Провадження № 1-кп/520/618/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.12.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004812 від 18.09.2015 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Свердловської області РФ, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, в силу ст. 89 КК України не маючого судимостей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця з середньою-технічною освітою, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18.09.2015 приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. О. Невського, 47, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, відкрито викрав у малолітньої особи ОСОБА_6 2007 року народження, дитячий рюкзак, в якому знаходились зошити, підручники та телефон - планшет «Самсунг SM-T-231», вартістю 5 500 гривень, який належить малолітньої особі Ся Фань, спричинивши останній матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, з викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 діючи повторно 03.10.2015 приблизно о 13:30 годині, діючи з корисливих спонукань вступив в попередньою змову з ОСОБА_5 , спрямовану на таємне викрадення чужого майна, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходилось в приміщенні магазину «Таврія-В», що розташований за адресою: м. Одеса, пр-ту Ак. Глушко, 29 а.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи спільно, переконались в тому, що їх дії будуть непомічені і їм ніхто не перешкодить, таємно викрали майно належне ПП «Таврія- плюс», а саме: шампунь «Хеден Шолдерс», вартістю 123,75 гривень, шампунь «Хеден Шолдерс», вартістю 123,74 гривень, бальзам- ополіскувач «Хеден Шолдерс», вартістю 89.66 гривень, гель-крем для душу «Нівея», вартістю 91,70 гривень, на загальну суму 428.85 гривень, тим самим, спричинивши ПП «Таврія-плюс» матеріальну шкоду на загальну суму 428.85 гривень.

Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 довести свій злочинний намір до кінця та розпорядитись викраденим майном не змогли, оскільки були затримані охороною магазина «Таврія-В».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі та пояснив, що 18.09.2015 року знаходячись на вул. О.Невського, 47, побачивши як дівчина поклала на лавку свій портфель схватив його та побіг. Через декілька хвилин був затриманий. Окрім того, 03.10.2015 року знаходився з ОСОБА_5 в магазині та запропонував йому скоїти крадіжку, на що останній погодився. Виходячи з магазину були затримані, викрадене майно було вилучено. В скоєному щиро кається просить суд не позбавляти його свободи.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав в повному обсязі та пояснив, що 03.10.2015 року знаходився з ОСОБА_4 в магазині «Таврія-плюс», погодився скоїти крадіжку. На виході з магазину були затримані викрадено майно вилучене.
Потерпілі ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися надавши заяву про розгляд кримінального провадження в їх відсутності.
Представник потерпілого ОСОБА_9 також до судового засідання не з`явився надавши розписку про відсутність матеріальних претензій та розгляд справи в їх відсутності.
Встановивши, що показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю відповідають фактичним обставинам скоєння кримінальних правопорушень, вказаним в матеріалах кримінального провадження, з`ясувавши що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин і не оспорюють їх, приймаючи до уваги відсутність сумнівів у добровільності позиції обвинувачених, роз`яснивши їм, що в цьому випадку вони не зможуть оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд, за клопотанням прокурора, та згодою обвинувачених, на підставі ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження обставин, які не оспорюються сторонами, обмежившись допитом обвинувачених, та дослідженням матеріалів, які характеризують особистість обвинувачених.
Аналіз досліджених судом доказів, які суд вважає належними, допустимими, достовірними і в своїй сукупності достатніми для постановлення вироку, дозволяє суду дійти висновку про те, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), та ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб. Обвинувачений ОСОБА_10 своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При обранні міри покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість скоєного, обставини справи, особу обвинувачених, їх ставлення до скоєного, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченим.
Так обставинами, які пом`якшують, у відповідності зі ст. 66 КК України покарання обвинуваченим, є повне визнання своєї провини, щире розкаяння у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті.
Обставин, які обтяжують, у відповідності зі ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено. Обставинами які обтяжують, у відповідності зі ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає скоєння кримінального правопорушення відносно малолітньої.

Враховуючи вищевикладене, ступень тяжкості скоєних злочинів, дані про особу обвинувачених, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, суд приходить до висновку, що обвинуваченим необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, між тим обвинуваченому ОСОБА_5 з врахуванням тяжкості саме скоєного їм злочину, його безпосередньої ролі в скоєнні злочину та відсутності обставин обтяжуючих покарання можливо призначити покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком. На думку суду саме таке покарання для обвинувачених буде цілком відповідати тяжкості та обставинам вчиненого злочину, особам обвинувачених, та буде достатнім для виправлення засуджених.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.186 КК України, та призначити покарання:
- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 186 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком на 2 роки.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки передбачені п.2,3,4 вказаної статті:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання 05.10.2015 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області, через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1