання, з приводу чого і був переведений для відбування покарання до дільниці посиленого контролю, оскільки мав більше трьох стягнень, які мав в основному через відмову від виконання правил розпорядку дня, хоча до березня 2015 р. не відмовлявся від обов`язку виконання тих чи інших робіт.

Повноваження ОСОБА_10 в частині складання та затвердження графіку виконання робіт в порядку ст. 118 КВК України, а також його права на контроль за його виконанням, підтверджені:

- наказом №160 від 16.03.2015 р. «Про закріплення відділень соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи» (а.п. 142-143), відповідно до якого закріплено відділення СПС установи за начальниками відділень СПС відділу СВПР, а саме: сектор максимального рівня безпеки та дільниця посиленого контролю за капітаном внутрішньої служби ОСОБА_10 ;

- посадовою інструкцією начальника відділення СПС (дільниці посиленого контролю) відділу із соціально-виховної та психологічної роботи від 19.05.2014 р. (а.п. 144-146), якою крім іншого визначено як завдання сприяння трудовій зайнятості засуджених та оволодінню робочими спеціальностями, контроль за їх виходом на роботу та ставленням до праці. Визначено право залучати до робіт по благоустрою колонії і прилеглої до неї території, а також по поліпшенню житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт по забезпеченню колонії продовольством;

- наказом від 16.03.2015 р. №161, яким на ОСОБА_10 покладено обов`язок проведення роботи із засудженими не рідше одного разу на місяць та вжиття заходів направлених на індивідуально-виховне, психотерапевтичне та психокорегуюче виховання (а.п. 147).

Наведені документи повністю спростовують позицію сторони захисту щодо повноважень особи, яка здійснювала залучення ОСОБА_14 до виконання робіт в порядку ст. 118 КВК України, згідно якої ОСОБА_10 не наділений відповідними повноваженнями.
Показання ОСОБА_10 підтвердили наступні допитані судом свідки:
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що ОСОБА_12 відбуває покарання в ПВК №90 та утримується в дільниці посиленого контролю. За час відбування покарання зарекомендував себе з негативного боку. В березні 2015 р. ОСОБА_12 був включений до графіку виконання робіт на території ПВК №90 в порядку ст. 118 КВК України, проте ознайомитись з останнім та поставити в ньому свій підпис засуджений відмовився. Начальником відділення ОСОБА_10 йому три дні поспіль, враховуючи зміст графіку, було запропоновано приступити до виконання обумовлених робіт. ОСОБА_12 в категоричній формі відмовився від виконання своїх обов`язків, про що йому було винесено застереження. Враховуючи відмову засудженого, останній був оглянутий медичними працівниками, які не виявили у нього проблем зі здоров`ям. Крім того ОСОБА_12 запевняв, що скарг у нього немає, але в категоричній формі все ж відмовився від виконання робіт.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_12 відбуває покарання в ПВК №90, зокрема утримується в дільниці посиленого контролю. Він же свого боку в силу своїх функціональних обов`язків контролює виконання робіт з благоустрою території, а тому в його присутності ОСОБА_16 було запропоновано згідно раніше затвердженого графіку провести прибирання ділянки перед камерою, але засуджений тричі в категоричній формі відмовився.

Показання ОСОБА_8 в частині його заперечення існування «Графіку залучення до виконання робіт в порядку ст. 118 КВК» та в частині безпідставності вимог представників ПВК №90 щодо залучення до виконання робіт спростовуються копією графіку залучення засуджених дільниці посиленого контролю до робіт по благоустрою місць позбавлення волі без оплати праці згідно ст. 118 ч. 5 КВК України на березень 2015 р. (а.п. 154), згідно якого ОСОБА_17 визначено серед інших дні чергувань 18.03, 19.03 та 20.03.2015 р., з яким останній відповідно до акту від 27.02.2015 р. (а.п. 153), засвідченого підписами ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , відмовився від ознайомлення.

Обставини ознайомлення ОСОБА_8 з наведеним вище «Графіком» підтвердили також:
Свідок ОСОБА_19 пояснив, що наприкінці лютого 2015 р. приймав участь у фіксації відмови засудженого ОСОБА_11 від ознайомлення з «Графіком виконання робіт в порядку ст. 118 КВК України». Свідком відмови став випадково, а тому лише засвідчив своїм підписом відомості, викладені в акті.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що займає посаду чергового помічника ПВК №90, а тому був один раз залучений до складання акту про відмову ОСОБА_11 від надання пояснень щодо причин відмови від виконання робіт з благоустрою території колонії.

Заперечення сторони захисту щодо відсутності відомостей про ознайомлення інших засуджених з наданим на дослідження «Графіком» спростовуються відомостями, отриманими судом за клопотанням сторони обвинувачення, а саме: оглянутим під час судового розгляду оригіналом «Графіку», з якого вбачається, що частина засуджених включених до нього, з ним були ознайомлені. Решта ж засуджених в тому числі і ОСОБА_12 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 (допитані судом в якості свідків) від ознайомлення відмовились, про що і було складено відповідні акти. Наведене, на думку суду, в тому числі свідчить і про причини показань наведених осіб, що вказаний «Графік» взагалі не існував.
* Показання ОСОБА_10 в частині обставин відмови ОСОБА_8 від виконання робіт згідно раніше зазначеного «Графіку» підтверджені наступними доказами, якими в свою чергу спростовуються і показання обвинуваченого щодо стану його здоров`я та обставин, за яких він відмовився від виконання покладеного на нього обов`язку.
Події 18.03.2015 р.:
З рапорту №442 на ім`я начальника ПВК №90, складеного ОСОБА_10 вбачається, що 18.03.2015 р. о 10:15 годині ОСОБА_8 в категоричній формі відмовився виконати визначений йому обсяг роботи (а.п. 152). Відповідний акт про відмову виконання ОСОБА_8 робіт з благоустрою установи в порядку ч. 5 ст. 118 КВК України складено 18.03.2015 р. і засвідчено підписами ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 (а.п. 151).

Про факт відмови ОСОБА_8 від надання пояснень щодо відмови від виконання робіт по благоустрою колонії в порядку ч. 5 ст. 118 КК України свідчить акт від 18.03.2015 р. (а.п. 150), засвідчений підписами вищезазначених осіб.

Враховуючи факт відмови ОСОБА_8 18.03.2015 р. від виконання обумовлених робіт останньому було винесено застереження про наслідки злісної непокори вимогам адміністрації (а.п. 155), з яким останній відмовився ознайомитись, про що також було складено акт (а.п. 156).

Так свідок ОСОБА_23 дав показання про те, що він працює лікарем-фельдшером в ПВК №90, а тому в один з днів березня 2015 р. його було викликано для проведення огляду засудженого, який відмовлявся від виконання робіт на території колонії. Його виклик було ініційовано ОСОБА_24 та ОСОБА_10 , але засуджений відмовився від проведення медичного огляду і сказав, що жодних скарг на здоров`я не має. З приводу даної відмови було складено акт та довідку, які він засвідчив своїм підписом.

Показання ОСОБА_23 в частині проведення медичного оглядузасудженого ОСОБА_8 підтверджені медичним висновком від 18.03.2015 р., згідно якого останній не має протипоказань для залучення до робіт з благоустрою колонії (а.п. 148).

Крім того, згідно довідки від 18.03.2015 р. (а.п. 149) ОСОБА_8 від проведення медичного оглядувідмовився в категоричній формі, а скарг на стан здоров`я не заявив, про що свідчать підписи як ОСОБА_23 , так і ОСОБА_13 з ОСОБА_10

Події 19.03.2015 р.:
З рапорту №447 на ім`я начальника ПВК №90, складеного ОСОБА_10 вбачається, що 19.03.2015 р. о 10:00 годині ОСОБА_8 в категоричній формі відмовився виконати визначений йому обсяг роботи, що передбачено ч. 5 ст. 118 КВК України (а.п. 157).

Згідно акту від 19.03.2015 р., засвідченого ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , (а.п. 161) ОСОБА_12 відмовився від виконання робіт по благоустрою установи.

Зі змістом застереження про недопущення злісної непокори вимогам адміністрації ПВК-90 (а.п. 163) в письмовому вигляді ОСОБА_12 ознайомитись відмовився, про що свідчить складений 19.03.2015 р. акт (а.п. 162).

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення ОСОБА_8 , який відбуває покарання у ПВК №90, за відмову від виконання робіт в порядку ч. 5 ст. 118 КВК України (а.п. 160) 19.03.2015 р. оголошено сувору догану, про що також свідчить і постанова про накладення дисциплінарного стягнення від 19.03.2015 р. (а.п. 164), з якою ОСОБА_8 ознайомитись відмовився, що підтверджено актом від 19.03.2015 р. (а.п. 165).

Свідок ОСОБА_25 дав показання аналогічні показанням ОСОБА_23 , підтвердивши факт відмови ОСОБА_11 від виконання робіт з благоустрою, під час перебування його на чергуванні в якості фельдшера.

Показання ОСОБА_25 в частині проведення медичного оглядузасудженого ОСОБА_8 підтверджені медичним висновком від 19.03.2015 р., згідно якого останній не має протипоказань для залучення до робіт з благоустрою колонії (а.п. 158).

Крім того, згідно довідки від 19.03.2015 р. (а.п. 159) ОСОБА_8 від проведення медичного оглядувідмовився в категоричній формі, а скарг на стан здоров`я не заявив, про що свідчать підписи як ОСОБА_25 , так і ОСОБА_13 та ОСОБА_10
Події 20.03.2015 р.
З рапорту на ім`я начальника ПВК №90, складеного ОСОБА_10 вбачається, що 20.03.2015 р. о 10:05 годині ОСОБА_8 в категоричній формі відмовився виконати визначений йому обсяг роботи, що передбачено ч. 5 ст. 118 КВК України (а.п. 166), про що винесено застереження від 20.03.2015 р. (а.п. 168), з яким ОСОБА_12 ознайомитись відмовився, що засвідчено актом від 20.03.2015 р., підписаним ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 (а.п. 169).

Відповідно до змісту акту від 20.03.2015 р. (а.п. 167) ОСОБА_8 відмовився надати письмове пояснення з приводу відмови виконати роботи по благоустрою установи згідно ч. 5 ст. 118 КВК України, про що свідчать підписи раніше зазначених представників ПВК №90.

Постановою від 20.03.2015 р. на ОСОБА_11 за відмову від виконання робіт в порядку ч. 5 ст. 118 КВК України накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, відомості про яку внесено і до довідки про стягнення і заохочення (а.п. 172, 174), з якою засуджений відмовився ознайомитись (акт від 20.03.2015 р. а.п. 173).

Свідок ОСОБА_26 дав суду показання аналогічні показанням ОСОБА_23 та ОСОБА_25 .

Показання ОСОБА_26 в частині проведення медичного оглядузасудженого ОСОБА_8 підтверджені медичним висновком від 20.03.2015 р., згідно якого останній не має протипоказань для залучення до робіт з благоустрою колонії (а.п. 171).

Крім того, згідно довідки від 20.03.2015 р. (а.п. 170) ОСОБА_8 від проведення медичного оглядувідмовився в категоричній формі, а скарг на стан здоров`я не заявив, про що свідчать підписи як ОСОБА_26 , так і ОСОБА_13 з ОСОБА_10 .

Про ту обставину, що ОСОБА_8 протягом року був поміщений до приміщення камерного типу свідчить довідка про стягнення та заохочення, з якої вбачається, що останній 18.06.2014 р. на два місяці був переведений до приміщення камерного типу (а.п. 160), 28.08.2014 р. був переведений до дільниці посиленого контролю установи (характеристика від 27.04.2015 р.) (а.п. 34-35).

Суд не може прийняти до уваги позицію обвинуваченого в якості спростування висунутого обвинувачення, що він раніше неодноразово залучався до виконання робіт в порядку ст. 118 КВК України, оскільки жодних доказів на підтвердження даної обставини суду надано не було, як і не заявлено відповідних клопотань з метою встановлення даних фактів. Суд же зі свого боку, враховуючи принцип змагальності кримінального процесу, позбавлений права займатись збиранням тих чи інших доказів.

Крім того, допитаний судом свідок ОСОБА_27 обсяг пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення не спростував, а лише підтвердив негативну характеристику останнього та причин, по яких його було переведено для відбування покарання до дільниці посиленого режиму та заперечив факт залучення останнього до березня 2015 р. для виконання робіт в порядку ст. 118 КВК України.
Так свідок ОСОБА_27 дав показання про те, що в березні 2015 р. він займав посаду начальника відділення соціально-психологічної служби №3 ПВК №90, де до серпня 2014 р. відбував покарання ОСОБА_28 . Під час відбування останнім покарання на зазначеній дільниці він до виконання робіт в порядку ст. 118 КВК України жодного разу не залучався, проте саме за негативну поведінку та невиконання режиму та умов відбування покарання був переведений до дільниці посиленого режиму. ОСОБА_8 неодноразово правами начальника ПВК №90 притягувався до дисциплінарної відповідальності.

За клопотанням обвинуваченого та адвоката судом були допитані наступні свідки:
Свідок ОСОБА_29 дав суду показання про те, що відбував покарання з ОСОБА_30 в одній камері дільниці посиленого контролю з березня по травень 2015 р. Зазвичай вранці кожного дня до камери заходить ОСОБА_10 та повідомляє хто саме буде чергувати, але ким був затверджений графік йому не відомо, хоча він і був розміщений на стіні біля їх камери. В його присутності ОСОБА_8 від виконання обумовлених робіт жодного разу не відмовлявся. Зазначив, що 18, 19 та 20 березня 2015 р. вони ще в одній камері не перебували.
Свідок ОСОБА_22 пояснив, що протягом восьми місяців відбував покарання в одній камері з ОСОБА_8 . В його присутності останній жодного разу не відмовлявся від виконання робіт, але досить часто розповідав про конфлікт, який виник між ним та начальником колонії. Додав, що нікого із засуджених три дні підряд до виконання робіт не залучають.

Під час проведення додаткового допиту зазначив, що не пам`ятає в який день якого місяця, але ОСОБА_8 був хворим на застуду і дуже погано почувався. І саме в ці дні його намагались залучити до виконання робіт в порядку ст. 118 КВК України.

Свідок ОСОБА_21 дав показання про те, що з восени 2014 р. по весну 2015 р. відбував покарання в одній камері з ОСОБА_8 , проте в період, коли останнього звинуватили у невиконанні робіт протягом трьох днів підряд, він перебував на лікуванні у ВК №10. В той же час, не зважаючи на це йому відомо, що всі чергування відбуваються по черзі і ніхто протягом декількох днів підряд до робіт не залучається. Крім того, ОСОБА_8 від виконання робіт в його присутності жодного разу не відмовлявся, але говорив, що до нього упереджено відноситься керівництво колонії.

Оцінюючи показання наведених свідків, суд вважає їх такими, що не спростовують обставини встановлені органом досудового розслідування, які підтверджені рештою досліджених судом доказів. Показання наведених свідків є узагальненими та неконкретизованими і такими, що не мають жодного документального підтвердження. Крім того, останні фактично висловили лише свою суб`єктивну думку щодо порядку та умов залучення засуджених до виконання робіт в порядку ст. 118 КВК України. Також суд вважає, що показання, надані свідками сформовані під впливом певних дружніх відносин між ними та ОСОБА_8 та викликані бажанням якнайкраще охарактеризувати останнього. Крім того, як зазначено вище ОСОБА_21 та ОСОБА_31 від ознайомлення з «Графіком» також відмовились.

Враховуючи викладене суд їх до уваги не приймає, оскільки вони повністю спростовуються як показаннями решти допитаних свідків, так і дослідженими судом документами.

Враховуючи показання медичних працівників ПВК №90 ОСОБА_25 , ОСОБА_32 та ОСОБА_26 , не заслуговує на увагу позиція сторони захисту, що медичний огляд ОСОБА_11 взагалі не проводився, оскільки останній проведено не було саме через відмову засудженого та відсутність з його боку скарг на стан здоров`я, про що і складались відповідні документи, зазначені вище.

Не можуть бути прийняті до уваги і посилання сторони захисту на ту обставину, що обсяг повідомленого ОСОБА_16 обвинувачення базується на показах «упереджених свідків», оскільки останні повністю та належно підтверджені документами, оформленими під час порушень, допущених обвинуваченим.

Крім того, ОСОБА_12 не був позбавлений права на оскарження застосованих до нього дисциплінарних стягнень в порядку визначеному ст. 134 КВК України, що спростовує позицію захисника щодо безпідставності застосованих дисциплінарних стягнень відносно ОСОБА_8 , які оскаржені та скасовані не були.

Слід також звернути увагу на ту обставину, що сам факт відмови від виконання робіт ОСОБА_8 підтвердив, але протягом судового розгляду намагався надати їй законного вигляду.

Окрім, наведеного при прийнятті рішення судом було враховано наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 118 КВК України засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються, як правило, в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Наведене положення Закону також продубльовано і в п. 2 розділу ХХІ Наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2014 р. №2186/5 «Про затвердження Правил внутрішнього трудового розпорядку установ виконання покарань».

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.03.1993 р. №2 «Про судову практику в справах про злочини, пов`язані з порушенням режиму відбування покарання в місцях позбавлення волі» під злісною непокорою вимогам адміністрації виправно-трудової установи слід розуміти відкриту відмову засудженого від виконання конкретних законних вимог представника адміністрації виправно-трудової установи, який в силу свого посадового становища мав право пред`явити таку вимогу, а засуджений був зобов`язаний і міг її виконати, але умисно не виконав (наприклад, відмова від роботи без поважних причин, невиконання вимог про припинення порушення режиму відбування покарання, неодноразовість безпричинної відмови засудженого від виконання законних вимог адміністрації, демонстративність, зухвалість такої відмови).

Враховуючи викладене ОСОБА_8 , будучи протягом року переведеним до приміщення камерного типу, а також переведеним на більш суворий режим для відбування покарання, отримавши законну вимогу представника ПВК №90 на виконання робіт, обумовлених «Графіком», без поважних для того причин, відмовився від виконання робіт в порядку ст. 118 КВК України.

А тому, оцінюючи наведені докази суд приходить до висновку, що вони узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_8 злочину, відповідальність за який передбачена ст. 391 КК України. Ставити під сумнів докази, прийняті судом до уваги, жодних підстав немає. Останні повністю доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину та обставин його вчинення, особу винного, який під час відбування покарання в ПВК №90 характеризується негативно, про що свідчить значна кількість дисциплінарних стягнень, жодне з яких на день розгляду кримінального провадження в суді погашено не було. Крім того ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності як за вчинення корисливих злочинів, так і за вчинення злочину, відповідальність за який передбачена ст. 391 КК України. Судом також до уваги приймається наявність на утриманні у ОСОБА_8 малолітньої дитини. Обставин, що обтяжують або помякшують покарання судом встановлено не було.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому можливо призначити покарання пов`язане з позбавленням волі в межах санкції ст. 391 КК України, із застосуванням правил, передбачених ст. 71 КК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 391 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 20.08.2013 р. і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з 29.10.2015 р.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд міста Херсона.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1