Справа № 11-132/10 Провадження №11-132/10 Головуючий у 1 інстанції:Ющук О.С.
Категорія:ч. 2 ст. 389 КК України. Доповідач: Хлапук Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2010 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді -- ОСОБА_1,

суддів - Лозовеького А.О., Силки Г.І.,

з участю прокурора - Смолюка Б.С,

захисника - ОСОБА_2,

засудженого - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора міста Луцька па вирок Луцького і міськрайонного суду від 21 січня 2010 року, яким

j ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, вуд. Вороніхіна. 1/2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, судимого вироком Луцького міськрайонного суду від 10.04.2009 року за ч. 1 ст. 1 85 КК України до 240 годин громадських робіт, -

засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на 1(один)

місяць

І На підставі ст. 71. 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, ОСОБА_3 частково приєднано певідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2009 року з розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт та остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) місяця 5 днів арешту.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу змінено з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому постановлено рахувати з 21 січня

2010 року,-

а ВСТАНОВИЛА: ^

Цим вироком ОСОБА_3 визнано винним та засуджено" за те, що він будучи засудженим Луцьким міеькрайопним судом 17 квітня 2009 року за ч. І ст. 185 КК України до громадських робіт строком на 240 годин, 15 травня 2009 року ознайомлений з умовами відбування покарання, про що було відібрано підписку, за якою йому було роз'яснено, що згідно ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України він зобов'язаний додержуватися встановленого . порядку та умов відбування, сумлінно ставитися до праці, працювати на

визначеному об'єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з'являтися за викликом до кримінальпо-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця свого проживання, з'являтися у встановлені дні на реєстрацію, не виїзджати за межі України без дозволу інспекції, та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, ухилився від громадських роби. З липня 2009 року, незважаючи на неодноразові виклики на реєстрацію в криміпально-виконавчу інспекцію для подальшого виконання громадських робіт не з'являвся, таким чином ухилився від відбування покарання.

В апеляції прокурор, який брав участь в суді першої інстанції не оспорюючи доведеність винуватості ОСОБА_3 та кваліфікації ним вчиненого, зазначає, то призначене йому покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, а саме не враховано, ідо засуджений маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, чим вчинив новий умисний злочин проти правосуддя. Прохає скасувати вирок суду в частині призначеного покарання та за сукупністю вироків ОСОБА_3 призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 день.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку суду першої інстанції повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляції, міркування прокурора, який підтримав апеляцію, засудженого та його захисника, які прохали апеляцію залишити без задоволення, а вирок суду без зміни. перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, за які він засуджений, підтверджуються зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами і ніким не оспорюються.

Обставин, які б ставили під сумнів достовірність зібраних у справі доказів та правильність висновків суду про винуватість ОСОБА_3 у злочині, за який він засуджений, не встановлено.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції Особливої частини Кримінального Кодексу України та урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. При цьому воно має бути необхідне і достатнє для виправлення особи та попередження нового злочину.

ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до невеликої тяжкості, тяжких наслідків не наступило, визнав себе винуватим, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, що є обставинами, які пом'якшують покарання.

Враховано судом і особу засудженого ОСОБА_3, який за місцем проживання характеризується позитивно, молодий за віком.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 обрано у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65, 71 ККІ України з врахуванням характеру й ступеня суспільної небезпечності вчиненного ним злочину, даних про його особу та всіх обставин справи, які пом'якшують покарання, а тому призначив йому покарання в межах ч. 2 от. 389 КК України.

Підстав для скасування вироку, внаслідок його м'якості, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника прокурора м. Луцька ОСОБА_5 залишити без вдоволення, а вирок Луцького міськрайопного суду від 21 січня 2010 року відносно ОСОБА_6 - без зміни.

Головуючий

Судді . ¦