Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2016 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, до якої застосовуються заходи

виховного характеру ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

представника кримінальної міліції Подільського

Управління поліції у місті Києві ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження під час досудового розслідування № 0007652 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, учня 8-Б класу ЗНЗ №256 Оболонського району міста Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

про вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
30 жовтня 2015 року прокурор прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_3 звернулась до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, не досягши віку кримінальної відповідальності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду встановлено, що 04.09.2015 року, приблизно о 21 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи разом із своїми знайомими біля приміщення супермаркету «Реал Маркет» розташованого по вул. Петропавлівська, 12 в м. Києві, звернув свою увагу на поліетиленовий пакет білого кольору, що належить ОСОБА_9 та лежить на підлозі поряд з останнім. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи що власник майна спостерігає за його діями схопив поліетиленовий пакет в якому знаходились продукти харчування, а саме: одна пляшка горілки торгівельної марки «Хлібний Дар», ємкістю 0.7 л., вартістю 77 грн. 13 коп., одна пляшка пива торгівельної марки «Чернігівське», ємкістю 1,2 л., одна пачка майонезу торгівельної марки «АТБ», курячі яйця в кількості 10 штук, вартість яких встановити не виявилося можливим.

В своїх показаннях неповнолітній ОСОБА_4 свідчив, що 04.09.2015 року, приблизно о 21 годині 20 хвилин, він разом із своїми знайомими перебували біля супермаркету «Реал Маркет». В цей час він побачив поліетиленовий пакет, який належить потерпілому. Після чого він підійшовши до поліетиленового пакету та схопивши його побіг, після чого він з місця злочину зник, а у подальшому поліетиленовий пакет викинув.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали, а саме: -

- протокол огляду місця події від 04.09.2015 року.

- акт обстеження житлово- побутових умов проживання від 23.10.2015 року.

- постанову про визнання предметів речовим доказом та прилучення їх до до справи від 19.10.2015 року.

- характеристику з місця роботи ОСОБА_6 , про те, що вона характеризується позитивно.

- товарознавчу еспертизу № 16974/15-53 від 16.10.2015 року вартість якої складає 984 гривні.

- трасологічну експертизу №1054 від 09.10.2015 року вартість якої складає 122 грн. 76 коп.

Таким чином, фактичні дані, що містяться в досліджених матеріалах, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинуваченого, неповнолітнього ОСОБА_4 , отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.

Належними і допустимими як джерело доказу є висновки проведеної у справі судової експертизи та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.

Оцінюючи зазначене та усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері, підтримала, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового злочину.

В судовому засідання неповнолітній ОСОБА_4 проти застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передання його під нагляд матері не заперечував.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_6 та захисник клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про застосування примусового заходу до неповнолітнього ОСОБА_4 суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 499 КПК України, за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 97 КК України, суд застосовує примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України.

При цьому, як зазначено в абзаці 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15. 05.2006 року, нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж досягнення особою повноліття).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_4 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 20 лютого 2002 року, вбачається, що матір`ю останнього є ОСОБА_6 .

Виходячи з вищезазначених вимог закону, беручи до уваги дані про особу неповнолітнього, враховуючи обставини провадження, а також те, що ОСОБА_4 на даний час навчається, дані про особу, поведінку у школі, дані про сім`ю, здатність матері забезпечити виховний вплив на ОСОБА_4 та постійний контроль за його поведінкою, здатність позитивного впливу, умови життя, виховання і поведінку неповнолітнього, його ставлення до вчиненого, його щире каяття, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме - передача його під нагляд матері.

З врахуванням вищевикладеного, до неповнолітнього ОСОБА_4 , слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

Керуючись ст. ст. 97, 105 КК України, ст. ст. 497, 498, 499, 501 КПК України,

суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_3 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру - задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння передбаченого ч.1 ст.186 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до досягнення ним повноліття.

Речові докази: пляшку класичної горілки «Хлібний Дар» ємкістю 0.7 л яка перебуває на зберіганні в камері схову Подільського управління ГУ НПУ у м. Києві знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня її проголошення через Подільський районний суд м. Києва.

СуддяОСОБА_1