Справа №: 630/803/15-к
У Х В А Л А
Іменем України
16 січня 2016 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю

прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин, Харківської області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 304, ч. 1,3 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 16 жовтня 2015 року повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.1 ст. 304, ч.1,3 ст. 357 КК України

Ухвалою суду від 30 листопада 2015 року оголошено розшук обвинуваченого у зв`язку з його неодноразовою неявкою до суду та порушенням умов обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ухвали суду від 17 грудня 2015 року клопотання прокурора задоволено та надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про зміну відносно нього запобіжного заходу

Від Люботинського ВП Харківського відділу ГУНП в Харківській області 16 січня 2016 року на адресу суду надійшло повідомлення про встановлення місця знаходження ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про необхідність відновлення провадження , у зв`язку з тим, що відсутні обставини які б перешкоджали розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 304, ч. 1,3 ст. 357 КК України та просив обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся до суду, в зв`язку з чим його оголошено в розшук, обвинувачується в скоєнні тяжких злочинів, за які санкціями статей, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми та від трьох до семи років позбавлення волі.

ОСОБА_4 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2015 року за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки.

Крім того, суд бере до уваги й те, що ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, а навіть достовірно знаючи про наявність відносно нього вироку Ленінського районного суду м. Харкова, розгляд кримінального провадження Люботинським міським судом Харківської області, в період іспитового строку продовжував вчиняти нові злочини.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);

- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України");

Обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового слідства обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, але покладені на нього обов`язки ОСОБА_4 не виконав

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Разом з тим, суду прокурором надано достатньо доказів щодо наявності на даний час ризиків, які були враховані при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та той факт, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання врахованим раніше ризикам, а тому суд вважає доводи прокурора обґрунтованими та доведеними.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 183 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора та просив залишити раніше обраний вид домашній арешт, посилаючись на те, що він переоцінив свою поведінку, став на шлях виправлення.

Обвинувачений пояснив,що він знав про те, що його оголошено в розшук та що відносно нього обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, але він свідомо його порушив. Крім того, ОСОБА_4 визнав вину у скоєнні інкримінованих злочинів та пояснив, що вчинив нові злочини в Фрунзенському та Московському районах м. Харкова.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених ст. 183, ст. 194 КПК України обставин, які б вказували на наявність на теперішній час підстав для застосування до обвинувачених такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Керуючись ст.139,140,177,183, 194, 315, 323,335, 371,372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити кримінальне провадження №0003596 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 304, ч. 1,3 ст. 357 КК України

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст. 304,ч.,3 ст. 357 КК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань УДПТСУ №27 на строк 60 днів, взявши його під варту в залі суду.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою рахувати з 16 січня 2016 р. з моменту взяття під варту.

Строк дії ухвали закінчується 15 березня 2016 р.

Судове засідання призначити на 21 січня 2016 року о 14.00 годині.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя(підпис) ОСОБА_1

Згідно з оригіналом. Ухвала не набрала чинності Ухвала підлягає негайоному виконанню в частині затримання
Суддя ОСОБА_5
дата засвідчення копії 16 січня 2016 року