Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 10-337/2010 р. Головуючий в 1 інстанції Борко А.Л
Категорія: санкція Доповідач: Червоненко В.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2010 року колегія судців судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Червоненка В.Я.

Суддів: Ришкової Н.М.,

ОСОБА_1

З участю прокурора: Коваленка Ю.А.

адвоката: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали справи за апеляцією адвоката ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 23 листопада 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою задоволено подання старшого слідчого відділу СУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця,

громадянина України, одруженого,

з вищою освітою, не судимого,

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, - підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Органами досудового слідства ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він в період з 30.09.2009 року по 25.10.2009 року за попередньою змовою з ОСОБА_5 незаконно таємно заволодів сталевими трубами бувшої меліоративної системи, загальною довжиною 4 160м на суму 98 000 грн., які належать громадянину ОСОБА_6

Своє рішення про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту суд обгрунтував тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше п'яти років, він не мешкає за місцем реєстрації, не має постійного джерела отримання доходів, у зв'язку з чим, знаходячись на волі може продовжити злочинну діяльність, а також може ухилитися від явки до органів досудового слідства та суду, буде перешкоджати встановленню істини по справі, здійснюючи тиск на свідків з метою ухилення від відповідальності.

В апеляції адвокат ОСОБА_2 вказує на незаконність та необґрунтованість постанови суду, просить її скасувати та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжних захід у виді підписки про невиїзд.

В обгрунтування доводів апеляції адвокат посилається на те, що суд не виконав вимог ст.ст. 148,150 КПК України, а саме, не врахував особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, має сім'ю, малолітню дитину і постійне місце проживання, а матеріали не містять доказів про те, що ОСОБА_4 буде ухилятися від слідства або перешкоджати встановленню істини по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію в повному обсязі, прокурора, який вважає постанову суду законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія судді и вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 148,150 КПК України запобіжні заходи застосовують за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний буде намагатися ухилятися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочину діяльність. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров'я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Запобіжний захід у виді взяття під варту є найсуворішим із видів запобіжних заходів і його застосування повинно відповідати ними* 4 законодавства і бути вмотивованим.

Конституційний Суд України в рішенні від 08 липня 2003 року вказав, що запобіжний захід у виді взяття під варту не може бути застосований лише з мотивів тяжкості злочину, так як це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку встановлено обвинувальним вироком суду, а запобіжний захід тримання під вартою може бути застосовано лише у разі нагальної необхідності запобігання злочинові чи його припинити.

Таким чином, сам по собі факт вчинення тяжкого злочину без врахування даних про особу підозрюваного, не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Суд першої інстанції не врахував вимоги ст.ст. 148, 150 КПК України оскільки в своїй постанові від 23.11.2010 року не з'ясував дані про особу, а послався лише на тяжкість злочину і без вмотивовано вдався до припущень, що ОСОБА_7 . може ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі і продовжити злочинну діяльність.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які достатні дані про те, що ОСОБА_4 своїми діями або поведінкою намагається перешкоджати слідчому або продовжує злочинну діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальна справа була порушена 22.07.2010 року, а арешт ОСОБА_4 відбувся 20.11.2010 року, тобто через 4 місяці . Нагальної необхідності запобігти злочинові чи його припинити не було.

За цей період за участю ОСОБА_4 проводилося ряд слідчий дій, на які він з'являвся за вимогою слідчого. Це ОСОБА_4 підтвердив і в ході судового засідання 23.11.2010 року.

(а.с. 59)

Тобто, будь-яких даних про намір ОСОБА_4 ухилитися від слідства і суду також не представлено.

Крім того, матеріали справи містять протоколи слідчих дій, таких як допит потерпілого (а.с. 4); свідків (а.с. 7-11, 19-22); обвинуваченого по цій же справі ОСОБА_8 (а.с. 23-26); очної ставки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 10).

Тому, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було підстав зробити висновок, що ОСОБА_4 може здійснювати тиск на свідків, потерпілого чи обвинуваченого ОСОБА_8, який за ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 29.09.2010 року перебуває на підписці про невиїзд, оскільки необхідні слідчі дії з переліченими особами вже були проведені до моменту його затримання та арешту.

Суд першої інстанції не врахував особу підозрюваного, його вік, сімейний стан, місце проживання, позитивну характеристику, хоча суду були представлені перелічені докази, але суд не мотивував, чому він їх не приймає.

Безпідставними є висновки суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_4 не має постійного джерела отримання доходів, то він може продовжити злочину діяльність. Це є припущенням слідчого та суду.

Крім того, суд в своїй постанові не вмотивував, чому він в разі необхідності обрання запобіжного заходу обрав саме найсуворіший вид цього заходу - взяття під варту, а не інші, передбачені ст. 149 КПК України.

На думку колегії суддів, постанова судді про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_4 є передчасною.

Проте, колегія суддів вважає, що для своєчасного виконання процесуальних дій на досудовому та судовому слідстві необхідно все ж обрати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, яка полягає в відібранні слідчими органами від підозрюваного ОСОБА_4 письмового зобов'язання не відлучатися із постійного місця проживання без дозволу слідчого, попередивши про наслідки, в разі порушення цього запобіжного заходу, відповідно до ст. 151 КПК України.

Керуючись ст. ст. 45,148,150, 365, 366 КПК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 задовольнити. Постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 23.11.2010 року про обрання щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, запобіжного заходу у виді взяття під варту - змінити.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід - підписку про невиїзд, зобов'язавши його не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого. Якщо ОСОБА_4 порушить дану ним підписку про невиїзд, то вона може бути замінена більш суворим запобіжним заходом.

Звільнити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з-під варти негайно.

Головуючий:

Судді: