АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровськ кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0002265 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який народився у м. Павлоград Дніпропетровської

області,проживає за адресою

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч.2 ст.194 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

Прокурором принесена апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002265 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.194 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

Суд своє рішення вмотивував тим, що правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_11 не відповідає вимогам КК України, оскільки в мотивувальній частині обвинувального акту вказано, що своїми діями ОСОБА_11 спричинив знищення чужого майна у значному розмірі, а дії обвинуваченого кваліфіковані як умисне знищення чужого майна вчиненого шляхом підпалу, при цьому не зазначено розмір спричиненої шкоди, тобто стороною обвинувачення не вказано кваліфікуючу ознаку, яка утворює склад злочину.

В обґрунтування доводів своєї скарги прокурор вказує на необґрунтованість та безпідставність постановленого рішення суду. Вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України. А для надання оцінки правильності правової кваліфікації та з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення, судом повинні бути досліджені наявні в матеріалах письмові докази. Також судом не враховано, що під час судового розгляду з метою зміни кваліфікації та обсягу обвинувачення прокурор має право змінити його та казати на кваліфікуючу ознаку, яка утворює склад злочину - заподіяння шкоди у великих розмірах. Вважає, що судом безпідставно під час підготовчого засідання надано оцінку доказам по справі та кваліфікації діям обвинуваченого. Також в ухвалі суд не зазначено відомості, передбачені п.1 ч.1 ст.372 КПК України про час народження, місце народження та місце проживання обвинуваченого.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року скасувати та призначити новий судовий розгляд по справі.

Потерпілий ОСОБА_10 підтримав апеляційну скаргу прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши промову прокурора, думки учасників судового процесу, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження разом з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Згідно п.п.5,7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Перевіркою матеріалів обвинувального акту встановлено порушення органами досудового розслідування зазначених вимог кримінального процесуального закону, а тому висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту за цих підстав є обґрунтованим.

Доводи суду першої інстанції з приводу мотивів повернення обвинувального акту прокурору, а саме те, що обвинувальний акт не містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону, колегія суддів вважає обґрунтованою.
Так, диспозицією статті 194 КК України встановлено, що кримінальна відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна наступає в разі заподіяння цими діями шкоди у великих розмірах. Тобто склад злочину, передбачений ст.194 КК України, є матеріальним. І обов`язковими ознаками його об`єктивної сторони є заподіяння цим діянням великої шкоди і причинний зв`язок між діянням та заподіяною шкодою.

Згідно обвинувального акту дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.194 КК України, як умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу. Тоді як умисне знищення чужого майна без заподіяння цими діями великої шкоди, не є кримінально карним діянням.

З вищезазначеного вбачається, що органом досудового розслідування не вказано кваліфікуючу ознаку інкримінованого злочину, що передбачена диспозицією ст.194 КК України, яка є обов`язковою для надання правової кваліфікації діям обвинуваченого.

Тим самим, органом досудового слідства в обвинувальному акті не викладено правову кваліфікацію злочину,що безумовно перешкоджає подальшому розгляду кримінального провадження по суті.

Тому обвинувальний акт не містить в повному обсязі відомостей, наявність яких встановлена ст.291 КК України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Щодо посилання прокурора на можливість усунення стороною обвинувачення зазначених в ухвалі суду недоліків під час судового розгляду кримінального провадження, то така можливість вже прокурором не була реалізована під час першого судового розгляду, а ухвалений вирок суду було скасовано.

Зазначені прокурором доводи про невідповідність ухвали суду вимогам п.1 ч.1 ст.372 КПК України не є підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції відповідно ч.1 ст.215 КПК України.

Підстав для зміни або скасування судового рішення передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.405,407, 419 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Судді