Справа № 355/1903/15-к
Кримінальне провадження № 1-кп/355/9/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" січня 2016 р. Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілої ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка кримінальне провадження за обвинуваченням : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, освіта неповна загальна середня, тимчасово не працює, проживає АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаний, раніше судимий: 15.05.2014 року Голосіївським районним судом м. Києва до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки

в скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
досудовим слідством ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що близько 14 години 30 хвилин, 24.11.2015 року він, перебуваючи поблизу будинку по АДРЕСА_2 , помітив, що там нікого не було, та зайшов на територію вищевказаного домоволодіння. Після чого ОСОБА_5 зайшов до будинку, двері якого були відчинені. Впевнившись, що в будинку нікого немає, останній пройшов по кімнатах, де помітив ноутбук марки «HP», та у нього виник умисел викрасти даний ноутбук. Оглянувши кімнати будинку в спальній кімнаті ОСОБА_5 помітив фотоапарат радянського виробництва, який також вирішив взяти.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 поклав ноутбук марки «HP» та фотоапарат радянського виробництва за виворіт куртки, в яку був одягнений. Після того як ОСОБА_5 вийшов з будинку з викраденим майном, останній був зупинений власником вищевказаного домоволодіння. Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Згідно висновку експерта №С-391 від 23.12.15 вартість викраденого майна, а саме ноутбука марки «HP» модель Pavilion g 7 становить 5500 гривень, вартість фотоапарата марки «Київ» становить 800 гривень.

Висновки суду про винність ОСОБА_5 в скоєні інкримінованого злочинного діяння, ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, близько 14 години 24.11.2015 року він був в с. Селичівка Баришівського району Київської області. У нього поламався автомобіль, та він зайшов в магазин неподалік якого перебував та спитав, де можна полагодити автомобіль. В магазині йому пояснили, що далі по вулиці, є ще один магазин біля якого проживає людина яка займається ремонтом автомобілів. Він пішов до вказаного будинку по АДРЕСА_2 , та зайшов на територію вищевказаного домоволодіння. Погукавши господарів та не отримавши відповіді ОСОБА_5 зайшов до будинку, двері якого були відчинені. З веранди будинку він ще раз погукав господарів, та знов не отримав відповіді. Тоді він пройшов далі в кімнати будинку, там він зрозумів, що в будинку нікого немає, та коли пройшов по кімнатах, в одній з кімнат помітив ноутбук марки «HP». В цей час у нього виник умисел викрасти даний ноутбук. Оглянувши наступні кімнати будинку в спальній кімнаті ОСОБА_5 помітив фотоапарат радянського виробництва, який також вирішив взяти.

ОСОБА_5 поклав ноутбук та фотоапарат за виворіт куртки, в яку був одягнений. Після чого вийшов з будинку з викраденим майном, та мав намір покинути домоволодіння. На подвірї ОСОБА_5 був зупинений господаркою будинку, яка в той час повернулась з магазину , та віддав їй речі які намагався викрасти.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що 24.11.2015 року близько 14 год. 30 хв. вона була дома, та вирішила сходити до магазину, який розташований від неї через одне подвір`я. В магазині вона була недовго, лише декілька хвилин, а коли повернулась додому, то побачила, що калитка на повір`я відчинена, також відчиненні вхідні двері в будинок. В цей час з будинку вийшов обвинувачений, який почав казати, що він в будинку нічого не брав. ОСОБА_6 погукала сина який перебував на подвір`ї та вони вдвох затримали обвинуваченого, у якого під курткою виявили ноутбук та фотоапарат викрадений з будинку. Крім того потерпіла зазначила, що обвинувачений ОСОБА_5 згадував про те, що прийшов шукати автомобільного майстра, хоча у них ні хто не займається ремонтом автомобілів, лише старший син який мешкає в м. Київ.

Суд за згодою учасників судового розгляду, обмежується показами обвинуваченого та потерпілої, які ні ким не оспорюються та визнає недоцільним подальше дослідження матеріалів стосовно фактичних обставин справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», а саме п. 22 роз`яснено, що під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за

допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна

розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.

Суд враховує ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 незаконно проник в житло потерпілої, разом з тим, з показів обвинуваченого вбачається, що підставою проникнення в житло було намагання дізнатись про можливість ремонту автомобіля, а умисел на викрадення майна виник у обвинуваченого вже після проникнення в будинок.

Обвинувачення не надало суду переконливих доказів, які б спростували дані доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , а за таких обставин суд не може погодитись з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 3 ст.185 КК України.

Частина 3 ст.337 КПК України передбачає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

При визначенні кваліфікації суд враховує, що обвинувачений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19.07.2013року був засуджений за ч.1 ст.187,ч.2 ст.186, ст.70 КК України, та дана судимість непогашена.

Таким чином, оцінивши всі зібрані і досліджені в ході судового слідства докази в їх сукупності, враховуючи причини і обставини вчинення правопорушення, суд вважає, що дії ОСОБА_5 необхідно перекваліфікувати з ч.3 ст.185 КК України на ч. 2 ст.185 КК України, оскільки обвинувачений таємно, повторно викрав майно потерпілої, проте умисел на викрадення майна у нього виник після проникнення до будинку.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.15 КК України, то на думку суду вона вірна, оскільки, обвинувачений виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, фактичні обставини справи.

Суд приймає до уваги, те, що ОСОБА_5 позитивно характеризується по місцю проживання. На обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючими відповідальність обставинами суд визнає те, що ОСОБА_5 щиро розкаюється в скоєному, та те, що підсудний активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує ту обставину, що новий злочин ОСОБА_5 вчинив під час відбування покарання за попередній злочин.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_5 не можливе без ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі ноутбук марки «HP» модель Pavilion g 7 та фотоапарат марки «Київ» переданий на зберігання власнику ОСОБА_6 , залишити в користування власнику ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 321, 323 324 КПК України суд, - допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.Суд враховує ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 незаконно проник в житло потерпілої, разом з тим, з показів обвинуваченого вбачається, що підставою проникнення в житло було намагання дізнатись про можливість ремонту автомобіля, а умисел на викрадення майна виник у обвинуваченого вже після проникнення в будинок.

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71. КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15.05.2014 за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і один місяць.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 обрати тримання під вартою та утримувати засудженого в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України.

Строк відбування покарання вираховувати з моменту затримання 21.01.2016 року.

Речові докази по справі ноутбук марки «HP» модель Pavilion g 7 та фотоапарат марки «Київ» переданий на зберігання власнику ОСОБА_6 , залишити в користування власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області, через Баришівський районний суд Київської області протягом 30 діб з дня його оголошення

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_1