Єдиний унікальний номер 1-172/2011
Номер провадження 1/748/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2011 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Цимбал-Семенчук І.Ю.

за участю прокурора: Калинчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше несудимого, та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в грудні 2010 року, за попередньою змовою вчинили відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, за наступних обставин:

20 грудня 2010 року, біля 07 год. 20 хв., ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_2, який також перебував в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля гуртожитку №1 Чернівецького кооперативного економіко-правничого коледжу, який розташований по 2-му пров. Кармелюка, 3 в м. Чернівці, маючи на меті відкрите викрадення чужого майна, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров'я та виразилось в нанесенні ударів руками та ногами по різних частинах тіла неповнолітнього ОСОБА_3, чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя та садна лівої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2545 екс. від 21.12.2010 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, умисно, протиправно, з корисливих спонукань, відкрито викрали майно ОСОБА_3, а саме мобільний телефон «LG GX - 200», вартістю 1500 гривень в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1, вартістю 10 гривень на рахунку якої знаходилися гроші в сумі 5 гривень та сім-картка мобільного оператора мережі «LIFЕ» № НОМЕР_2, вартістю 10 гривень на рахунку якої грошей не було. Після чого, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з викраденим майном з місця вчинення злочину скрилися, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали неповнолітньому потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 1525 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину визнав частково, і суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах, у вказаному місці та у вказаний час, він разом з ОСОБА_2 відкрито заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_3, заперечувавши заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень. Крім того, зазначав, що телефон потерпілому вони хотіли повернути. У вчиненому щиро розкаявся.

Підсудний ОСОБА_2 в судовому засіданні вину свою у відкритому викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого визнав повністю і підтвердив викладені в обвинуваченні обставини. Щиро розкаюється у вчиненому.

Не дивлячись на часткове визнання підсудним ОСОБА_1 своєї вини, та повне визнання вини у вчиненні злочину ОСОБА_2, вина підсудних у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, повністю доведена зібраними доказами:

●показами потерпілого ОСОБА_4, який в судовому засіданні пояснив, що 20 грудня 2010 року, біля 07.20 год., він вийшов з приміщення гуртожитку Чернівецького економіко-правничого коледжу, де розмовляв з ОСОБА_5, та в цей час до нього підійшло двоє незнайомих хлопців, які сказали, щоб він їм дав свій мобільний телефон для того, щоб перетелефонувати на мобільний телефон одного з них, який було викрадено, що ним було зроблено. Поспілкувавшись деякий час з вказаними хлопцями, він відійшов від них і через деякий час відчув удар в спину, від якого він впав. В цей час один з них, ОСОБА_2 взяв мобільний телефон та наніс йому ще декілька ударів по обличчю, після чого вказав повернутись до площадки гуртожитку. Біля гуртожитку, ОСОБА_1 взяв телефон у ОСОБА_2 та вказав йому, ОСОБА_3, зайти до гуртожитку та знайти особу, яка викрала телефон. При цьому вказав, що йому буде повернуто телефон, коли буде знайдено телефон ОСОБА_2 Після вказаних подій, він, ОСОБА_4 зайшов до приміщення гуртожитку, до товариша ОСОБА_6 та повідомив йому про те, що відбулось на що останній запропонував вийти до вказаних осіб, порозмовляти з метою, щоб вони віддали телефон. Проте, їх намагання були марними, телефон їм не віддали, після чого вони зателефонували до міліції та розповіли про вчинене;

●Показами свідка ОСОБА_7, який в судовому засіданні пояснив, що 20 грудня 2010 року, він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вранці прямували з помешкання ОСОБА_1 до зупинки громадського траспорту, і в цей час ОСОБА_2 виявив відсутність свого мобільного телефону. Перевіривши, що телефона в помешканні ОСОБА_1 немає, вони пішли у напрямку гуртожитку кооперативного коледжу. На території біля гуртожитку, вони побачили невідомих хлопців, та підійшовши до них, ОСОБА_2 запитав щодо свого мобільного телефону та сказав їм, щоб вони знайшли його у гуртожитку. В цей час, він, ОСОБА_7, познайомився з дівчатами, відійшов з ними та розмовляв. Згодом, до нього підійшли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та вони разом пішли додому до ОСОБА_1 та по дорозі йому показали мобільний телефон, який належав незнайомому хлопцю, як йому пояснили його друзі;

●Показами свідка ОСОБА_6, який в судовому засіданні пояснив, що 20 грудня 2010 року до нього в гуртожиток зайшов ОСОБА_3, так як він повинен був дати йому конспект, проте конспект він йому не дав, так як забув його вдома, в селі. ОСОБА_3 пішов додому, проте через деякий час повернувся та сказав, що двоє невідомих нанесли йому ушкодження, забрали мобільний телефон та відправили його до гуртожитку шукати телефон, який нібито-то викрадено кимось з гуртожитку. Після чого, він разом ще з чотирьма студентами направились на вихід, щоб повернути телефон, проте ОСОБА_2 та ОСОБА_1, будучи в стані спяніння, відмовились повертати телефон, не дивлячись на вмовляння;

●Показами свідка ОСОБА_8, який в судовому засіданні пояснив, що 20 грудня 2010 року ОСОБА_6 повідомив, що у ОСОБА_3 двома невідомими було викрадено мобільний телефон біля гуртожитку. В подальшому він та ще декілька хлопців, вийшли та побачили ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розмовляли з ними, проте повернути телефон вони відмовились;

●Показами свідка ОСОБА_9, який в судовому засіданні пояснив, що 20 грудня 2010 року біля 9 години ранку він побачив свого брата з ОСОБА_2 та ОСОБА_7, та вказав, що брат розповів йому про вчинене, проте сам очевидцем вказаних подій він не був;

●Показами свідка ОСОБА_10, яка в судовому засіданні пояснила, що працює вахтером гуртожитку Чернівецького кооперативного економіко-правничого коледжу та виконувала свої обовязки у своє чергування до 20.12.2010 р. до 08 год. 30 хв. та вказала, що потерпілий ОСОБА_3 вранці двічі заходив до ОСОБА_6, проте ніяких інцидентів вона не бачила та дізналась про все зі слів працівників міліції;

●Показами свідка ОСОБА_11, яка в судовому засіданні пояснила, що працює вахтером гуртожитку Чернівецького кооперативного економіко-правничого коледжу та приступила до виконувала своїх обовязки 20.12.2010 р. о 08 год. 30 хв. та вказала, що не була очевидцем подій;

●Показами свідка ОСОБА_12, яка в судовому засіданні пояснила, що зі слів ОСОБА_1 вона дізналась про вчинене ним та ОСОБА_2;

●Показами свідка ОСОБА_13, яка в судовому засіданні пояснила, що дізналась про вчинений злочин від працівників міліції та від свого сина.

Крім цього, вина підсудних у вчиненні злочину підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зокрема:

●протоколом усної заяви ОСОБА_3 від 20.12.2010 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 звернувся з заявою про те, що біля 07 год. 20 хв. двоє невідомих осіб, знаходячись біля гуртожитку Чернівецького кооперативного коледжу №1 по другому провулку Кармелюка, 3 в м. Чернівці, побили його та відкрито викрали його мобільний телефон марки «LG GX-200»;

●а.с.10;

●протоколом огляду місця події від 20.12.2010 року, та фото таблицею до нього, з якого вбачається, що в присутності понятих була оглянута прилегла територія до гуртожитку Чернівецького кооперативного коледжу №1 по другому провулку Кармелюка, З в м. Чернівці;

●а.с.11-14;

●явкою з повинною ОСОБА_1 від 02.02.2011 року, з якої вбачається, що він разом із ОСОБА_2 20.12.2010 року, біля 07 год. 20 хв., знаходячись біля гуртожитку Чернівецького кооперативного коледжу №1 по другому провулку Кармелюка, 3 в м. Чернівці, відкритим способом викрав у студента мобільний телефон марки «LG GX-200», та відповідно визнав повністю свою вину у скоєному;

●а.с.20;

●протоколом пред'явлення осіб для впізнання від 02.02.2011 року, з якого вбачається, що в присутності понятих потерпілий ОСОБА_3 серед чотирьох пред'явлених йому для впізнання осіб, впізнав та вказав на особу, ОСОБА_1, як на одного з осіб, які 20 грудня 2010 року, біля 07.20 год. побили його та забрали в нього його мобільний телефон;

●а.с. 52-53;

●протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання від 23.02.2011 року, з якого вбачається, що в присутності понятих свідок ОСОБА_6 вказав на фото ОСОБА_2О, як на одну з осіб, який 20 грудня 2010 року, біля 07 год. знаходячись біля гуртожитку Чернівецького кооперативного коледжу №1 по другому провулку Кармелюка, 3 в м. Чернівці, забрали у його товариша ОСОБА_3 мобільний телефон;

●а.с.65;

●протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання від 23.02.2011 року, з якого вбачається, що в присутності понятих свідок ОСОБА_6 вказав на фото ОСОБА_1Л, як на одну з осіб, який 20 грудня 2010 року, біля 07 год. знаходячись біля гуртожитку Чернівецького кооперативного коледжу №1 по другому провулку Кармелюка, 3 в м. Чернівці, забрали у його товариша ОСОБА_3 мобільний телефон;

●а.с.67;

●протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання від 23.02.2011 року, з якого вбачається, що в присутності понятих свідок ОСОБА_8 вказав на фото ОСОБА_2О, як на одну з осіб, який 20 грудня 2010 року, біля 07 год. знаходячись біля гуртожитку Чернівецького кооперативного коледжу №1 по другому провулку Кармелюка, 3 в м.Чернівці забрали у його знайомого ОСОБА_3 мобільний телефон;

●а.с.73;

●протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання від 23.02.2011 року, з якого вбачається, що в присутності понятих свідок ОСОБА_8 вказав на фото ОСОБА_1, як на одну з осіб, який 20 грудня 2010 року, біля 07 год. знаходячись біля гуртожитку Чернівецького кооперативного коледжу №1 по другому провулку Кармелюка, 3 в м. в м.Чернівці забрали у його знайомого ОСОБА_3 мобільний телефон;

●а.с.74;

●протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 22.02.2011 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 підтримав свої покази та вказав, що 20 грудня 2010 року, біля 07 години, ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 знаходячись біля гуртожитку Чернівецького кооперативного коледжу №1 по другому провулку Кармелюка, 3 в м. Чернівці, побили його забрали в нього мобільний телефон;

●а.с.176-179;

●протоколом очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 22.02.2011 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 підтримав свої покази, які давав раніше та визнав провину у вчиненому та вказав, що передав телефон ОСОБА_1, і в подальшому йому про нього не відомо;

●а.с. 180-184;

Таким чином, заслухавши підсудних, потерпілого, свідків, дослідивши та оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, оскільки вони відкрито викрали чуже майно (грабіж), поєднаний з застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Кваліфікуючі ознаки, що зазначені в ч. 2 ст. 186 КК України, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб та застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, знайшли своє підтвердження в показах потерпілого, свідка, а також інших зібраних по даній кримінальній справі доказах в їх сукупності.

При призначенні виду та міри покарання підсудним виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, та роль кожного з них у вчиненні інкримінованого діяння те, що даний злочин, згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, їх молодий вік, а також те, що потерпілий не має до підсудних претензій матеріального чи морального характеру

Суд враховує особу підсудного ОСОБА_1, зокрема те, що він щиро рокаявся та добровільно відшкодував заподіяну злочином шкоду.

Суд враховує особу підсудного ОСОБА_2, зокрема те, що він несудимий, свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується позитивно, добровільно відшкодував заподіяну злочином шкоду.

Наведені обставини, на підставі ст.66 КК України, суд визнає такими, що пом'якшують покарання підсудних.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудних суд, на підставі п.13 ст.67 КК України, визнає те, що злочин вони вчинили в стані алкогольного сп?яніння.

Крім того, обставинами, які негативно характеризують особу підсудного ОСОБА_1 є те, що він раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, належних висновків для себе не зробив та знову став на шлях вчинення злочину.

Беручи до уваги наявність обставин, що пом'якшують покарання ОСОБА_1 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, обираючи міру покарання, прийшов до висновку про необхідність застосування при призначенні покарання ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 186 ч. 2 КК України.

Разом з тим, враховуючи всі обставини справи та особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 неможливе без ізоляції його від суспільства.

З урахуванням всіх наведених вище обставин справи та особи підсудного ОСОБА_2 І.В. суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши відносно нього ст.ст.75, 76 КК України та звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України і за його вчинення призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити обрану - тримання під вартою в Чернівецькому слідчому ізоляторі ВДДУ ПВП України в Чернівецькій області.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 відраховувати з моменту затримання, а саме, з 02.02.2011 року.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України засудженого звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобовязавши протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід, застосований щодо ОСОБА_2 до набрання вироку законної сили залишити у вигляді застави.

Гроші в сумі 17 000 грн., які були внесені 15 лютого 2011 р. ОСОБА_13 в касу фінансового відділу Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області згідно з квитанцією № 000756 в якості застави за ОСОБА_2 повернути ОСОБА_13

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом пятнадцяти діб з моменту його оголошення, а засудженим ОСОБА_1 в той же строк з дня вручення копії вироку.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька