Справа №487/5511/14-к 11.06.2014 11.06.2014 11.06.2014

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2014 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
представник власника майна (компанії «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd») - ОСОБА_5
представник компанії «Orexim Trading Limited» ОСОБА_8
слідчий ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_5 . Просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Короткий зміст ухвали слідчого судді від 02.06.2014 р.
Накладено арешт на майно компанії «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd» (ROI № 5603448), зареєстрованої за адресою: 329, LAXMI MALL, LAXMI INDUSTRIAL ESTATE, NEW LINK ROAD, ANDHERI (W), MUMBAI
_____________________________________________________________
провадження № 11-сс/784/164/14 слідчий суддя ОСОБА_9
категорія: оскарження арешту доповідач апеляційного суду
майна ОСОБА_1
400053, INDIA, а саме на судно «Bon Vent» (ІМО № 9240914, прапор Індії), як на майно, використане як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, шляхом заборони власнику судна, капітану морського порту «Южний», посадовим особам Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», а також іншим особам використовувати та розпоряджатись судном «Bon Vent»: обмежити переміщення судна, забезпечивши його стоянку біля причальної стінки морського порту «Южний», заборонити здійснювати його відчуження та оформляти будь-які документи на відхід даного судна з території порту до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.
Також ухвалено про арешт тимчасово вилучених в ході огляду приміщень зазначеного судна документів
- суднових журналів за період з 01.02.2014 р. по 28.02.2014 р.; з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 р.;
- журналів руху судна за період з 29.01.2014 р. по 18.02.2014 р.; з 18.02.2014 р. по 23.03.2014 р.;з 26.03.2014 р. по 29.04.2014 р.;
- журналів нічних розпоряджень капітана за період з 23.08.2013 р. по 17.02.2014 р.; з 18.02.2014 р. по теперішній час;
- витягу з папки обліку відвідувачів судна за 30.01.2014 р., 17.02.2014 р., 08.03.2014 р. та 23.03.2014 р.;
- папки з планами маршрутів судна;
- шести упаковок стрічок курсографа-самописця гірокомпасу за період з 23.01.2014 по 05.04.2014 р.,
яке ухвалено передати на зберігання до СВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївської області.
Узагальнені доводи апелянта.
Зазначає, що повторний арешт судна «Bon Vent» та суднових документів накладено слідчим суддею ОСОБА_9 в тому ж кримінальному провадженні через 4 години після оголошення ухвали апеляційного суду Миколаївської області про скасування попередньої ухвали цього ж слідчого судді від 09.05.2014 р. про арешт судна «Bon Vent».
Вказує, що підставою для розгляду справи про арешт майна компанії стали клопотання слідчого та окремі документи матеріалів кримінального провадження з розслідування обставин нібито заволодіння шляхом шахрайства майном компанії «Orexim Trading Limited». Однак, матеріали вказаного кримінального провадження у цей же день 02.06.2014 р. були закінчені вивченням судом апеляційної інстанції. Тобто, жодних нових доказів з моменту оголошення ухвали апеляційного суду о 13 год. і до 16 год. 02.06.2014 р. у провадженні не зявилося.
З процесуальних документів в обґрунтування клопотання слідчого були додані постанови заступника прокурора м. Миколаєва ОСОБА_10 про зміну підслідності справи та начальника слідчого відділу СЧ СВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_11 про створення слідчої групи та приховано ухвалу суду апеляційної інстанції.
Звертає увагу на те, що в ухвалі суду апеляційної інстанції містяться висновки про порушення слідчим суддею ОСОБА_9 під час арешту т/х «Bon Vent» вимог п.2 ч.2 ст. 173 КПК України, зокрема, про прийняття вказаного рішення у відсутності в матеріалах кримінального провадження доказів вчинення компанією «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd» злочину і відсутність правових підстав для накладення арешту на її майно, про незаконне інкримінування злочину юридичній особі.
Посилається, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_12 від 30.05.2014 р. при розгляді за територіальною підсудністю питання щодо арешту документів, тимчасово вилучених 26.05.2014 р. з борту судна «Bon Vent», відмовлено в задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_6 про арешт того ж самого майна і вказана ухвала не скасована.
Наводить, що відповідно до протоколу огляду приміщень т/х «Bon Vent» документи, на які ухвалою від 02.06.2014 р. накладений арешт, є саме тими, що вилучені ще 26.05.2014 р. Таким чином, клопотання про арешт документів подано слідчим через 6 днів після їх вилучення з борту т/х. Однак, згідно з вимогами ст. 171 ч.5 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. Інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Вказує, що за наявності зазначених чинних судових рішень, порушення норм кримінального процесуального права слідчим суддею ОСОБА_9 є очевидним, а накладені ним арешти на т/х «Bon Vent» та вилучені на ньому суднові документи є необґрунтованими та незаконними.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав, що органом досудового розслідування виправлені процесуальні недоліки щодо підслідності зазначеного кримінального провадження. Послався, що ним були досліджені певні матеріали, які не були предметом дослідження судом апеляційної інстанції при постановленні ухвали від 02.06.2014 р. та які свідчать про те, що представники компанії «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd», отримавши на підставі не достовірних відомостей, наданих до міжнародних судових інстанцій, заставне право на вантаж, незаконно заволоділи правом на майно компанії «Orexim Trading Limited» та передали вантаж у власність компанії «Tose-E», завдавши компанії «Orexim Trading Limited» шкоду в особливо великих розмірах. Вказане містить ознаки складу злочину, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України. Судно «Bon Vent» відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України є майном, використаним як засіб його вчинення зі збереженням на собі слідів вчинення кримінального правопорушення. Виявлені під час огляду судна «Bon Vent» документи також зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Також навів, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому шляхом знищення чи зміни вказаного майна, документів заінтересованими особами з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Кримінальному правопорушенню надана попередня правова кваліфікація за ст. 190 ч.4 КК України.
Матеріали судових проваджень свідчать, що питання про арешт судна «Bon Vent» (ІМО № 9240914, прапор Індії), що перебуває у власності компанії «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd» та тимчасово вилучених в ході огляду приміщень судна документів: суднових журналів, журналів руху судна, журналів нічних розпоряджень капітана, витягу з папки обліку відвідувачів судна (за відповідні періоди), папок з планами маршрутів судна; шести упаковок стрічок курсографа-самописця гірокомпасу (за відповідний період) неодноразово було предметом розгляду слідчими суддями Центрального та Заводського районів м. Миколаєва. Кожного разу за результатами судового розгляду приймалися рішення по суті.
Так, розглядаючи клопотання слідчого СЧ СУ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 01.05.2014 р. ОСОБА_6 , подане в межах територіальної підсудності до Центрального районного суду м. Миколаєва, слідчий суддя цього суду ОСОБА_12 ухвалою від 02.05.2014 р. застосував арешт на зазначене судно як на річ, що зберегла на собі сліди кримінального правопорушення. Ухвалою цього ж судді від 13.05.2014 р. в порядку ст. 174 КПК України розглянуто клопотання представника власника арештованого майна ОСОБА_5 та постановлено про скасування арешту зазначеного судна.
Однак, під час дії ухвали цього слідчого судді від 02.05.2014 р. про накладення арешту на судно, який був ним самим скасований лише 13.05.2014 р., слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 повторно розглянуто клопотання того слідчого ОСОБА_6 від 09.05.2014 р. і цього ж дня постановлено про накладення арешту на судно «Bon Vent» .
Таким чином, протягом з 09 по 13 травня 2014 р. зазначене судно перебувало під арештом, накладеним на нього двічі слідчими суддями різної територіальної підсудності, що не передбачено нормами КПК України. При цьому, слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 були залишені поза увагою відомості про накладення арешту на це ж судно іншим суддею ще 02.05.2014 р., які були наявними в матеріалах, наданих суду слідчим (а.с. 15 провадження № 1-кс/487/569/14).
Зазначена ухвала слідчого судді ОСОБА_9 від 09.05.2014 р. була предметом апеляційного розгляду, за результатами якого ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.06.2014 р. вона скасована, постановлена нова ухвала, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СЧ СУ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 про накладення арешту на судно «Bon Vent» (ІМО № 9240914, прапор Індії), що перебуває у власності компанії «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd».
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_12 від 30.05.2014 р. відмовлено в задоволенні клопотання того ж слідчого ОСОБА_6 від 27.05.2014 р. про накладення арешту на документи, вилучені 26.05.2014 р. в ході огляду судна «Bon Vent». Зазначена ухвала в апеляційному порядку не оскаржена.
Однак, в день постановлення зазначеної вище нової ухвали апеляційним судом Миколаївської області 02.06.2014 р., через 2 години після закінчення судового розгляду судом апеляційної інстанції, слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 , знов було розглянуто клопотання того ж слідчого ОСОБА_6 від 02.06.2014 року про накладення арешту на судно «Bon Vent» (ІМО № 9240914, прапор Індії) як на майно, використане як засіб вчинення кримінального правопорушення, а також про накладення арешту на тимчасово вилучені в ході огляду приміщень судна 26.05.2014 р. документи.
За результатами розгляду клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні слідчого СЧ СВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 від 02.06.2014 р. слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 постановлено про арешт судна «Bon Vent» (ІМО № 9240914, прапор Індії), як майна, використаного як засіб вчинення кримінального правопорушення та яке зберегло на собі його сліди, а також про арешт зазначених вище документів.
Таким чином, протягом одного місяця в одному й тому ж кримінальному провадженні питання про арешт судна «Bon Vent» (ІМО № 9240914, прапор Індії) розглянуто по суті тричі, а питання про арешт тимчасово вилучених під час огляду цього судна 26.05.2014 р. документів розглянуто по суті двічі. При цьому, судовий розгляд здійснено фактично за одними й тими ж матеріалами кримінального провадження, які мали істотне значення.
З огляду на наведене, неодноразове звернення слідчим з клопотаннями щодо арешту майна до слідчих суддів різної територіальної підсудності з одних і тих же питань після їх вирішення по суті носить ознаки зловживання своїм процесуальним правом.
Переглядаючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчим суддею ОСОБА_9 допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Так, відповідно до вимог ст. 172 ч.1 КПК України (в редакції від 23.05.2013 р., чинній з 27.04.2014 р.) клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше 2-х днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з вимогами ст. 172 ч.2 КПК України (в редакції від 23.05.2013 р., чинній з 27.04.2014 р.) клопотання про арешт майна, що не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, її захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Матеріали судового провадження свідчать, що зазначені у законі учасники судового провадження не повідомлялися слідчим суддею ОСОБА_9 про розгляд клопотання слідчого про арешт майна. При цьому, згідно з журналом судового засідання від 02.06.2014 р. участь в судовому розгляді брали слідчий ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_7 .
Положення ст. 172 ч.2 КПК України у даному випадку є неприйнятними, оскільки слідчим подано клопотання про арешт майна, складовою частиною якого є майно документи, тимчасово вилучені 26.05.2014 р. під час огляду судна «Bon Vent» (ІМО № 9240914, прапор Індії).
Таким чином, неповідомлення представника власника майна про розгляд клопотання про арешт майна, складовою частиною якого є тимчасово вилучене майно, що унеможливило передбачену законом його участь в цьому судовому провадженні та розгляд клопотання слідчим суддею лише за участі сторони обвинувачення, є порушенням загальної засади кримінального провадження, передбаченою п.15 ч. 1 ст. 7 КПК України змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.
Крім того, відповідно до ст. 171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З дотримання вимог зазначеного закону щодо строку подання клопотання, слідчий ОСОБА_6 наступного робочого дня - 27.05.2014 р. звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про арешт документів, тимчасово вилучених 26.05.2014 р. під час огляду судна «Bon Vent» (ІМО № 9240914, прапор Індії) на підставі ухвали слідчого судді від 12.05.2014 р.
Як зазначалося вище, в задоволенні цього клопотання слідчого ухвалою слідчого судді цього суду ОСОБА_12 від 30.05.2014 р. було відмовлено і судове рішення в апеляційному порядку не оскаржено.
Однак, подаючи знов 02.06.2014 р. до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва клопотання про арешт майна, складовою частиною якого є теж саме тимчасово вилучене 26.05.2014 р. майно (документи), слідчий ОСОБА_6 водночас звернувся з клопотанням про поновлення процесуального строку для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Однак, ці обставини свідчать лише про рух кримінального провадження і є неприйнятними у сенсі положень ст. 117 КПК України щодо поважності причин пропуску процесуального строку.
З цього приводу суд апеляційної інстанції вважає про відсутність у слідчого ОСОБА_6 підстав для звернення до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва з клопотанням про поновлення процесуального строку для повторного звернення з клопотанням про арешт майна (документів), оскільки цей строк ним не був пропущений під час первинного звернення з таким же клопотанням до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, яке було вирішено по суті, а судове рішення, ухвалене за результатами розгляду клопотання, оскаржено не було.
З урахуванням викладеного є обґрунтованими твердження апелянта в цій частині.
З мотивувальної частини оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що ним були взяті до уваги матеріали кримінального провадження, які не були предметом дослідження суду апеляційної інстанції при постановленні ухвали від 02.06.2014 р., зокрема, протокол огляду документів від 20.05.2014 р., протокол огляду судна від 26.05.2014 р., протокол огляду файлів компютерної програми «Shipping Explorer 6», листування між компаніями, що містяться в томі № 3 кримінального провадження. Саме ці матеріали, на думку слідчого судді, свідчать про те, що представники компанії «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd», отримавши на підставі недостовірних відомостей, наданих до міжнародних судових інстанцій, заставне право на вантаж, незаконно заволоділи правом на майно компанії «Orexim Trading Limited». Після цього, здійснюючи розпорядження ним на власний розсуд, передали вантаж у власність компанії «Tose-E», завдавши компанії «Orexim Trading Limited» шкоду в особливо великих розмірах, що має ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України.
Однак, обєктом протоколу огляду документів від 20.05.2014 р. є компютерна програма «Shipping Explorer 6», яка містить відомості щодо маршруту судна «Bon Vent» (ІМО № 9240914, прапор Індії) в період з 01.02.2014 р. по 27.03.2014 р., тобто, з моменту виходу судна з порту Миколаїв до виходу після розвантаження з порту «Бандар-Імам-Хомейні». В протоколі є посилання як на надходження даних про місцезнаходження судна в певні дні, так і про ненадходження таких даних та даних про маршрути судна теж в певні дні. Додатком № 2 до зазначеного протоколу є відображення програми.
Зазначаючи в клопотанні до слідчого судді від 02.06.2014 р. відомості щодо зміни курсу судна, слідчий ОСОБА_6 навів, що, зокрема, у період з 10 по 27.03.2014 р. дані з системи AIS судна не надходили з невідомих причин.
Щодо протоколу огляду приміщень судна «Bon Vent» від 26.05.2014 р., то він містить перелік документів: суднових журналів, журналів руху судна, журналів нічних розпоряджень капітана судна (за відповідні періоди), витяг з журналу обліку відвідувачів (за відповідний період), папки з планом маршруту, а також шести упаковок стрічок курсографа-самописця гірокомпасу (за відповідний період) та відомості щодо тимчасового вилучення цього майна.
Наявне в томі № 3 кримінального провадження листування між компаніями, на яке також послався слідчий суддя, не зазначаючи його змісту та джерело походження, стосується в тому числі обставин, повязаних з маршрутом судна та з понесеними у звязку з цим витратами, можливістю звернень до арбітражного суду та у наданому вигляді не має ознак документу у сенсі положень ст. 99 КПК України.
Таким чином, за своїм змістом вказані як додаткові зазначені матеріали кримінального провадження є недостатніми для висновку про незаконне заволодіння представниками компанії «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd» правом на майно компанії «Orexim Trading Limited».
Знаходиться поза межами компетенції слідчого судді надання власної оцінки рішенню міжнародної судової інстанції як ухваленому на підставі недостовірних відомостей (зокрема, про наявність неіснуючої заборгованості за договором перевезення) - рішенню Вищого Суду Справедливості у Бомбеї Загальної Цивільної Юрисдикції від 21.03.2014 р., згідно з яким компанії «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd» дозволяється вивантажити вантаж, що знаходиться на борту судна, у берегові цистерни в порту В.І.К. (Бендер-Імам-Хомейні), Іран, та застосувати заставне право на вантаж за власний рахунок.
Відповідно до вимог п. 2 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, крім іншого, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення.
Однак, з витягу з ЄРДР від 30.04.2014 р. вбачається, що вчинення правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України, інкриміновано юридичній особі компанії «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd», яка є власником судна «Bon Vent» та стороною за договором морського перевезення від 19.12.2013 р. з компанією «Orexim Trading Limited».
Розділ 1У Кримінального кодексу України (ст. 18) визначає як суб`єкт злочину фізичну або службову особу.
Кримінальний кодекс України розділом Х1У-1 «Заходи кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб» доповнено згідно з Законом України № 314-УП (314-18) 23.05.2013 р. з урахуванням змін, внесених Законом від № 1207-УП (1207-18) від 15.04.2014 р. Правові норми зазначеного розділу набрали чинності з 27.04.2014 р. відповідно до Перехідних положень та з урахуванням дня набрання чинності Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Однак, вказані правові норми є нормами матеріального права. Вони встановлюють підстави для застосування для юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру, види цих заходів, одним з яких є конфіскація майна юридичної особи та іншим чином погіршують становище особи. Тому відповідно до вимог ст. 5 ч.2 КК України норми зазначеного розділу не мають зворотної дії у часі. Крім того, до правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, вчиненого уповноваженою особою юридичної особи, такі заходи не застосовуються.
Зазначене у клопотання слідчого про арешт майна передбачене санкцією ст. 190 ч.4 КК України обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, поширюється на власність засудженого відповідно до положень ст. 59 ч.1 КК України.
Матеріали кримінального провадження також свідчать, що 29.05.2014 р. слідчим ОСОБА_6 складено запит про міжнародну правову допомогу компетентним органам Ісламської Республіки Іран, в якому з посиланням на Договір між Україною та Ісламською республікою Іран про правові відносини та правову допомогу в цивільних і кримінальних справах від 11.05.2004 р. міститься прохання про надання міжнародної правової допомоги у даному кримінальному провадженні, яка полягає у проведенні на території Ісламської республіки Іран процесуальних дій, направлених на встановлення приміщень порту Бандар-Імам-Хомейні, в які було вивантажено соняшникову олію у кількості 9800 т., заставне право на яку має компанія «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd» та в проведенні огляду приміщень порту з метою виявлення і фіксації обставин вчиненого кримінального правопорушення (встановлення фактичної наявності вантажу; документів, в яких відображена фактична належність вантажу на даний час).
Таким чином, зазначений запит має на меті отримання допустимих доказів, які б підтвердили або спростували б обставини, викладені в поданні слідчого про арешт майна.
Відсутність в матеріалах кримінального провадження на даний час доказів незаконного заволодіння майном компанії «Orexim Trading Limited» представниками компанії перевізника - «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd», а саме, вантажем соняшникової олії у кількості 9800 т. або доказів незаконного відчуження ними цього майна не заперечував і слідчий ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду.
Жодній особі у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України.
Таким чином, на даний час залишаються не спростованими достатніми доказами твердження апелянта про наявність спору щодо виконання умов договору морського перевезення (соняшникової олії у кількості 9800 т.) між вантажовласником - компанією «Orexim Trading Limited» та судновласником - компанією «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd», який виник в процесі його виконання.
Положення ч.1 та ч.2 ст. 173 КПК України у їх сукупності вказують на те, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна якщо особа, що його подала, не надала достатніх доказів вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Керуючись ст.ст. 405,407, 424, 532 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника власника майна (компанії «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd») - ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2014 р. скасувати та постановити нову ухвалу.
В задоволенні клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні слідчого СЧ СВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 про арешт майна компанії «Fourcee Port and Terminal Pvt Ltd» (ROI № 5603448), а саме: судна «Bon Vent» (ІМО № 9240914, прапор Індії) та тимчасово вилучених в ході огляду приміщень зазначеного судна документів
- суднових журналів за період з 01.02.2014 р. по 28.02.2014 р.; з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 р.;
- журналів руху судна за період з 29.01.2014 р. по 18.02.2014 р.; з 18.02.2014 р. по 23.03.2014 р.;з 26.03.2014 р. по 29.04.2014 р.;
- журналів нічних розпоряджень капітана за період з 23.08.2013 р. по 17.02.2014 р.; з 18.02.2014 р. по теперішній час;
- витягу з папки обліку відвідувачів судна за 30.01.2014 р., 17.02.2014 р., 08.03.2014 р. та 23.03.2014 р.;
- папки з планами маршрутів судна;
- шести упаковок стрічок курсографа-самописця гірокомпасу за період з 23.01.2014 по 05.04.2014 р. - відмовити.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: