Єдиний унікальний № 500/2492/15-к
Провадження № 1-кп/500/260/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
20 серпня 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,
потерпілі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003224, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

22.05.2001 р. Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 17, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України 1960 р. до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 04.03.2005 р. за відбуттям строку покарання;

18.05.2006 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту;

01.03.2007 р. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 06.02.2009 р. на підставі постанови Кіровського районного суду м. Донецька від 29.01.2009 р. в силу ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 3 місяці та 6 днів,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_7 , маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, в період з січня 2013 року по березень 2015 року в м. Ізмаїлі Одеської області умисно, керуючись корисливим мотивом, діючи таємно та повторно, знов вчинив ряд умисних злочинів, а саме таємних викрадень чужого майна, після чого з місця вчинення злочинів зникав та розпоряджався викраденим майном на власний розсуд. Зазначені злочини були вчинені ОСОБА_7 за наступних обставин:

1. Так, у другій половині січня 2013 року, точні дату та час встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , проник у гараж домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав човновий двигун марки «Салют» вартістю 3 200 грн., а також зварювальний апарат вартістю 2 500 грн., які належать ОСОБА_15 , спричинивши останньому матеріальний збиток на загальну суму 5 700 гривень.

2. Далі, 24 червня 2014 року, у період часу з 08:30 години до 16:00 години, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 проник у домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав ноутбук марки «Асус» вартістю 3 000 грн. та гроші в сумі 1 400 грн., які належать ОСОБА_12 , спричинивши останньому матеріальний збиток на загальну суму 4 400 грн.

3. Далі, 12 листопада 2014 року, у період часу з 17:00 години до 19:00 години, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 шляхом злому металопластикового вікна проник у домоволодіння АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав телевізор марки «Філіпс» вартістю 8 000 грн., а також гроші в сумі 700 грн., які належать ОСОБА_9 , чим спричинив матеріальні збитки на загальну суму 8 700 грн.

4. Далі, у період часу з 17:00 години 09 грудня 2014 року до 13:40 години 10 грудня 2014 року, більш точні дату та час встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 шляхом злому металопластикового вікна проник у домоволодіння АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав телевізор марки «Тошиба» вартістю 3 000 грн., який належить ОСОБА_10 , спричинивши останньому матеріальний збиток на вказану суму.

5. Крім того, на початку січня 2015 року, більш точні дату та час встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , знаходячись по АДРЕСА_6 , таємно викрав телевізор марки «Електрон» вартістю 350 грн., який належить ОСОБА_11 , чим спричинив останній збитки на вказану суму.

6. Крім того, в ніч на 24 березня 2015 року, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , проник у баню, розташовану у домоволодінні АДРЕСА_7 , звідки таємно викрав електрогітару марки «Крот» вартістю 1 520 грн., бас-гітару марки «Ібанез» вартістю 6 100 грн., які належать ОСОБА_13 , спричинивши матеріальний збиток на загальну суму 7 620 грн.

7. Після чого, 31 березня 2015 року, у період часу з 12:20 години до 15:00 години, ОСОБА_7 проник у приміщення квартири АДРЕСА_8 , звідки таємно викрав планшет марки «Асус» вартістю 3 550 грн., який належить ОСОБА_14 , спричинивши останній матеріальний збиток на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним в обсязі висунутого обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочинів та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, перелік та вартість викраденого ним майна. Також обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні по першому епізоду пояснив, що він переліз через паркан, після чого заліз до гаражу, звідки викрав двигун, а також зварювальний апарат на тачці. Викрадені речі він згодом продав приблизно за 200 300 грн. Викрадений ним двигун потерпілий згодом знайшов самостійно. По другому епізоду пояснив, що він заліз у домоволодіння через паркан сусідньої нежитлової ділянки, після чого через вікно до будинку, звідки викрав ноутбук і гроші в сумі 1 400 грн. Викрадений ноутбук він продав, і потерпілому не повернув. По третьому епізоду пояснив, що було темно, він проходив повз будинок, подзвонив у дзвінок, після чого переліз через паркан і далі крізь вікно проник у будинок, звідки викрав телевізор, а також гроші в сумі 700 грн. з гаманця. Згодом телевізор він продав, і потерпілому не повернув. Гроші він також не повернув. По четвертому епізоду пояснив, що через паркан проник на подвір`я будинку, після чого зламав вікно і проник до будинку, звідки викрав телевізор, який згодом продав таксисту, викрадений телевізор потерпілому він не повернув. По п`ятому епізоду пояснив, що він був знайомий з потерпілою ОСОБА_11 і знав, де та залишає ключі від будинку. Коли потерпілої не було вдома він зайшов до будинку, взяв телевізор, який згодом продав. Потім телевізор був повернутий потерпілій. По шостому епізоду пояснив, що приблизно о 02:00 03:00 годині ночі через паркан він проник у двір, а потім до приміщення, в якому були музичні інструменти, зокрема, гітари та барабани. Він викрав дві гітари. Коли його затримали працівники міліції, то виявили у нього викрадені гітари, які були повернуті потерпілому. По сьомому епізоду пояснив, що 31 березня 2015 року, в обідній час, він розкрив вікно і проник до будинку, з якого викрав планшет, який він потім продав. Згодом планшет був повернутий працівниками міліції.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_14 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення їм судових повісток про виклик до суду через SMS-повідомлення, крім того в матеріалах провадження містяться розписки потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_16 , про отримання ними судових повісток про виклик до суду.

Відповідно до обвинувального акту матеріальна шкода потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 відшкодована в повному обсязі; потерпілому ОСОБА_17 частково; а потерпілому ОСОБА_9 не відшкодована; цивільні позови від них до суду не надходили.

До суду надійшли заяви від потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , якими вони просили суд здійснити судовий розгляд у їх відсутності, а також зазначили, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих, що не з`явилися до суду, з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без їхньої участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів у добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_7 , допитом потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , а також документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина по 2-му, 4-му та 6-му епізодах обвинувачення у таємних викраденнях майна потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , в повному обсязі також підтверджується показаннями цих потерпілих.

Так, потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 24 червня 2014 року, приблизно о 16:00 годині, його дружина подзвонила йому і повідомила, що з їх будинку викрали ноутбук і гроші. Крадій проник через паркан, намагався проникнути з боку літньої кухні, проте в нього не вийшло, після чого з вікна у ванній кімнаті зняв москітну сітку і крізь вікно проник до будинку, звідки викрав ноутбук, гроші в кількості 1 400 грн. Крім того, з будинку також зникла каблучка. Викрадене майно йому повернуте не було. В той день у них вдома, приблизно до 12:00 години, знаходився хлопець його доньки, а о 16:00 годині його дружина вже виявила крадіжку.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що на той час він проживав у будинку на перехресті АДРЕСА_9 , точний номер будинку він не пам`ятає. Приблизно взимку 2014 року, коли його дружина повернулася з роботи, то виявила, що вікно квартири відчинене. А коли він приїхав додому, то виявили, що зник телевізор, у зв`язку з чим вони викликали працівників міліції. У них був викрадений телевізор марки «Тошиба», який він придбав приблизно за 5 000 грн. Телевізор йому повернутий не був, завдана шкода не відшкодована. Було відчинене пластикове вікно. На підвіконні був слід підошви чобота.

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 23 березня 2015 року ввечері привезли музичну апаратуру до нього додому, а наступної ночі 24 березня 2015 року відбулася крадіжка, оскільки вранці він виявив відсутність гітар, ноутбуку та мікрофонів. Востаннє він бачив апаратуру і ноутбук в четвер, а крадіжку він виявив в суботу вранці. Вказана апаратура була розташована у приміщенні бані, що прилягає до гаражу.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним злочинів, та кваліфікує його дії за п`ятим епізодом за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за усіма іншими епізодами за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та в інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкі злочини.

ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується негативно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд не вбачає.

З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого, позиції потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , відповідно до заяв яких вони претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, того, що шкода, завдана потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 фактично відшкодована, потерпілому ОСОБА_17 частково, а також того, що ОСОБА_7 , маючи три не зняті і не погашені судимості, в тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, знову вчинив сім епізодів умисних злочинів також проти власності, деякі з яких, що мали місце в ніч на 24 та 31 березня 2015 року, були вчинені ним після того як йому було повідомлено про підозру у вчиненні інших злочинів проти власності, що вказує на суспільну небезпечність обвинуваченого ОСОБА_7 , суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігання нових злочинів можливе лише з призначенням покарання у виді позбавлення волі, але в нижніх межах санкцій частин статей, за якими його дії кваліфіковані, оскільки призначення більш м`яких видів покарань, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, не досягне мети його застосування.

Вказані обставини провадження дають підстави суду визначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в силу ст. 70 КК України за сукупністю злочинів із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 був затриманий у даному кримінальному провадженні 03 квітня 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.03.2015 р., що підтверджується відповідним протоколом, та досі перебуває під вартою, у зв`язку з тим, що ухвалою слідчого судді від 05 квітня 2015 року відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому законом порядку та спливає 22 серпня 2015 року.

З метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду та продовжити злочинну діяльність, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, у зв`язку з чим строк покарання ОСОБА_7 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 03 квітня 2015 року, зарахувавши йому таким чином в строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Також, суд вважає за необхідне в силу ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових трасологічних (дактилоскопічних) експертиз № 646 від 05.12.2014 р. в розмірі 98,28 грн., № 660 від 25.12.2014 р. в розмірі 491,40 грн., № 108 від № 103 від 16.04.2015 р. в розмірі 184,14 грн., 17.04.2015 р. в розмірі 184,14 грн., а всього стягнути на користь держави 957,96 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за:

ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки та шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк три роки та шість місяців.

Строк дії запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 03 квітня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз в загальному розмірі 957,96 грн. (дев`ятсот п`ятдесят сім гривень 96 коп.).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 , який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1