Справа № 369/9746/13-к
Провадження № 1-кп/369/43/14
В И Р О К
іменем України
26.11.2014 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч, Полтавської області, громадянина України, який має середню освіту, пенсіонер, одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета, за наступних обставин.

12.08.2012 близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи в громадському місці, а саме, на вулиці неподалік дачного будинку АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_11 , в присутності ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вчинив сварку зі своїм сусідом ОСОБА_8 , в ході якої висловлювався на адресу останнього брутальною лайкою та нецензурними словами, чим порушував громадський порядок та ображав людську гідність. Крім того, родовжуючи грубо порушувати громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_10 наніс ОСОБА_8 заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень предметом, а саме обухом сокири, удар по нижній щелепі, від чого той впав на землю. Після того, як ОСОБА_8 піднявся, ОСОБА_10 повторно наніс останньому удар обухом сокири в живіт, від чого той знову впав на землю. Вказаними діями ОСОБА_10 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді садна на фоні синця підборіддя, садна та припухлості на задній поверхні шиї, синця передньої поверхні грудей які, згідно висновку експерта № 38/Д від 22.02.13, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього, ОСОБА_10 продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, наніс удар своєю ногою по нозі ОСОБА_7 , яка намагалась зупинити його протизаконні дії, чим заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді садна на фоні синця правої гомілки, які відповідно до висновку експерта № 80/Д від 18.03.13, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинуваченийний винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав суду, що раніше перебував з потерпілими в дружніх відносинах. В 2012 році потерпіла стала займатись збором членських внесків у садовий кооператив на підставі рішення загальних зборів кооперативу. Незадовго до події, яка розглядається, потерпілі на своїй дачі повісили ліхтар, який світив у його двір і заважав йому. Тому він сказав, щоб вони прибрали ліхтар. Ввечері ОСОБА_7 виїжджала з двору. Там був також ОСОБА_8 . Він сказав ОСОБА_14 , щоб прибирали ліхтаря і між ними почалася сварка. Ті стали його ображати. Потерпіла викликала міліцію. Він також викликав міліцію. На їх виклики приїхали два працівника міліції, яки прийняли від них пояснення. Стверджує, що нікого нічим не бив. Якби вдарив потерпілого сокирою, то були б тяжкі наслідки, яких немає. Потерпілу не бив, бо був роздягнутий. Потерпілі його оговорюють, бо хочуть стягнути з нього кошти. Цивільний позов заявлений до нього не визнає.

Незважаючи на невизнання підсудним своєї винності у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винність підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 показав суду, що обвинуваченого знає з 2005 року, відносини були добрі. Садовий кооператив купив ліхтарі, які повісили для освітлення проїзної частини. Згоріли лампочки, які замінили. Обвинувачений сказав, що йому дуже завжає світ ліхтаря. В цей день брат дружини із своєю дружиною приїхали до них на дачу і пояснити що та вагітна. Вони пожарили м`ясо, посиділи в бесідці і зібралися їхати додому. Він закривав ворота, а дружина на машині зупинилася напроти участка ОСОБА_14 . Той вийшов і став говорити про лампи. У нього в руках була сокира. Він просив того заспокоїтися, але той став лаятись нецензурною лайкою і вдарив його обухом топора по щелепі, від чого він впав на спину, але піднявся. Той знову вдарив його обухом топора в живіт, і він знову впав. Брат дружини допоміг піднятись і дійти до лавочки. Тоді він побачив, що обвинувачений вже трясе його дружину і б`є ногою по її нозі. Стали викликати міліцію. Потім приїхала міліція але обвинуваченого вже там не було. Уточнив, що в його сторону обвинувачений ще кричав що порубає машину і хату. Обвинувачений пішов, коли почув, що викликали міліцію; Він звертався за медичною допомогою в поліклініку в м. Боярка, де лікар виписав пігулки і сказав зробити рентгенівський знімок.

Потерпіла ОСОБА_7 показала суду, що знає обвинуваченого з 2004 року, відносини були дружні. 12 серпня 2012 року до них з чоловіком на дачу приїхали її брат з дружиною. Ввечері, коли всі повинні були їхати додому, обвинувачений вийшов з свого будинку і почав нецензурно лаятись. Чоловік намагався заспокоїти його, але той наніс удар сокирою чоловікові в щелепу. Чоловік упав, брат вийшов з машини. Потім був 2-й удар від якого чоловік знову впав. Брат відвів чоловіка на лавочку. Вона заглушила машину і вибігла до обвинуваченого, почала казати що той робить неправильно, але ОСОБА_14 став знову нецензурно лаятись, схопив за кофту і вдарив її по нозі. Чоловік кричав щоб викликали міліцію. ОСОБА_14 , коли почув що викликають міліцію, схватив сокиру біля калитки і пішов додому до себе. Коли приїхала міліція, то зайшли до них і до того. За консультацією чоловік звертався до невропатолога в м.Боярка. У неї була травма надкостниці і вона звернулася в травмо пункт у Шевченківському районі м. Києва. Лікувалася вдома.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що потерпіла його рідна сестра, потерпілий - її чоловік, Обвинуваченого знає, як сусіда сестри по дачі. В той день вони приїхали з дружиною до сестри. Були там до вечора. Почали збиратися їхати у м. Київ. За кермо сіла сестра, потерпілий закривав ворота, дружина сіла за водієм. Він побачив ОСОБА_14 і почув, як той говорив нецензурною лайкою в сторону потерплого щось відносно ліхтаря. Потерпілий просив обвинуваченого заспокоїтися. В руці у ОСОБА_14 був топор, лунали погрози від обвинуваченого до потерпілого. Потерпіла також попросила ОСОБА_14 заспокоїтися, але той на неї лаявся. За неї заступився потерпілий, після чого потерпілий отримав удар від ОСОБА_14 . Потім потерпілий піднявся. ОСОБА_14 другий раз вдарив того. Далі він побачив, що сестра тримається за ногу, але обвинувачений був уже без топора. Потім викликали міліцію. ОСОБА_14 заховався за свій паркан. Потерпіла підвезла їх до дороги, а потерпілий залишився чекати міліцію. Уточнив, що спочатку обвинувачений обухом вдарив потерпілого від чого той впав, потім піднявся і його обвинувачений ще раз ударив. Він бачив, що потім топор стояв біля паркану. Як і коли обвинувачений його поставив він не бачив.

