УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/359/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.296 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрово Олевського району Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
повернуто прокурору для оформлення у відповідності до положень ст. 291 КПК України,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з ухвалою суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на хибність висновків суду першої інстанції щодо відсутності в обвинувальному акті викладу формулювання обвинувачення. Вважає, що обвинувальний акт складено у повній відповідності до вимог кримінального процесуального закону. За результатами апеляційного розгляду, просить ухвалу районного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.
Так, в спірній ухвалі суду зазначено, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є неконкретним.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про необхідність задоволення поданої ним апеляційної скарги, захисника, який заперечив проти поданої прокурором апеляції, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з урахуванням наступних підстав.
Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, під час вивчення матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що зміст обвинувального акту відповідає вимогам вищезазначеної норми закону.
Положенням ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Вказані в ухвалі слідчого-судді недоліки щодо обвинувального акта можуть бути усунені в процесі розгляду кримінального провадження по суті.
Так, конкретизація обвинувачення в частині вказівки більш точнішого місця вчинення правопорушення може бути виконано шляхом винесення нового обвинувального акта. Граматичні помилки в обвинувальному акті також можуть бути усунені при розгляді провадження під час судового розгляду.
Отже, з урахуванням наведених вище підстав, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги про хибність висновків суду першої інстанції щодо відсутності в обвинувальному акті викладу формулювання обвинувачення необґрунтованими.
За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора.
Керуючись ч.2 ст. 376, 404, 405 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді: