ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1266/15-к
провадження № 1-кп/691/141/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

у складі:

судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище кримінальне провадження №0000523, судове провадження за №1-кп/691/141/15, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

м. Красний Луч, Луганської області, жительки

АДРЕСА_1 , українки,

громадянки України, з середньою спеціальною освітою, вдови,

пенсіонерки, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , у середині вересня 2015 року, близько 11 години, прийшла на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , для того щоб позичити в якості боргу грошові кошти у ОСОБА_5 , яка в свою чергу погодилася позичити їй грошові кошти та попросила ОСОБА_4 зачекати на неї у приміщенні літньої кухні, а сама пішла до сараю, який розташований праворуч від літньої кухні та із скляної банки, яка знаходилася на землі біля сараю, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 3000,00 грн. та 1280,00 доларів США дістала 500,00 грн.. ОСОБА_4 перебуваючи в цей час у приміщенні літньої кухні через вікно спостерігала за діями ОСОБА_6 та побачила як остання із землі піднімала банку із грошовими коштами. Через декілька хвилин ОСОБА_6 повернулася до ОСОБА_4 та дала їй грошові кошти в сумі 500,00 грн., яка побувши ще деякий час на території її домоволодіння, пішла до місця свого проживання. Перебуваючи вдома, у ОСОБА_4 виник намір викрасти грошові кошти, які знаходилися на території домоволодіння ОСОБА_6 , а тому вона, того ж вечора, близько 21 години 30 хвилин, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зайшла на територію домоволодіння ОСОБА_6 та викрала скляну банку у якій знаходилися грошові кошти в сумі 2500,00 грн. та 1280,00 доларів США, які в перерахунку на офіційний курс НБУ становлять 28096,00 грн. із якими вона залишила територію домоволодіння та в подальшому розпорядилася на власний розсуд. Тобто, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами, що належать ОСОБА_5 на загальну суму 30596,00грн..

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст.185 ч.1 КК України, кваліфікуючою ознакою якого являється таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, її свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Будучи допитаною судом, обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у скоєному кримінальному правопорушенні, в якому їй було повідомлено про підозру та пред`явлено обвинувачення, за ч.1 ст.185 КК України, визнала повністю, в скоєному щиро розкаялася, та підтримуючи покази дані на досудовому слідстві, пояснила суду, що у середині вересня 2015 року, прийшла до своєї знайомої ОСОБА_5 , щоб позичити гроші в сумі 100,00грн., на що остання погодилася і попросила зачекати у приміщенні літньої кухні, а сама пішла до сараю. Перебуваючи у приміщенні літньої кухні, побачила через вікно, як ОСОБА_5 за сараєм нагнулася до землі, та із скляної банки об`ємом 0,5л. дістала гроші, та прийшовши до літньої кухні дала в борг 500,00 грн., однією купюрою, так як менших немала. Прийшовши додому, вирішила повернутися до будинковолодіння ОСОБА_5 з наміром викрасти кошти, які залишилися в банці, для того щоб погасити існуючий кредит. Близько 21год. 30хв., прийшовши на територію будинковолодіння ОСОБА_5 , викрала банку з грошима, по дорозі додому, витягнула гроші, а банку викинула. Вдома, викрадені кошти поклала до шухлядки, там були не лише гривні а і долари США, які невдовзі обміняла у незнайомого чоловіка у м. Городище на території центрального ринку. У жовтні місяці 2015 року, відрахувавши із викрадених коштів 12000,00грн., погасила кредит у банку, кошти які залишилися, віддала сину ОСОБА_7 , який періодично приїздив у гості, у загальній сумі близько 15500,00грн.. Цивільному чоловіку, синові не розповідала де взяла грошові кошти. Через деякий час, приблизно 10-15 днів, після вчиненої крадіжки, коли до її домоволодіння прийшов працівник поліції, так як ОСОБА_5 підозрювала її у викрадені грошей, розповіла йому, що дійсно викрала грошові кошти по місцю проживання ОСОБА_5 .. У скоєному щиро кається, викрадені кошти повернула частково в сумі однієї тисячі доларів, взявши кредит, інші планує повернути в найближчий час.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , її вина у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, а саме, показами потерпілої ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні, пояснила та підтвердила, що у середині вересня 2015 року, до неї додому прийшла ОСОБА_4 , яка є цивільною дружиною брата ОСОБА_8 , і яка часто приходила до неї, допомагала, та попросила позичити 100,00 грн., погодившись пішла до приміщення сараю, де на землі знаходилася скляна півлітрова банка, де знаходилися грошові кошти у сумі 3000,00грн., купюрами по 500,00грн. кожна та 1280,00 доларів США із яких 1200,00 доларів США по 100,00 доларів кожна, 80,00 доларів купюрами по 20 доларів. Взявши із банки 500,00 грн., менших купюр не було, віддала їх ОСОБА_4 , після чого вона через деякий час пішла додому. 04.10.2015 року, до неї додому прийшла внучка сестри ОСОБА_9 , яка попросила позичити 100,00 доларів США у зв`язку з тим, що ОСОБА_10 захворіла та знаходиться на лікуванні. Коли підійшла до місця знаходження банки із грошовими коштами, то виявила її відсутність, у скоєному відразу запідозрила ОСОБА_4 , так як вона дуже часто заходила та могла бачити де лежить банка із грошима. Прийшовши до ОСОБА_4 , попросила щоб та віддала кошти, на що остання повідомила, що ні про які кошти вона не знає, нічого не брала, лише повернула борг у сумі 500,00грн.. З огляду на те, що вибачила ОСОБА_4 , яка 01.12.2015р. частково повернула викрадене, в сумі 1000,00 доларів США, цивільного позову не заявляла, та просить останню не карати.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, а також оцінені судом згідно ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою умисне таємне викрадення чужого майна, вказує на кваліфікацію діяння за ст.185 ч.1 КК України (крадіжка).

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який законодавцем віднесений до злочинів середньої тяжкості, винну особу, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не судима, обтяжуючою обставиною при призначенні покарання, що передбачене ст.67 КК України слід вважати вчинення злочину щодо особи похилого віку, як пом`якшуючу обставину, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

За відсутності у кримінальному провадженні, судових витрат та заявленого цивільного позову, суд ці питання не вирішує.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 368 - 370, ч.2 ст.373, ст.374, п.1 ч.1 ст.392, ч.2 ст.394, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

визнати ОСОБА_4 , винною у скоєнні кримінального правпорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального Кодексу України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що відповідає сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в прибуток держави.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку суду, негайно, після його проголошення вручити засудженій, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1