Свідок ОСОБА_15 показала суду, що обвинуваченого вперше побачила тільки в день події. В той день, вони з чоловіком приїхали до потерпілих на дачу повідомити, що вона вагітна. Там повечеряли, почали збиратися їхати додому. Потерпіла посадила їх з чоловіком в машину. За кермом була потерпіла. Чоловік сів на пасажирське місце біля водія. Потерпілий ОСОБА_16 закривав ворота. Почули нецензурну лайку, погрози, із за того, що ліхтар світив світив прямо в двір обвинуваченого. Намагалися заспокоїти обвинуваченого. Потім обвинувачений взяв топор і почав замахуватися. Коли обвинувачений замахнувся перший раз, потерпілий сильно похитнувся, коли замахнувся другий раз потерпілий впав. Тоді вийшла з машини потерпіла, але в той момент вже у обвинуваченого не було топора. Обвинувачений став трясти потерпілу, потім ногою вдарив її по нозі. Викликали міліцію. Тоді обвинувачений заспокоївся, але потім викрикував щось із за свого аркану.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними з висновку експерта № 38/Д від 22.02.13, згідно якого ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у виді садна на фоні синця підборіддя, садна та припухлості на задній поверхні шиї, синця передньої поверхні грудей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження за давністю можуть відповідати вказаному терміну. Садно на фоні синця підборіддя утворилось від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту по формі наближеної до прямокутності. Синець передньої поверхні грудей утворився від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту, особливості якого в пошкодженні не відобразилися. Не виключається можливість виникнення даних пошкоджень від дії сокири. Інші ушкодження могли утворитись при падінні з висоти власного зросту та ударі об поверхню землі та інший предмет (т.1, а.с. 44-37);

- даними з висновку експерта № 80/Д від 18.03.13, згідно якого ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження у виді садна на фоні синця правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1, а.с. 45-46);

- даними з досліджених в судовому засіданні матеріалів дослідчої перевірки на підставі яких по даному факту винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.08.2012 року, яка в подальшому скасована, згідно яких в день вчинення злочину потерпіла ОСОБА_7 звернулась до правоохоронних органів з заявою про вчинення вказаного злочину ОСОБА_10 та повідомляла, в поясненні, працівникам міліції про вчинення обвинуваченим злочину із застосуванням сокири (т.1, а.с. 55-56).

Оцінивши та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що потерпілі та свідки по справі давали правдиві показання, які узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами та свідчать про вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину.

Доводи, наведені обвинуваченим та його захисником про відсутність у обвинуваченого під час вчинення злочину топора, спростовуються наведеними даними з висновку експерта, згідно якого виявлене у потерпілого садно на фоні синця підборіддя утворилось від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту по формі наближеної до прямокутності, а також матеріалами дослідчої перевірки, згідно яких безпосередньо в день вчинення злочину потерпіла ОСОБА_7 повідомляла працівників міліції про вчинення обвинуваченим злочину із застосуванням сокири, але останні не вжили заходів щодо її виявлення та вилучення.

Заперечення підсудним своєї винуватості у вчиненні даного злочину, суд розцінює як спосіб захисту та як намагання уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Суд також дійшов до висновку, що дії підсудного органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 296 КК України, є тяжким злочином, враховуючи особу підсудного, який раніше не судимий, пенсіонер, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем поживання, суд вважає необхідним призначити йому покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі на строк, передбачений нижньою межею ч. 4 ст. 296 КК України та, враховуючи встановлені обставини справи та наведені дані про особу ОСОБА_10 , звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Суд також дійшов до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, заподіяної злочином в розмірі 10 тис. грн., підлягає до задоволення частково в розмірі 2 500,00 грн., зважаючи на спричинення цієї шкоди неправомірними діями обвинуваченого та враховуючи його матеріальний стан.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення стягнення моральної шкоди, заподіяної злочином в розмірі 10 тис. грн., підлягає до задоволення частково в розмірі 2000,00, зважаючи на спричинення цієї шкоди неправомірними діями обвинуваченого та враховуючи його матеріальний стан.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 2 000,00 (дві тисячі) грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1