Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/548/13
Провадження №: 1-в/332/67/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2016 р.

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Заводського ВДВС Запорізького МУЮ про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Заводського районного суду міста Запоріжжя від 29 квітня 2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.121 КК України та з нього стягнуто на користь комунальної установи «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» кошти, витрачені закладом на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 2354 грн. 34 коп., а також на користь держави заборгованості в сумі 9053,87 грн.

03.02.2016р. до суду звернувся Заводський ВДВС Запорізького МУЮ з поданням про примусове проникнення до житла ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 , мотивуючі своє подання тим, що за адресою його проживання було здійснено вихід державного виконавця, але двері ніхто не відкрив, хоча вдома був боржник.

В судовому засіданні представник ВДВС подання підтримав та просив його задовольнити, але пояснив, що до подання не додані докази того, що боржнику вручались постанови про відкриття виконавчого провадження, та докази перебування боржника у вказаній квартирі.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, мотивуючі тим, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження із наданням строку на добровільне виконання судового рішення та підтвердження того, що боржник та його майно перебувають у квартирі.

Інші учасники процесу проти думки прокурора не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання ВДВС необхідно відмовити з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ від 21 травня 2015 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 1-КП/332/38/13, виданого 30 травня 2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4 на користь комунальної установи «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» кошти, витрачені закладом на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 2354 грн. 34 коп.

Окрім того, постановою державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ від 27 липня 2015 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 1-КП/332/38/13, виданого 27 липня 2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави заборгованості в сумі 9053,87 грн.

Державним виконавцем відділу на виконання зазначеного вироку суду проведено розшук майна боржника, а саме, надіслані запити у відповідні інстанції з метою виявлення рухомого, нерухомого та іншого майна, зареєстрованого на праві власності за боржником.
03.02.2016 року державним виконавцем був здійснений вихід за адресою боржникам АДРЕСА_2 , проте виявити майно боржника, на яке можливо було звернути стягнення не було можливості, у зв`язку з тим, що двері квартири ніхто не відчинив, про що було складено акт.
Згідно з ч. 1 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. У ч. 2 цієї статті Основного Закону України зазначено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Проникнення до житла є крайньою мірою, тому суд повинен з`ясувати всі обставини, які мають значення для його вирішення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Згідно ст.539 КПК України та з урахуванням положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Отже, виходячи з положень зазначених норм державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право входити до приміщень та сховищ, що належать боржникові або зайняті ним, тобто, при вирішенні питання про примусове проникнення до житла, суд першої інстанції повинен перевірити, чи належить зазначене житло боржникові, чи проживає він в зазначеному приміщення, чи є в ньому майно, яке належить боржникові на праві власності.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази, що на сьогоднішній день божник має відношення до вказаної квартири (зареєстрований чи має її у власності).

Відповідної довідки адресно-довідкової служби стосовно адреси реєстрації боржника та витягу з реєстру права власності суду надано не було.

Матеріали справи також не містять доказів того, що саме в даному житловому приміщенні перебуває майно, яке належить на праві власності боржнику.

Крім того, при розгляді подання про примусове проникнення до житла ВДВС не надало суду докази отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, належного повідомлення його про наданий термін ВДВС для добровільного виконання виконавчого документу, попередження боржника про необхідність бути присутнім за місцем проживання.

Слід також зазначити, що за вироком суду ОСОБА_4 перебуває на іспитовому строку, отже періодично з`являється для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції, що дає можливість державному виконавцю з`ясувати дні його реєстрації та вручити необхідні документи по виконавчому провадженню в дні його явки до КВІ.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення подання про примусове проникнення до зазначеної квартири.
Керуючись ст. 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання Заводського ВДВС Запорізького МУЮ про примусове проникнення до кв. АДРЕСА_1 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1