У Х В А Л А
07.12.2015 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 17 вересня 2015 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному проваджені, відомості про яке 21.05.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із зазначеною скаргою, посилаючись на те, що 17 вересня 2015 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 винесено постанову, якою відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному проваджені, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146, за фактом невиконання слідчими СВ ЛВ на ст. Чоп УМВС України на Львівській залізниці ухвал слідчих суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2014 року та від 18.02.2014 року у кримінальному провадженні №0000008. Зазначає, що своє рішення слідчий мотивував тим, що виконання ухвали та проведення слідчих дій зобов`язано заступника СВ ЛВ на ст. Чоп УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_6 . Однак, з 2014 року досудове розслідування останній не проводив та участь у слідчих і процесуальних діях не приймав. Вказує, що дану постанову було оскаржено до суду. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.10.2015 року у задоволенні скарги на постанову про відмову у визнанні його потерпілим було відмовлено із підстав закриття слідчим 21.09.2015 року кримінального провадження №0000146. Наголошує, що 03.11.2015 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000146 від 21.09.2015 року. Вказує, що 19.11.2015 року заявник звертався до прокурора із заявою про визнання його потерпілим, однак 28.11.2015 року черговий раз отримав відписку, листа із посиланням на постанову про відмову у визнанні його потерпілим від 19.09.2015 року.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав та просив скасувати постанову слідчого відділу прокуратури Закарпатської області від 17.09.2015 року про відмову у визнання потерпілим та залучити ОСОБА_4 , як потерпілого у кримінальному провадженні №0000146.
Старший слідчий відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Водночас за правилами ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали скарги, оцінивши зібрані докази, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, 21 травня 2015 року слідчим відділом прокуратури Закарпатської області на підставі заяви ОСОБА_4 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, за фактом не виконання слідчими СВ ЛВ на ст. Чоп УМВС України на Львівській залізниці ухвал слідчих суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2014 року та від 18.02.2014 року у кримінальному провадженні №0000008 та розпочато по даному кримінальному провадженню досудове розслідування.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженні встановлено, що слідчим СВ ЛВ на ст. Чоп УМВС України на Львівській залізниці під час проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за №0000008, у якому ОСОБА_4 є потерпілим, не виконано два судових рішення, а саме:

-ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2014 року, якою було скасовано постанову слідчого ОСОБА_6 від 25.12.2013 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчого експерименту у вигляді відтворення обстановки події відповідно до показів потерпілого ОСОБА_4 та щодо призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, якою зобов`язано ОСОБА_6 провести повторну комісійну судово-медичну експертизу у Волинському обласному бюро СМЕ та провести слідчий експеримент у вигляді відтворення обстановки події відповідно до показів потерпілого ОСОБА_4 ;

-ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2014 року, якою було скасовано постанову слідчого ОСОБА_6 від 26.12.2013 року про закриття кримінального провадження №0000008, та зобов`язано слідчого СВ ЛВ на ст. Чоп УМВС України на Львівській залізниці провести всебічне, повне і об`єктивне розслідування по кримінальному провадженню №0000008 з урахуванням зазначеного у мотивувальній частині ухвали (де зазначено окрім іншого, що у провадженні не проведено відтворення обстановки та обставин подій та повторну комісійну судово-медичну експертизу).

14.09.2015 року прокуратурою Закарпатської області отримано заяву ОСОБА_4 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000146.

Статтею 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України постанова слідчого або прокурора про відмов у визнанні потерпілим може бути оскаржена слідчому судді.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 17.09.2015 року було відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000146, оскільки доводи ОСОБА_4 щодо спричинення йому злочинними діями (бездіяльністю) слідчих ЛВ на ст. Чоп УМВС України на Львівській залізниці матеріальних та моральних збитків є надуманими і такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах подій.

22.10.2015 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про відмову в визнанні потерпілим від 17.09.2015 року відмовлено, оскільки скаржником ставилось питання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000146 закрито.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.11.2015 року постанову старшого слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 21.09.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000146 скасовано.

Як слідує із поданої скарги, заявник вказує на те, що 19.11.2015 року звертався до прокуратури Закарпатської області із заявою про визнання його потерпілим, однак 28.11.2015 року отримав відписку із посиланням на постанову про відмову у визнанні його потерпілим від 17.09.20125 року.

Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

З листа старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області №17/1-1856-15 від 24.11.2015 року встановлено, що заяву ОСОБА_4 від 19.11.2015 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000146 розглянуто та повідомлено, що аналогічну заяву від 09.09.2015 року слідчим відділом прокуратури Закарпатської області вже розглянуто, за результатами чого винесено постанову від 17.09.2015 року про відмову у визнанні потерпілим, яка на даний час не скасована.

Частиною 2 статті 220 КПК України передбачено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Разом з тим, в матеріалах скарги відсутня постанова слідчого за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 від 19.11.2015 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000146 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржене особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, однак, норми вказаної статті не регламентують можливість оскарження бездіяльності щодо вирішення питання про залучення особи до кримінального провадження як потерпілого.

Крім того, суд констатує

- наявність судового рішення за результатами розгляду скарги на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 17 вересня 2015 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному проваджені, відомості про яке 21.05.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146;

- пропущення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, для звернення зі скаргою на вищенаведену постанову за відсутності клопотання про його поновлення;

- відсутність у матеріалах справи доказів, що підтверджують процесуальний статус заявника як особи, якій відмовлено у визнанні потерпілою, після скасування згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.11.2015 року постанови старшого слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 21.09.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000146, оскільки лист старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області №17/1-1856-15 від 24.11.2015 року не є належним рішенням у розумінні ч. 5 ст. 55 та п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконання, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 не має.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 17 вересня 2015 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному проваджені, відомості про яке 21.05.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1