В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника потерпілого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гайдош Ужгородського району, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 122 КК України,
В С Т А Н О В И В :
26.07.2014 року, близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю свого спільного проживання із родиною, на ґрунті неприязних відносин, вчинив сварку із своїм батьком ОСОБА_6 , у ході якої наніс йому 3 удари правою рукою зажатою в кулак в область голови та обличчя та 3-4 удари в область обох рук та лівої ноги, спричинивши зазначеним потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, за вищевказаних обставин, ОСОБА_6 також наніс потерпілому 1 удар правою рукою зажатою в кулак в область голови зліва, спричинивши тим самим ОСОБА_6 тілесне ушкодження середньою тяжкості.

Обвинувальний акт надійшов до суду із угодою про примирення, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 1 ч. 3 ст. 474 КПК України, суд переходить до провадження на підставі угоди.

У судовому засіданні сторони підтвердили факт укладення угоди про примирення та просили затвердити її судом, з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Прокурор не заперечив проти затвердження угоди про примирення.

Із угоди про примирення від 04.09.2014 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_6 , вбачається, що останній визнає свою винність та обставини скоєних ним злочинів, взяв на себе обов`язок беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі пред`явленої підозри.

У якості істотних обставин сторони угоди визначили пом`якшуючі покарання підозрюваного обставини щире каяття підозрюваного.

З врахуванням істотних обставин сторони дійшли до згоди стосовно виду та розміру покарання відносно ОСОБА_6 : за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді одного року обмеження волі, за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки, та згідно ч. 1 ст. 70 КК України визначили остаточне покарання у вигляді 2 років обмеження волі, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений

протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього згідно п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки.

Судом встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення є добровільним, угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз, не є наслідком обіцянок чи дій, будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угодах.

Обвинувачений усвідомлює своє право на відмову від підписання угоди, на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та на право захисту, яким він може скористатись у межах провадження на підставі обвинувального акту, виявив волю на затвердження угоди та розуміє наслідки її укладення і затвердження судом, які передбачені ст. 473 КПК України.

Перевіривши зміст угоди на її відповідність вимогам КПК України та Кримінального закону, суд приходить до висновку, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди потерпілий та обвинувачений, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості злочинів та особі обвинуваченого, визначена у межах санкцій ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 122 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено.

З врахуванням наведеного і за відсутності підстав для відмови у затвердженні угоди, суд вважає, що угода про примирення підлягає затвердженню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468 475 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення у межах кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000961, укладену 04.09.2014 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік;

- за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді двох років обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим та прокурором виключно з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1