Справа № 536/2824/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року. Кременчуцький районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці кримінальне провадження №536/2824/14-к про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець і житель АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одружений, має

малолітню дитину, працює за домовленістю, раніше судимий 09.09.2005 року

Автозаводським райсудом м. Кременчука за ст.ст. 185 ч. 3, 15-185 ч. 3, 70, 76 КК

України до 5 р. п/в з іспитовим строком на 3 роки, 16.01.2007 року

Автозаводським райсудом м. Кременчука за ст. 309 ч. 1 КК України до 4 р. п/в,

16.10.2007 року Автозаводським райсудом м. Кременчука за ст.ст. 307 ч. 3, 69

КК України до 5 р. 6 м. п/в, 16.05.2011 року умовно-достроково звільнений від

відбуття покарання на не відбутий строк 1 рік 25 днів, 29.10.2014 року

Автозаводським райсудом м. Кременчука за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 р. п/в

з іспитовим строком на 1 рік, 24.12.2014 року Автозаводським райсудом

м. Кременчука за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 289 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 5 р. п/в

без конфіскації майна, вирок Автозаводського райсуду м. Кременчука

від 29.10.2014 року виконувати самостійно,

в скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, повторно.

Так, 20 листопада 2014 року, ОСОБА_4 попрохав свого знайомого ОСОБА_5 забрати з садового товариства «Шляхмашивець» в с. Щербаки Кременчуцького району належне йому майно. В цей же день, приблизно о 05-30 годині ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки, повторно, прибув до території садового товариства, де шляхом вільного доступу таємно викрав 5 металевих секцій огорожі, розмірами 3х1,5 м., вартістю 244 грн. кожна, спричинивши шкоду на загальну суму 1220 грн. Разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 перетягнув викрадені секції у поле, де сховав, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і дав пояснення відповідно до викладеного формулювання обвинувачення стосовно фактичних обставин справи, в скоєному розкається.

Обставини справи ніким не оспорюються, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій не має, тому суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, повторно.

Обираючи міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу винного ОСОБА_4 , який по місцю проживання характеризується посередньо, раніше судимий, щиро кається у скоєному, що є обставиною яка пом`якшує відповідальність.

Обставин, які обтяжують вину обвинуваченої судом не виявлено.

З врахуванням наведеного та всіх обставин справи, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню у вигляді позбавлення волі.

Обвинуваченим вчинено новий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком Автозаводського райсуду м. Кременчука від 29.10.2014 року, тому, за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання необхідно частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.

Разом з цим обвинувачений вчинив злочин до постановлення попереднього вироку Автозаводського райсуду м. Кременчука від 24.12.2014 року, тому відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання слід визначити шляхом часткового складання призначених покарань, приймаючи до уваги щире каяття обвинуваченого та думку представника потерпілого, яка не наполягає на суворому покаранні.

Обвинувачений ОСОБА_4 засуджується до реального відбуття покарання, вчинив злочин під час іспитового строку за попереднім вироком суду, тому йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання.

Речові докази слід залишити у представника потерпілого за належністю.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України й призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Автозаводського райсуду м. Кременчука від 29 жовтня 2014 року і остаточно, вважати засудженим ОСОБА_4 до 4 /чотирьох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання призначеного вироком Автозаводського райсуду м. Кременчука від 24 грудня 2014 року, за сукупністю злочинів, остаточно вважати засудженим ОСОБА_4 до 5 /п`яти/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання з 28 травня 2015 року.

Речові докази - 5 металевих секцій огорожі, залишити у голови садівничого товариства «Шляхмашівець».

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд протягом 30 днів, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1