Справа № 541/300/16-к
Провадження № 1-кп/541/60/2016
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000087 від 20 січня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миргород Полтавської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не заміжньої, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої проживаючою в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачені ч. 1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України,
в с т а н о в и в :
До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 5 лютого 2016 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, з угодою про визнання винуватості, укладеною 4 лютого 2016 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , згідно якої остання під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, а саме в тому, що в серпні 2015 року ОСОБА_4 , в полі біля яблуневого садка, що неподалік с.Деркачі Миргородського району Полтавської області, виявила дві дикоростучі рослини коноплі. Достовірно знаючи, що дані рослини являються нарковмістними, діючи умисно, з метою незаконного одержання наркотичного засобу та подальшого незаконного використання для власних потреб, ОСОБА_4 зірвала дані рослини та залишила їх на місці для висихання, тим самим незаконно придбала наркотичний засіб без мети збуту. Через три доби, ОСОБА_4 , на власному велосипеді прибула на місце, де знаходилися незаконно придбані дві дикоростучі рослини коноплі та з метою незаконного доведення рослин до готового стану для подальшого незаконного вживання наркотичного засобу, за допомогою металевого сита, привезеного з собою, вже висушені рослини перетерла, тим самим незаконно виготовила готовий для вживання наркотичний засіб, який на велосипеді умисно перемістила до свого домогосподарства в АДРЕСА_1 , тобто незаконно перевезла наркотичний засіб по території України з порушенням порядку і правил, установлених чинним законодавством, де незаконно зберігала в приміщенні гаражу без мети збуту для особистого вживання. 20 січня 2016 року вказаний наркотичний засіб загальною вагою 137,156 г. був виявлений та вилучений у неї працівниками поліції під час санкціонованого обшуку.

Крім цього, ОСОБА_4 10 жовтня 2015 року, перебуваючи на відпочинку в лісному масиві поблизу с.Великі Сорочинці Миргородського району, знайшла сім патронів, які згідно висновку балістичної експертизи № 138 від 26.01.2016р. є бойовими припасами мисливськими патронами калібру 300 WSM, виготовленими промисловим способом, придатними для стрільби, підібрала їх, тим самим незаконно придбала їх, після чого на транспортному засобі, автомобілі ВАЗ 21114, д.н. НОМЕР_1 , перевезла до свого господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , та в подальшому в спальній кімнаті зберігала їх без передбаченого законом дозволу.

19 грудня 2015 року, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи за місцем проживання - по АДРЕСА_1 , на не встановленому на досудовому розслідуванні сайті оголошень мережі Інтернет виявила оголошення про продаж пістолета, який без установленого законом порядку вирішила придбати, для чого 21.12.2015 року на рахунок, номер якого на досудовому розслідуванні встановити не надалося можливим, наданий продавцем, перерахувала кошти в сумі 550 гривень та 22.12.2015 року, на території автовокзалу м.Миргорода отримала пакунок з придбаним пістолетом, який прибув туди на невстановленому транспортному засобі. Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що пістолет «STALKER-MOD 914-S» серійний номер « НОМЕР_2 », калібру 9 мм, являється вогнепальною зброєю, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, незаконно придбала його, після чого незаконно перенесла до свого домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_1 , де незаконно зберігала в приміщенні гаражу.

Вказані сім патронів та пістолет, який згідно висновку балістичної експертизи № 139 від 26.01.2016р. є переробленою вогнепальною зброєю зі стартового пістолета, придатний до стрільби, в магазині якого перебував один патрон, який, згідно висновку балістичної експертизи № 138 від 26.01.2016р., являється переробленим бойовим припасом калібру 9 мм, спорядженим самостійним способом з використанням гільзи з капсулем промислового виготовлення, придатний для стрільби, були вилучені 20.01.2016 року працівниками поліції під час санкціонованого обшуку.

Сторони в угоді погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.309 ч.1 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України 3 роки позбавлення волі, В порядку ст.70 КК України за сукупністю злочинів узгодили остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваної від його відбування з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України..

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 4 лютого 2016 року між нею та підозрюваною ОСОБА_4 .

Обвинувачена також просила затвердити угоду про визнання винуватості, пояснила, що вона цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглянувши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі статтею 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У відповідності до вимог ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості, наряду з іншими чинниками, мають зазначатися обов`язки обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою.

Окрім того, приписами ст.470 КПК України, критеріями якими визначається можливість і доцільність ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості, є наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викриття більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні більш тяжких кримінальних правопорушень.

Разом з тим, аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що вказана угода не відповідає вищезазначеним критеріям, оскільки не містить обов`язків обвинуваченої щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, а спрямована лише винятково на задоволення приватного інтересу в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням, а відтак вважати, що умови угоди відповідають суспільним інтересам у суду відсутні належні правові підстави.

Крім того, серед матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, прокурором надано виписку(епікриз) з історії хвороби № 20 Лубенського обласного наркологічного диспансеру, згідно якої 05.01.2016р. по 18.01.2016 року ОСОБА_4 знаходилася на лікуванні в стаціонарному відділенні ЛОНД з діагнозом ППРО, синдром залежності, в зв`язку з яким перебуває на обліку у лікаря-нарколога, що підтверджується відповідною довідкою поліклінічного відділення Миргородської ЦРЛ. У судовому засіданні обвинувачена пояснила, що дане лікування вона розпочала добровільно, з власної ініціативи, з метою позбавитися наркотичної залежності.

Згідно ч.4 ст.309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, що містятся в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК (зокрема, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 212, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 258, ч. 6 ст. 260, ч. 3 ст. 263, ч. 4 ст. 289, ч. 4 ст. 307, ч. 4 ст. 309, ч. 4 ст. 311, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 401) передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.

Таким чином, за встановлених обставин, притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України не відповідає вимогам кримінального закону.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу або закону та коли умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Таким чином, оскільки умови угоди суперечать вимогам КК України та не відповідають суспільним інтересам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та наявність підстав для відмови у затвердженні угоди.

П.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про відмову у затверджені угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу.

Оскільки угоди було досягнуто під час досудового розслідування, кримінальне провадження необхідно повернути прокурору для його продовження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.314, 469, 474 КПК України суд, -

ухвалив:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 4 лютого 2016 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 20 січня 2016 року, та повернути вище зазначене кримінальне провадження керівнику Миргородської місцевої прокуратури для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1