Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9321/15-к
09 жовтня2015 року м. Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ УМВС України в Черкаській області лейтенант міліції ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави стосовно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,вказуючи ,що ОСОБА_6 , будучи згідно з рішенням сесії Іскренської сільської ради № 1-1/VI від 10.11.2010 головою Іскренської сільської ради Шполянського району Черкаської області, якому присвоєно 7 ранг та 4 категорію посадової особи місцевого самоврядування, виконуючи покладені відповідно до посадової інструкції сільського голови, затвердженої рішенням виконавчого комітету Іскренської сільської ради № 51 від 29.11.2011, на нього службові обов`язки щодо забезпечення здійснення у межах, наданих Законом, повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; підписання рішення ради та виконавчого комітету; здійснення керівництва апаратом ради та її виконавчим комітетом; скликати сесію ради, виносити пропозиції та формувати порядок денний сесії ради і голосувати на пленарних засіданнях ради; укладати від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори, відповідно до законодавства, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, одержав від ОСОБА_7 , який по довіреності представляв інтереси мережі салонів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », неправомірну вигоду в сумі 3000 (три тисячі) гривень за розміщення рекламної інформації в приміщенні Іскренської сільської ради за адресою: вул. Хрещатик, 36, с. Іскрене Шполянського району Черкаської області.
Так, 07.10.2015 ОСОБА_6 , знаходячись на відкритій місцевості біля дороги по АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від представника мережі салонів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у приміщені Іскренської сільської ради Шполянського району Черкаської області близько 11 годин 30 хвилин, згідно попередніми домовленостями з ОСОБА_7 , одержав від останнього неправомірну вигоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
07.10.2015 о 11 годині 52 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину.
ОСОБА_6 від надання показів відмовився, користуючись правом, передбаченим ст. 63 КК України.
08.10.2015 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Вина ОСОБА_6 підтверджується наступними зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:
-заявою ОСОБА_7 від 29.09.2015, поданої до Управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС України в Черкаській області, про неправомірні дії ОСОБА_6 , направлені на одержання неправомірної вигоди;
-показаннями свідка ОСОБА_7 щодо обставин передачі неправомірної вигоди ОСОБА_6 ;
-протоколом огляду місця події від 07.10.2015, під час якого було вилучено грошові кошти в сумі 3000 гривень на відкритій місцевості біля дороги по АДРЕСА_2 ;
-показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були присутні під час огляду місця події щодо обставин проведення вказаної слідчої дії;
-посадова інструкція сільського голови, затверджена рішенням виконавчого комітету Іскренської сільської ради № 51 від 29.11.2011.
Таким чином, на даний час ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який відповідно до ч. 3 ст. 368 КК України карається позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна та із спеціальною конфіскацією.
Метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Крім того, мотивом злочину, скоєного ОСОБА_6 є матеріальне збагачення (корисливі мотиви), останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому з метою унеможливлення вищевказаних обставин є підстави застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою.
На підставі вищевикладеного, орган досудового розслідування вважає за необхідним застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Вищенаведені обставини свідчать також про неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, що встановлені в ході розслідування.
Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, сторона обвинувачення вважає за доцільне, з урахуванням корисливих мотивів вчинення кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати у кримінальному провадженні, що перевищує встановлений ч. 5 ст. 182 КПК України максимальний розмір застави та призначити заставу в розмірі 120 мінімальних заробітних плат.
У даному випадку застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.
У рішенні від 12 березня 2009 року в справі «Олександр Макаров проти Росії» № 152117/07 Європейський суд вказав, що «… сума застави повинна оцінуватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів… іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути».
Так ж позицію Європейський суд послідовно займав і по багатьох інших справах, а саме Мангру проти Іспанії, Ноймайстер проти Австрії. Просятьзастосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з утриманням у Черкаському СІЗО із можливістю внесення застави у розмірі 120 мінімальних заробітних плат.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити..
Адвокат ,просила в клопотанні відмовити,оскільки у ОСОБА_6 є міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується по місцю проживання,зареєстрований як кандит на посаду голови сільської ради ,також не зрозуміла підозра та затримання ОСОБА_6 ,врахувати стан здоров`я, просила застосувати особисте зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_6 суду пояснив що уникати від слідства він не буде та буде з`являти до слідчого по першому виклику, злочин не вчиняв ,кошти він не брав.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, доводи прокурора, підозрюваного та адвоката, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для нього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.
Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК).
Суд вважає, що органом досудового розслідування не наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під варто., а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні цього запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків, може переховуватись від слідства та суду, а також для належного забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків, що надає суду всі підстави для застосування відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п.85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Крім наведеного, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі в разі визнання його винним, не повинно виключно на цьому ґрунтуватися та те,, негативних характеризуючих даних не надано, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та прокурором не доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи особу підозрюваного та подані стороною захисту для підтвердження позитивних характеристик останнього документів, суд обумовлює необхідність застосування заборони підозрюваному залишати житло у певний період доби.
Слідчий суддя вважає, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 182, 184, 193, 194, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ УМВС України в Черкаській області лейтенант міліції ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати будинок АДРЕСА_1 з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня.
На підставі ч.5 ст.194 на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:
1)повідомляти слідчого, прокурора та суд, в залежності від стадії процесу, про залишення меж місця проживання населеного пункту та Черкаської області;
2) прибувати до слідчого СУ УМВС України в Черкаській області за першою вимогою;
3) здати на зберігання до органів досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, передбачені для цього.
Строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення, тобто до 08 грудня 2015 року включно.
Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадження якого знаходиться справа, органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та прокурору Черкаської області - для відому.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1