Провадження № 1-в/537/370/2015
Справа № 537/3380/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2015 року Крюківський районний суду м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву засудженого ОСОБА_3 про умовно дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України на невідбуту частину покарання ,
ВСТАНОВИВ:
До Крюківського районного суду м. Кременчука надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Свою заяву мотивував тим, що він виправився, сумліною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судове засідання засуджений не доставлявся, оскільки у клопотанні вказав, що не заперечує проти розгляду вказаного клопотання без його участі.
Представник Кременчуцької виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№69) ОСОБА_4 вирішення заяви відніс на розсуд суду.
Прокурор прокуратури м. Кременчука ОСОБА_5 письмово заперечував проти задоволення заяви засудженого.
Суд, дослідивши та проаналізувавши заяву засудженого та матеріали особової справи останнього, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:
В силу ч.1,2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За правилами п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно ч.6 вказаної статті у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
ОСОБА_3 раніше судимий: 1) 25.06.2001 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 140, 17, ч.2 ст. 141, ст..ст. 42,44 КК України до 2 років позбавлення волі ст.. 46-1 КК України з відстрочкою 2 роки; 2) 12.02.2003 року Новосанжарський районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, 70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 28.09.2005 року умовно достроково на 1 рік 6 місяців 5 днів; 3) 18 квітня 2007 року Новосанжаврським районним судом Полтавської області був засуджений за частиною 2 статті 289, 69, частинами 2, 3 статті 185, частиною 3 статті 187, 69,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; 1 квітня 2011 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 3 дні; 4) 14 травня 2012 року вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області був засуджений за частиною 2,3 статті 185, частиною 3 статті 186 із застосуванням статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та 1 місяць. Початок строку покарання 14.11.2011 року, кінець 14.12.2015 року.
Як вбачається з матеріалів особової справи засуджений під час утримання в слідчому ізоляторі м. Полтава характеризувався негативно, допускав порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, мав сім стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.
З 23.06.2012 року засуджений відбуває покарання у Кременчуцькій виправній колонії УДПСУ в Полтавській області (№69). За час відбування покарання зарекомендував себе негативно, допускає порушення режиму відбування покарання, за що 11 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, п`ять стягнень не зняті та не погашені. Один раз заохочувався правами начальника установи. По відношенню до представників адміністрації установи не ввічливий, виконує їх законні вимоги лише під постійним контролем, на заходи виховного характеру реагує байдуже. Не приймає участь у суспільному житті колективу засуджених відділення. Стан здоров`я задовільний. Не працевлаштований.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 19.12.2014 року, яка набрала законної сили, відмовлено ОСОБА_3 в застосуванні умовно-дострокового звільнення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , засуджений за умисний тяжкий злочин, звільнявся умовно-достроково і знову вчинив умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, на час звернення до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення, фактично відбув більше 3/4 строку призначеного покарання, з дня винесення ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання минуло більше 6 місяців.
Однак, як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений продовжує характеризуватися незадовільно, заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці протягом строку, що минув від дня винесення ухвали про відмову в застосуванні умовно-дострокового звільнення, не отримував, не працевлаштувався, отримав ще одну догану, що свідчить про відсутність будь-яких змін у поведінці засудженого та його виправленні.
Таким чином, враховуючи викладене, повно та всебічно вивчивши дані про особу засудженого, суд приходить до висновку, що засуджений на час звернення до суду не довів свого виправлення, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537,539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України на невідбуту частину покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
.
Суддя: ОСОБА_1
Повний текст ухвали складено 14.08.2015 року