АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року м.Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року про накладення арешту на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 та накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001789 від 23 квітня 2015 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Вказане судове рішення слідчий суддя вмотивував достатністю доказів, які свідчать, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та з метою запобігання подальшого переоформлення вказаного майна виникла необхідність в накладенні на нього арешту відповідно до ч. ст. 170 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали та скасувати ухвалу слідчого судді районного в частині накладення арешту на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_8 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді безпідставною, винесена з порушенням норм матеріального права.

Окрім цього, ОСОБА_8 додав до апеляційної скарги свою заяву про поновлення йому пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року, бо вона постановлена без його участі, а про її наявність ОСОБА_8 стало відомо лише 8 вересня 2015 року від нотаріуса.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_8 та просив її задовольнити, думку прокурора, який просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею з`ясовано, що в провадженні СВ прокуратури Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001789 від 23 квітня 2015 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

З метою встановлення обставин, які мають значення для даного кримінального провадження та запобіганню подальшого переоформлення вказаного нерухомого майна, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Зі змісту положень ч. 2 ст. 170 КПК України слідує, що слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, за приписами якої тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема пристосовані та використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення (п.1).

Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Виходячи з аналізу вказаних норм закону і обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді в частині необхідності накладення арешту, адже судом в ухвалі достатньо даних вважати, що квартира АДРЕСА_1 є предметом вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання,враховано правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано, врахувавши наявні у справі докази прийшов до переконання про необхідність накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді, постановлена за результатами розгляду клопотання відповідає вимогам ст. 173 КПК України.

Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді колегія не вбачає.

Окрім цього, за обставин, коли ОСОБА_8 про наявність ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року дізнався лише 8 вересня 2015 року від нотаріуса, колегія суддів вважає причини пропуску на апеляційне оскарження вказаної ухвали заявником поважними та такими, що підлягають поновленню, оскільки заявник додав до апеляційної скарги свою заяву про поновлення йому пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яка була постановлена без його участі.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170, 173, 179, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вважати поважним та поновити пропущений ОСОБА_8 процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , про накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001789 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
__________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4