АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2029/5-565/11 Головуючий суддя І інстанції Матвієвська
Провадження № 11/2090/535/2012 Суддя доповідач Аверіна Н.В.
Справа №2029/5-565/11 Головуючий 1 інстанції: МатвієвськаГ.В.
Производство номер 11/2090/535/2012 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

1 березня 2012 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Аверіної Н.В.,

суддів Долгова Ю.Д., Товстолузької O.A.,

за участю прокурора Смирновой О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на постанову *> Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 7 жовтня 2011 року,-

встановила:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю х. Крутий Лог Кіквідзенського району Волгоградської області, РФ, раніше судимому:

-15.11.2004 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. З ст. 185, ч. З ст. 15, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-05.03.2009 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. З ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, відбуває покарання з ® 26.08.2008 р. до 26.02.2013 року,

відмовлено в застосуванні до нього Закону України «Про амністію в 2011 році».

Згідно постанови, ОСОБА_2 засуджено вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 5 березня 2009 року за вчинення злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким. Крім того, ОСОБА_2 має дві судимості за вчинення тяжких злочинів, що відповідно до ст. 1, п. Б ст. 7 Закону України «Про амністію в 2011 році» виключає можливість застосування до нього зазначеного закону.

В своїй апеляції засуджений просить постанову скасувати та звільнити його від покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2011 році». Зазначає, що за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області '* від 5 березня 2009 року йому призначено покарання нижче 5 років, тобто як за злочин середньої тяжкості. Крім того, просить врахувати, що він хворий на активну форму туберкульозу, за час відбування покарання порушень не припускався, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 та виховує з нею спільних дітей.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суд дів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до п. «б» ст. 7 Закону України «Про амністію у 2011 році» амністія не може бути застосована стосовно осіб, засуджених за умисні злочини, які є тяжкими або особливо тяжкими, та до таких, що мають дві і більше судимостей (у тому числі ту, за якою особа відбуває покарання) за вчинення тяжких злочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 відбуває покарання, призначене вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 5 березня 2009 року за ч. З ст. 185 ЮС України. За вчинення зазначеного злочину санкцією ч. З ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, тобто цей злочин згідно ст. 12 КК України належить до категорії тяжких.

Крім того, ОСОБА_2 має дві непогашені судимості за скоєння тяжких злочинів, що відповідно до п. «б» ст. 7 Закону України «Про амністію 2011 році» виключає можливість застосування до нього амністії.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про неможливість застосування до ОСОБА_2 положень п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» та звільнення його від покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 7

жовтня 2011 року у відношенні ОСОБА_2 залишити без

змін, а апеляцію засудженого - без задоволення.

Головуючий

суддя