Справа № 635/9186/14-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2014 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Cлідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,
представника скаржника - ОСОБА_4 ,
слідчого міліції - ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні скаргу директора ТОВ «БКЗ-Інвест» - ОСОБА_6 до Липецького МВ Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області,
про протиправну бездіяльність та неповерненні тимчасово вилученого майна,-
В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування своїх доводів скаржник посилається на те, що слідчий міліції ОСОБА_5 незаконно, під час збору врожаю, вилучив придбане ТОВ «БКЗ-Інвест» у ТОВ «Абада» на підставі договору поставки № КП-Б-А-001/09-14, акту приймання-передачі від 17.09.2014 р. та платіжного доручення № 150 від 08.09.2014 р. насіння соняшника, та у порушення ст.ст. 167, п. 3) ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, не повертає його ТОВ «БКЗ-Інвест».
У судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи, викладені у скарзі, та просив її задовольнити повністю.
Вивчивши скаргу, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 1) ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасового вилучення майна згідно с вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у недійсності інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього кодексу.
Таким чином, перебування речового доказу не у володільця майна можливе лише у визначених законом випадках.
Статтті 160-166 КПК України регулюють питання надання тимчасового доступу до речей і документів з можливістю їх вилучення.
Статтті 170-174 КПК України регулюють процесуальний порядок арешту майна в ході досудового слідства.
Вирішення зазначених питань віднесено до компетенції слідчого судді, а перебування речового доказу не у володільця можливе лише у випадках згідно останніх правових норм.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Таким чином, вилучення майна закон пов`язує з наявністю певного процесуального статусу у особи у якої здійснюється вилучення, а саме у підозрюваного.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що підозру по вказаній кримінальній справі нікому не пред`явлено, тобто ні у кого з посадових чи службових осіб ТОВ «БКЗ-Інвест» на час вилучення майна- насіння соняшнику і за весь період досудового слідства не було процесуального статусу підозрюваного.
Окрім цього, згідно витягу з ЄРДР вказане кримінальне провадження порушено за фактом «самоправного заволодіння невстановленою особою грошима, що належать ТОВ «Абада» шляхом продажу урожаю соняшника, що розташований поблизу с. Олександрівка Харківського району Харківської області». Таким чином предметом злочину являються гроші ТОВ «Абада» викрадені після продажу урожаю соняшника, а не урожай соняшника, який був закуплений ТОВ «БКЗ-Інвест».
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Таким чином, після тимчасового вилучення майна в порядку, визначеному ст. 168 КПК України, на майно належить накласти арешт або його повернути.
Під час дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено що слідчим постанова про арешт вилученого під час огляду місця події 29.09.2014 р. насіння соняшника в подальшому не виносилась.
В матеріалах кримінального провадження відсутні постанова про визнання речовими доказами вказаного насіння, або постанова про накладення арешту на майно, постанова про долучення їх до кримінального провадження, та постанова про передачу на зберігання. Також в матеріалі кримінального провадження відсутні будь-які дані про долю речових доказів. З пояснень слідчого ОСОБА_5 вбачається, що це насіння являється речовим доказом і він передав його на зберігання до ТОВ «Абада».
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього кодексу.
Відповідно до ст. 204 ЦК України існує презумпція правомірності договору і: «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним».
В матеріалах кримінального провадження наявні правовстановлюючі на насіння соняшника документи, які були вилучені слідчим під час огляду місця події 29.09.2014 р., а саме: договір поставки між постачальником - ТОВ «Абада» та покупцем - ТОВ «БКЗ-Інвест» № КП-Б-А-001/09-14 від 08.09.2014 р., акт приймання-передачі товару між постачальником - ТОВ «Абада» та покупцем - ТОВ «БКЗ-Інвест» від 17.09.2014 р. за договором поставки № КП-Б-А-001/09-14 від 08.09.2014 р., платіжне доручення № 150 від 08.09.2014 р. від платника - ТОВ «БКЗ-Інвест» отримувачу - ТОВ «Абада» на суму 1252500 грн.
Згідно пояснень учасників процесу рішення господарського суду по визнанню недійсним вказаного договору від 08.09.2014 р. між постачальником - ТОВ «Абада» та покупцем - ТОВ «БКЗ-Інвест», або з інших питань, які стосуються вказаного кримінального провадження - не виносилось.
За таких обставин, скарга ТОВ «БКЗ-Інвест» піддлягає задоволенню.
Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу - задовольнити повністю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1