Провадження №1-кс/193/249/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
26 листопада 2015 року Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Софіївського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Софіївського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майор міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Лисогірка Летичівського району Хмельницької області, українець, громадянин України, освіта неповна середня, не працюючий, не одружений, який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 років відповідно до вироку Летичівського районного суду Хмельницької області від 24. 10. 2013 року за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 152 та ч. 4 ст. 152 КК України у ВК-45 с. Макорти Софіївського району Дніпропетровської області, підозрювана у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 393 КК, заявлене у рамках кримінального провадження № 0000558 від 21.10.2015 року,-
В С Т А Н О В И В:
26 листопада 2015 року старший слідчий СВ Софіївського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, та зазначив в ньому, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 років відповідно до вироку Летичівського районного суду Хмельницької області від 24. 10. 2013 року за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 152 та ч. 4 ст. 152 КК України у Софіївській виправній колонії ДПтС України в Дніпропетровській області (№45), яка розташована в селі Макорти Софіївського району Дніпропетровської області, маючи злочинний намір, спрямований на втечу з місця позбавлення волі, діючи умисно, у період з першої декади вересня 2015 року по 21 жовтня 2015 року, працюючи прибиральником у приміщенні пилорами, яка розташована на території виправної колоній, заздалегідь підготувавши штикову лопату та металевий бур, за допомогою вищевказаних інструментів прорив підземний хід з приміщення пилорами до основної стіни охоронюваної території виправної колонії довжиною близько 12 метрів, висотою близько 50 сантиметрів, шириною близько 60 сантиметрів, але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для проведення злочину до кінця, так як був виявлений співробітниками виправної колонії.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 393 КК України, - незакінчений замах на втечу з місця позбавлення волі, вчинений особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, шляхом підкопу.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 за місцем відбування покарання характеризується негативно, є схильним до вчинення злочинів, може чинити тиск на свідків, оскільки всі вони є також засудженими які відбувають покарання у Софіївській виправній колонії ДПтС України в Дніпропетровській області (№45), і тим самим перешкоджати кримінальному провадженню та нормальній діяльності установи виконання покарань.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, висловив думку про необхідність тримання під вартою.
Підозрювана та його захисник проти клопотання заперечують
Розглянувши матеріали клопотання, та кримінального провадження №0000558, вислухавши думку учасників судового процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити зі слідуючих підстав:
У відповідності до ст.176 КПК України, запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.
За змістом ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Врахувавши дійсні обставини справи, суд схиляється та приймає за дійсні доводи про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, враховуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, так як на даний час він є засудженим до позбавлення волі і перебуває в установі виконання покарань закритого типу, та враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам в інший спосіб, а також з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів.
Оскільки ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та може вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи дані обставини, вважаю, що слід застосувати запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави згідно ч. 4 ст. 183 КПК України.
За змістом ч.ч.1,2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183,193-194, 196-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
1.Клопотання старшого слідчого СВ Софіївського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 в межах досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000558 від 21.10.2015 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 393 КК України задовільнити.
2.Обрати у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 січня 2016 року .
3.На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області в п`ятиденний строк з часу її оголошення, засудженим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1