Ухвала
іменем україни

12 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в межах кримінального провадження № 0000340 касаційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2015 року та вирок Апеляційного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

За вироком місцевого суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Вирішено цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 .

Апеляційний суд скасував вирок місцевого суду в частині призначення покарання й ухвалив свій, яким призначив ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 15 червня 2014 року близько 23.30 год., перебуваючи біля кафе «Ельдорадо» в с. Вашківцях, умисно, протиправно, переслідуючи мету заподіяння тілесних ушкоджень, правою рукою з силою кинув скляну пляшку об`ємом 0,5 л з-під пива у лівий бік обличчя ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому тяжкого тлесного ушкодження у вигляді повної сліпоти на ліве око.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити судові рішення і перекваліфікувати діяння ОСОБА_7 на ст. 128 КК з призначенням відповідного покарання, вважаючи, що засуджений заподіяв потерпілому тяжкого тілесного ушкодження з необережності, про що наводить відповідні доводи. У межах цих доводів скаржник зазначає, що у провадженні не доведено мотиву та мети умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 з боку засудженого ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_8 , даючи у скарзі свій аналіз доказів, просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції через істотне, на її думку, порушення вимог кримінального процесуального закону під час досудового слідства та судового розгляду провадження. Зокрема, зазначає, що не було допитано трьох осіб, на яких посилався ОСОБА_7 , захищаючись від пред`явленого обвинувачення, і не з`ясовано, яким саме предметом потерпілому було завдано тілесних ушкоджень (непошкодженою чи розбитою пляшкою).

У запереченнях представник потерпілого адвокат ОСОБА_10 просить залишити судові рішення щодо ОСОБА_7 без зміни, а касаційні скарги захисників без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та засудженого на підтримання касаційних скарг, думку прокурора, котрий проти них заперечував, обговоривши доводи, викладені у скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Із матеріалів кримінального провадження убачається, що суд першої інстанції під час постановлення обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 не дотримався вимог ст. 374 КПК, якою передбачено, що мотивувальна частина вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу та наслідків кримінального правопорушення, форми вини й мотивів кримінального правопорушення.

Так, місцевий суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 15 червня 2014 року за обставин, викладених у вироку цього суду, заподіяв ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження, і кваліфікував такі дії за ч. 1 ст. 121 КК.

Проте, як убачається із формулювання обвинувачення у мотивувальній частини вироку, в ньому не зазначено мотиву дій засудженого щодо потерпілого, що має підтверджуватися дослідженими доказами, зміст яких викладається у вироку.

Між тим, саме мотив є визначальним при юридичній кваліфікації вчиненого (були дії умисними чи необережними), допомагає встановити ступінь суспільної небезпечності злочину і призначити справедливе покарання за нього.

Такий недолік вироку свідчить про істотне порушення місцевим судом вимог кримінального процесуального закону та порушення права засудженого на захист, адже останній у силу ст. 42 КПК має право знати, у чому його обвинувачують.

Указане перешкодило суду повно й усебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законний та обґрунтований вирок.

З огляду на вищевикладене вирок місцевого суду й ухвала апеляційного (оскільки цей суд залишив поза своєї уваги помилку суду нижчої ланки) не можуть залишатися в силі і підлягають на підставі ст. 438 КПК скасуванню, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд в суді першої інстанції.

Під час цього розгляду з дотриманням вимог кримінального процесуального закону належить ретельно дослідити докази, надані сторонами, перевірити всі їх доводи (зокрема й зазначені у касаційних скаргах), на підставі чого встановити статті (частини статті) КК, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

З урахуванням вищенаведеного прохання захисника про перекваліфікацію дій засудженого на ст. 128 КК є передчасним.

Касаційний суд позбавлений законодавчо визначеної можливості перевірити мотив, з якого діяла особа, якщо жодного мотиву у формулюванні обвинувачення у вироку не зазначено.

Враховуючи, що ОСОБА_7 було взято під варту за вироком місцевого суду, який підлягає скасуванню, засуджений має бути звільнений з-під варти. Місцевому суду після отримання кримінального провадження належить визначити вид запобіжного заходу стосовно обвинуваченого на час судового провадження.

Керуючись статтями 433, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги захисників задовольнити частково.
Вироки Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2015 року та Апеляційного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
ОСОБА_7 звільнити з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3