Ухвала

01 вересня 2015 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_4 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 межах кримінального провадження № 0000116 за ст. 407 ч.2,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням та просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу до слідчого судді Корольовського районного суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що 18 лютого 2014 року ОСОБА_5 прийнято на військову службу за контрактом та наказом командира військової частини- польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) №1 від 03.04.2014 року призначено на посаду номера обслуги третьої обслуги першого гаубичного самохідно-артилерійського взводу першої гаубичної самохідно-артилерійської батареї першого гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Однак, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ), вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 .

Так, 08 вересня 2014 року ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ), яка дислокується в АДРЕСА_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити службу за контрактом, незаконно припинив виконувати свій конституційний обовязок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, - самовільно, без поважних причин залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ), та по теперішній час.

24 грудня 2014 року старшим прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000116 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України.

24 грудня 2014 року старшим прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області.

В разі успішного розшуку ОСОБА_6 , з метою запобігання подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України дане клопотання подається органом досудового розслідування одночасно з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ч.І ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. З ст.188 КПК України, прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Пунктом 1 частини 4 статті 189 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Разом з тим, з доданих до клопотання документів не вбачається, що після повідомлення про підозру підозрюваний вчиняв дії, які свідчать про його переховування від органів досудового розслідування. Зокрема, відсутні будь-які докази які вказували б на свідоме ухилення підозрюваного від викликів для участі в певних процесуальних діях. Також, відсутні докази вжиття органами досудового слідства заходів щодо встановлення місцезнаходження (перебування) підозрюваного. Сам факт оголошення підозрюваного у розшук не можна вважати беззаперечним доказом переховування від органів досудового слідства. Крім того, без надання інших доказів переховування від органів досудового розслідування, доказів перешкоджання кримінальному провадженню не можна вважати, що наявні підстави для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було подане прокурором разом з клопотанням про дозвіл на затримання, що в свою чергу, виключає можливість задоволення самого клопотання про затримання.

Крім того, у витягу з кримінального провадження № 0000116, відсутні відомості про підозрюваного.

Отже, недоведеність прокурором наявності підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також достатності підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, є підставою для відмови у наданні дозволу на його затримання.

Керуючись ст.ст. 183, 188, 189 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1