провадження 1-кс/201/8251/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровськ

у складі : головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 16 липня 2015 року, винесену в рамках кримінального провадження № 0000478 від 16.06.2015, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із відповідною скаргою, в якій оскаржує постанову прокурора прокуратури Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року. В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 зазначив, що 16 липня 2015 року старшим слідчим СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у визнанні заявника потерпілим та про відмову в задоволенні клопотання заявника від 03.07.2015 та 07.07.2015 про поставлення ОСОБА_5 ряду запитань в рамках кримінального провадження № 0000478 від 16.06.2015. На думку скаржника вказана постанова є необґрунтованою та просив суд скасувати вказану постанову.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, безпосередньо вислухавши пояснення скаржника, а також дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

З матеріалів скарги випливає, що 16 липня 2015 року старшим слідчим СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у визнанні заявника потерпілим та про відмову в задоволенні клопотання заявника від 03.07.2015 та 07.07.2015 про поставлення ОСОБА_5 ряду запитань в рамках кримінального провадження № 0000478 від 16.06.2015.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Статтею 220 КПК України передбачено клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, а тому визнання особи потерпілою в даному випадку вирішується в порядку досудового розслідування.
Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, винесена постанова старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 16 липня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання та відмову у визнанні потерпілим є необґрунтованою, при її винесенні слідчим не було в повному обсязі досліджено всі обставини, викладені в клопотанні заявника, а тому скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 16 липня 2015 року, винесену в рамках кримінального провадження № 0000478 від 16.06.2015 підлягає частковому задоволенню

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 16 липня 2015 року, винесену в рамках кримінального провадження № 0000478 від 16.06.2015 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 16 липня 2015 року про відмову у визнанні потерпілим та відмову у задоволенні клопотання.

Зобов`язати прокуратуру Дніпропетровської області розглянути у строк, передбачений ст. 220 КПК, клопотання ОСОБА_6 про визнанні його потерпілим та клопотання від 03.07.2015 та 07.07.2015 про поставлення ОСОБА_5 ряду запитань в рамках кримінального провадження № 0000478 від 16.06.2015.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1