Кримінальне провадження № 1-кп/760/1105/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене 15.08.2015 року до ЄРДР за № 0007934, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, такого, який працює неофіційно електриком на будівництві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:

- 02.02.2000 року Куп`янським районним судом Харківської області за ст. 140 ч. 2 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відтерміновано виконання вироку на 1 (один) рік, на підставі ст. 1 п. «А» Закону України «Про амністію»;

- 17.05.2001 року Куп`янським районним судом Харківської області за ст. 140 ч. 3, ст. 140 ч. 2 ст. 145 ч. 1, ст. 193 ч. 3, ст. 229-6 ч. 2 ст. 42 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.02.2001 року виключено з вироку Куп`янського районного суду Харківської області від 17.05.2001 року ст. 145 ч. 1 КК України, ст. 193 ч. 3 КК України перекваліфіковано на ст. 357 ч. 3 КК України, в іншій частині вирок суду залишено без змін. Звільнений з місць позбавлення волі (Диканівська ВК Харківської області №12) 29.04.2002 року на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.04.2002 року, умовно-достроково з невідбутою частиною покарання строком на 2 (два) роки 20 днів;

- 21.04.2003 року Куп`янським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2, ст. 395, ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано частково невідбутий строк покарання за вироком Куп`янського районного суду Харківської області від 17.05.2001 року, та остаточно призначено покарання строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- 25.03.2004 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 5, ст. 70 ч. 1, ст. 70-1 ч. 4 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі;

- 27.10.2009 року Куп`янським районним судом Харківської області за ст. 289 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 11.03.2010 року строк покарання знижено до 8 (восьми) років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі (Олексіївська ВК Харківської області №25) 19.01.2011 року по відбуттю строку покарання;

- 21.09.2011 року Куп`янським районним судом Харківської області за ст. 311 ч. 1, ст. 309 ч. 2, ст. 70 ч. 1, ст. 72 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- 02.04.2012 року Куп`янським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 311 КК України до 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного даним вироком і покарання, призначеного вироком Куп`янського районного суду Харківської області від 21.09.2011 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 7 (сім) місяців. Звільнений з місць позбавлення волі 21.04.2015 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин на території Солом`янського району при таких обставинах.
Так, ОСОБА_4 , 14.08.2015 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. М. Донця, 13-А, побачив припаркований автомобіль марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . Після чого, маючи намір на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, зняв із вище вказаного автомобіля номерні знаки. В подальшому, ОСОБА_4 на лобовому склі вищевказаного автомобіля залишив записку із власним контактним телефоном, з метою отримання від власника автомобіля грошових коштів, під приводом повернення останнім викрадених номерних знаків.
15.08.2015 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, на мобільний номер ОСОБА_4 зателефонувала потерпіла ОСОБА_5 . Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_4 повідомив потерпілій свої вимоги, які полягали у перерахуванні грошових коштів у сумі 200 гривень на розрахунковий рахунок банківської картки № НОМЕР_2 ПАТ КБ «Приват Банк», за повернення викрадених раніше номерних знаків.
В свою чергу, потерпіла ОСОБА_5 погодилась на вимоги ОСОБА_4 , з метою повернення власних номерних знаків, та перерахувала кошти у сумі 100 гривень на вказаний картковий рахунок. Після чого, у визначеному ОСОБА_4 місці, знайшла свої викрадені раніше номерні знаки та перерахувала решту грошових коштів, а саме 100 гривень на вищевказаний картковий рахунок.
Допитаний в судому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у заволодінні чужого майна шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, тобто свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, при обставинах, що викладені у фабулі даного вироку, визнав повністю та показав, що 14.08.2015 року, приблизно о 23 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. М. Донця, 13-А, він побачив припаркований автомобіль марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого, у нього виник злочинний намір на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману. В подальшому він зняв із вище вказаного автомобіля номерні знаки та залишив на лобовому склі вищевказаного автомобіля записку із власним контактним телефоном, з метою отримання від власника автомобіля грошових коштів, під приводом повернення останнім викрадених номерних знаків.
Наступного дня, а саме 15.08.2015 року, приблизно о 12 год. 00 хв., на його мобільний номер зателефонувала потерпіла ОСОБА_5 , якій він повідомив свої вимоги, які полягали у перерахуванні грошових коштів у сумі 200 гривень на розрахунковий рахунок банківської картки № НОМЕР_2 ПАТ КБ «Приват Банк», за повернення викрадених раніше номерних знаків, на що остання погодилася та перерахувала кошти у сумі 100 грн. на його картковий рахунок. В подальшому потерпіла, знайшовши у зазначеному ним місці номерні знаки, перерахувала йому решту грошових коштів в сумі 100 грн.
При цьому, щиро кається у вчиненому, повністю визнає усі обставини кримінального правопорушення, викладенні в його обвинуваченні. Також, визнає час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, встановлених в ході досудового розслідування. Зазначив суду, що жалкує про те, що сталося, та просив вибачення у потерпілої.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу роз`яснені та зрозумілі суть обвинувачення та обставини провадження. Як пояснив ОСОБА_4 , під час досудового слідства та в суді він давав показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає вину у вчиненні злочину, щиро кається.

У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам процесу наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою, при дослідженні доказів суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , так як немає жодного сумніву в добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

Суд, розглядаючи провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно (шахрайство).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер суспільної небезпеки ним скоєного, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, повторно вчинив новий умисний, корисливий злочин. Як особа ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, працевлаштований та має стабільний дохід, осудний, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Визнання вини у вчиненому судом визнається як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом визнається рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 є особою, яка має судимість та неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для своєї поведінки не зробив.

Враховуючи викладене вище, думку державного обвинувачення, із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, відношення до вчиненого, відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого зі сторони потерпілої, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, а також і те, що вчинений ним злочин віднесений до злочинів середньої тяжкості згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Обране обвинуваченому таке покарання, за глибоким переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам провадження, але і його особі, є необхідне й достатнє для його можливого виправлення та попередження нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 копійок.

Речові докази:

-квитанції, надані потерпілою ОСОБА_5 , - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: