Справа № 10с-166 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія 15.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
15 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

скаржника - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляцію адвоката ОСОБА_7 та доповнення до апеляції ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2011 про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_9 від 02 липня 2011 року про порушення кримінальної справи,

ВСТАНОВИЛА:
Згідно постанови ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_9 від 02 липня 2011 року про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України за фактом вчинення підробки договору поруки від 05 січня 2010 року.

В своїй скарзі захисник посилається на те, що постанова слідчого є незаконною, такою, що порушує права, не відповідає нормам Конституції України, КК України, КПК України та викладає у своїй скарзі диспозицію ч.1 ст.358 КК України та коментар до неї. При цьому адвокат стверджує, що жодних посвідчень та інших документів ані ОСОБА_8 , ані ОСОБА_10 не виготовляли, договір поруки від 05 січня 2010 року є договором, укладеним між фізичними особами - ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Суд, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 , обгрунтував це тим, що приводом до порушення даної кримінальної справи є заява ОСОБА_11 про вчинений щодо нього злочин, а підставою - матеріали перевірки по вказаній заяві.

Справу порушено компетентною особою - слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, в межах своїх повноважень, порядок порушення кримінальної справи дотримано, а отже вимоги ст.94 КПК України не порушені.

В апеляції представник ОСОБА_8 просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2011 про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_9 від 02 липня 2011 року про порушення кримінальної справи за ч.1 ст.358 КК України.

Також зазначає, що приводи для порушення кримінальної справи є незаконними, оскільки заява ОСОБА_11 не містить доказів того, що останній попереджений про кримінальну відповідальність за неправдивий донос, чим порушено вимоги ст.95 КПК України.

Крім того, звертає увагу, що в матеріалах справи відсутня постанова про відкриття провадження за скаргою і те, що він та ОСОБА_8 не були належним чином повідомлені про день та час її розгляду.

В доповненні до апеляції її автор - адвокат ОСОБА_6 стверджує, що суд та слідчий однобічно з обвинувальним нахилом розглядали матеріали перевірки, які стали підставою для порушення кримінальної справи. Посилаючись при цьому на те, що предметом злочину, передбаченого ст.358 КК України є ті письмові документи, які посвідчують наявність юридично значимих фактів і мають своїм джерелом походження підприємство, установу, організацію незалежно від форми власності, громадянина-підприємця, аудитора або іншу особу, яка має видавати чи посвідчувати дані документи. В даному випадку, договір поруки не підпадає під вищеописані ознаки, а отже і не є предметом злочинного діяння, за фактом якого порушена кримінальна справа.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який вважає постанову суду законною та обгрунтованою, а апеляцію з доповненням безпідставними, захисників та скаржника, які підтримали апеляцію і доповнення до неї, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій та доповнення до неї, апеляційний суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судова колегія вважає, що хоч справа порушена по факту вчинення підробки договору поруки від 5.01.2010, але з її матеріалів вбачається, що постанова про порушення кримінальної справи безпосередньо стосується інтересів ОСОБА_8 .

Згідно вимог ст.236-8 КПК України, суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати і заздалегідь вирішувати питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

За результатами розгляду скарги, залежно від того, чи були при порушені кримінальної справи додержані вимоги ст.ст.94, 97, 98 КПК України, суддя своєю мотивованою постановою залишає скаргу без задоволення або задовольняє її та скасовує постанову про порушення кримінальної справи.

З матеріалів справи вбачається, що судом не були в повній мірі виконані зазначені вимоги закону, зокрема, має місце грубе порушення вимог ч.2 ст.94 КПК України. Суд першої інстанції поверхнево дослідив підстави до порушення кримінальної справи. Відповідно ст.358 КК України, предметом даного злочину є офіційний документ під яким слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які породили чи здатні породити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб, незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі само зайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Договір поруки підпадає під вище перелічені ознаки, отже і не є предметом злочину.

Дії ОСОБА_8 не формують об`єктивної сторони злочинного діяння, передбаченого ст.358 КК України, так як не містять ні однієї з наступних ознак: складання чи видача завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків; підроблення з метою використання або збуту посвідчень, інших офіційних документів, які складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити; виготовлення підроблених офіційних печаток, штампів чи бланків з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів, у тому числі особистих документів особи.

Крім того, у зазначеній статті КК України суб`єктом злочину вважається працівник юридичної особи будь-якої форми власності, який не є службовою особою, приватний підприємець, експерт, оцінювач, адвокат або інша особа, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, а скаржник не являється ні ким з перелічених суб`єктів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.365, 366, 382 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Київської області,

УХВАЛИЛА:
Апеляцію та доповнення до неї в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2011 року про відмову в задоволенні скарги та постанову слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_9 від 02 липня 2011 року про порушення кримінальної справи за ч.1 ст.358 по факту вчинення підробки договору поруки від 05.01.2010.

Головуючий

Судді