Справа №10-165/11 21.07.2011 21.07.2011 21.07.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-165 / 2010 року
Категорія: апеляція на постанову про відмову в обранні запобіжного заходу
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРА ЇНИ

21 липня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі: Головуючого Ржепецького О.П.

суддів Кателіна В.П., Гребенюк В.І.

її участю:

прокурора: Волковського Т.О.,

обвинувачуваного: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляцією помічника прокурора Заводського району м. Миколаєва на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2011 року, якою щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 190 КК України,

відмовлено в обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Органами досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у шахрайстві, вчиненому ним, як співробітником ТОВ «Укрпромбанку», за ознаками злочину передбаченого ч. З ст. 190 КК України.

Встановлено, що 10 травня 2005 року ОСОБА_3, шляхом зловживання довірою і обманом під приводом страхування автомобілю ВАЗ-21112, заволодів грошовими коштами громадянина ОСОБА_5 на суму 1500 грн. Крім цього, 29 серпня 2005 року, таким же способом ОСОБА_3 заволодів грошовими коштами громадянина ОСОБА_6 під приводом страхування шести автомобілів ЗАЗ ОСОБА_6 1103- на суму 5700 грн.; 03 листопада 2005 року - заволодів грошовими коштами громадянина ОСОБА_7 під приводом страхування автомобілю «Lexus» - на суму 27775 грн.; з грудня 2005 до січня 2006 р.р. - заволодів грошовими коштами громадянина ОСОБА_8 на суму 30660 грн. Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у заволодінні грошовими коштами на суму 65635 грн., що складає особливо великий розміром матеріальної шкоди.

23.11.2007 року та 9.06.2008 року, відносно ОСОБА_3 були порушені кримінальні справи за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст.190 КК України, які об'єднані в одне провадження.

9 червня 2008 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 в якості обвинуваченого - заочно у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України і винесена постанова про його розшук.

06 липня 2011 року ОСОБА_3 затриманий в порядку ст. 106 КПК України.

В поданні до суду першої інстанції, погодженому з заступником прокурора Миколаївської області, слідчий зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 3 років, на даний момент переховується від органів досудові слідства, тому обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартої забезпечить ОСОБА_3 належну поведінку.

Відмовляючи в задоволенні подання слідчому, суд вказав, що ОСОБА_3 раніше не судимий, кримінальна справа була порушена в 2007 році, але він не був допитаний жодного разу у даній справі, об'єктивних даних про те, що він буде скриватися від слідства та суду у справі не має, тому підстав для обрання більш суворого запобіжного заходу - немає.

В апеляції помічник прокурор Заводського району м. Миколаєва просить скасувати постанову про відмову в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 і направити справу на новий судовий розгляд. Посилається на те, що вину у вчиненому злочині ОСОБА_3 не визнає, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, ніде не зареєстрований, мешкає у м, Херсоні, тому може перешкоджати встановленню істини у справі, виконанню процесуальних дій та рішень.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які вважають постанову законною і обґрунтованою, обговоривши доводи апеляції та вивчивши матеріали подання, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" під час судового розгляду подання органу дізнання, слідчого чи прокурора про взяття під варту чи продовження строку тримання під вартою суддя з'ясовує обставини, з якими закон пов'язує можливість обрання цього запобіжного заходу, передбачені ст.ст. 148,150,155,165-2 КПК України.

Згідно до вимог ст.ст. 148, 155 КПК України запобіжний захід у виді взяття під варту застосовується за наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачуваний буде намагатися ухилятись від дізнання, слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Суд при прийнятті рішення про відмову в обрані запобіжного заходу в виді взяття під варту вірно дійшов висновку, що зазначені в поданні слідчого підстави для обрання запобіжного заходу - взяття під варту ОСОБА_3, не дають достовірно стверджувати про те, що залишаючись на волі, обвинувачений ухилятиметься від слідства і суду, виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі або вчинятиме нові злочини, врахувавши не тільки тяжкість злочину, у вчинені якого обвинувачується особа, а і його сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, і інші обставини які характеризують обвинуваченого.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції, колегією суддів не встаановлено даних про те, що обвинувачуваний достовірно знав про порушену відносно нього кримінальної справи, а також те, що він умисно не з'являвся на виклики до слідчого, намагався ухилятися від слідства, а також не вбачається таких даних і в матеріалах справи.

Крім того, дані суду першої інстанції свідчать про те, що ОСОБА_3 з 2006 року знаходився за місцем проживання своєї матері в М. Херсоні і нікуди не виїжджав. Відповідно до постанови про порушення кримінальної справи від 22.02. 11 року, ОСОБА_3 визнаний потерпілим у справі, викликався до слідчого, не покидав місце проживання (а.с. 58-59).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд правильно дійшов висновку, що підстави викладенні в клопотанні слідчого про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу в виді взяття під варту, не дають достовірно стверджувати, що, залишаючись на волі, він ухилятиметься від слідства і суду, виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі або вчиинятиме нові злочини.

Також порушення кримінально-процесуального закону при розгляді справи, які тягли б за собою скасування постанови, колегією суддів, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника прокурора Заводського району м. Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2011 року щодо відмови в обранні обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою -без зміни.