н/п 1-кс/640/8978/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" грудня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
22.12.2015 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на автомобіль «Subaru-Forester», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .
На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що 04.12.2015 приблизно о 18.30 на вул. Плеханівській, 4 в м. Харкові автомобілем «Subaru-Forester», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , було здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка було госпіталізована до ХМКЛШНМД ім. проф. Мещанінова, з тілесними ушкодженнями.
Автомобіль «Subaru-Forester», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, а саме вмятина на капоті ближче до правої сторини внизу біля декоративної решітки радіатору, зміщення з кріплення переднього бамперу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, автомобіль «Subaru-Forester», р.н. НОМЕР_1 , може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судової медичної та автотехнічної експертизи з метою встановлення механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене або зумовить труднощі в частині забезпечення можливого цивільного позову.
Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Власник майна, який є особою, що керувала транспортним засобом ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи, що автомобіль вилучено незаконно, вони не впевнені в даний час в цілісності автомобіля, просили передати автомобіль власнику на зберігання, запевняючи суд про його зберігання в тому вигляді, в якому він знаходиться після дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, накладення арешту на автомобіль призведе до матеріальних витрат.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України. Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 13.07.2011, автомобіль «Subaru-Forester», р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Вилучений автомобіль «Subaru-Forester», р.н. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним в п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, так як є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, а тому слідчий суддя накладає арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «Subaru-Forester», р.н. НОМЕР_1 .
Клопотання щодо передачі автомобіля на відповідальне зберігання його власнику, задоволенню не підлягає, оскільки зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судової автотехнічної, судової транспортно-трасологічної експертиз з метою з`ясування параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме - автомобіль «Subaru-Forester», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
Встановити строк арешту на автомобіль «Subaru-Forester», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 на 2 (два) місяці, тобто до 23.02.2016 р.
Визначити місце зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику тимчасового зберігання автомототранспорту розташованого за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, буд.28-Б.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя - ОСОБА_1