11-кп/775/341/2015(м)
265/463/15-к

Категорія ст. 78 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 березня 2015 року про скасування іспитового строку і направлення засудженого для відбування покарання за вироком,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 1 жовтня 2013 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполя Донецької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 25 лютого 2014 року вказаний вирок змінений в частині призначеного покарання. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально виконавчої інспекції.

27 січня 2015 року до суду першої інстанції надійшло подання заступника начальника Орджонікідзевського РП КВІ УДПТСУ в Донецькій області (далі КВІ) про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком, з тих підстав, що він ухиляється від покладених на нього судом обов`язків з`являтися на реєстрацію до КВІ та повідомляти КВІ про зміну місця проживання.

10 березня 2015 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області зазначене подання задоволено, а засуджений ОСОБА_7 направлений в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком вказаного суду.

В своїй апеляційній скарзі та в усних доповненнях до неї в ході апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати з призначенням йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що випробувальний термін він порушував з поважних причин, які підтверджуються медичними довідками.

Крім того, вказує, що він є сиротою, Державною виконавчою службою Орджонікідзевського району м. Маріуполя позбавлений місця проживання, у зв`язку із чим не мав можливості своєчасно з`являтися в органи кримінально виконавчої інспекції для повідомлення про своє місце перебування.

Заслухавши суддю доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свої апеляційні вимоги, думку прокурора про безпідставність апеляційних вимог і законність судового рішення, перевіривши судові матеріали та матеріали особової справи засудженого і, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 78 ч.2 УК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично здійснює правопорушення, які потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання встати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування покарання. При цьому, суд відповідно до ст. 537 КПК України повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього судом обов`язки, у чому полягали правопорушення, чи відбувалися вони систематично, які стягнення покладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, за вказаними у ст. 78 ч.2 УК України підставами, передбачена і ст. 166 КВК України.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду, суд ретельно перевірив в судовому засіданні доводи КВІ, викладені в поданні про те, що засуджений ОСОБА_7 не виконував покладені на нього судом обов`язки. При цьому, дослідив його особисту справу, з якої убачається, що 31 березня 2013 року ОСОБА_7 був поставлений на облік в КВІ, у той же час йому були роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом та наслідки їх невиконання, встановлені дні явки на реєстрацію - перший вівторок кожного місяця ( а.о.с. 14,15). Однак, 2 вересня 2014 року ОСОБА_7 на реєстрацію не з`явився без поважних причин, за що 16 вересня 2014 року йому було винесено попередження, повторно роз`яснені наслідки та, з метою посилення контролю, збільшено з однієї до двох явок на реєстрацію першій, третій вівторок кожного місяця (а.о.с. 16, 54,56).

Не дивлячись на встановлення більш суворих умов відбування покарання, засуджений ОСОБА_7 продовжив ухилятися від виконання покладених судом обов`язків, висловлене у неявці 2,16 грудня 2014 року, 6,20 січня 2015 року на реєстрацію. 6 грудня 2014 року першочерговими розшуковими заходами КВІ було встановлено, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 10 червня 2014 року про виселення він змінив місце свого проживання квартиру АДРЕСА_2 і не повідомив про це КВІ (а.о.с. 16,66,-68,71,72,74,75-114). У зв`язку з не встановленням його місця знаходження, 26 січня 2015 року КВІ направило до Орджонікідзевського РВ ММУ УМВС України в Донецькій області подання про передачу матеріалів щодо ОСОБА_7 для подальших пошукових заходів.

Враховуючи наведене, на думку колегії суддів, суд дійшов правильного висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 не виконує обов`язки, покладені на нього судом щодо повідомлення про зміну місця проживання. Позбавлення його права на житло і виселення з нього не є поважною причиною невиконання цього обов`язку. Отже, апеляційні доводи засудженого з цього приводу є безпідставними.

Більш того, колегія суддів вважає, що він без поважних причин не виконав і іншій обов`язок, покладений на нього судом, а саме не з`явився на реєстрацію 2,16 грудня 2014 року, 6,20 січня 2015 року без поважних причин. Його апеляційні доводи про порушення вказаного обов`язку, з посиланням на медичні документи, також є неспроможними, оскільки на їх підтвердження він не надав жодного доказу. Невиконання засудженим покладених на нього судом зазначених обов`язків достатньо переконливо свідчить про його небажанн6я стати на шлях виправлення.

Таким чином, при судовому розгляді подання, судом дотримані норми кримінального і кримінального процесуального законів, порушення, які тягли б за собою скасування судового рішення не встановлені. Тому апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 березня 2015 року про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання згідно вироку Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 2013 року, що був змінений ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25 лютого 2014 року у виді 5 років позбавлення волі, залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_7 , - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4