Єдиний унікальний номер 227/320/14-к
Номер провадження 11-кп/775/133/2015

УХВАЛА

Іменем України

31 липня 2015 року місто Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Добропілля Донецької області, громадянина України, одруженого, має малолітню дитину, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Білицьке Донецької області, громадянина України, одруженого, має двох малолітніх дітей, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого відповідно до ст.89 КК України

обох у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України,

встановив:

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України кожного і призначено покарання у виді 1 року обмеження волі кожному.

Вирішено частково задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 і стягнути на його користь з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно 20 000 гривень на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалено рішення про задоволення цивільного позову Добропільського міжрайонного прокурора і стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 419 гривень 63 копійки з кожного на користь Добропільської міської ради за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_10 в закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними в тому, що вони 5 травня 2013 року в період часу з 21-ї до 22-ї години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля кафе «Радуга», розташованого на вулиці Червоноармійська в селі Водяне Добропільського району Донецької області, діючи спільно з особою, кримінальне провадження щодо якого зупинено у зв`язку з його розшуком, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи правилами поведінки та моральності, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно почергово завдали удари ногами та кулаками рук в різні частини тіла та обличчя потерпілого ОСОБА_9 , в результаті чого заподіяли потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді рани спинки носа, синців нижнього віка лівого ока, підборіддя, саден правого плечового та ліктьового суглобів, струсу головного мозку.

В апеляційних скаргах:

обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок суду першої інстанції щодо нього і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, посилаючись на наявність підстав для прийняття такого рішення. Після подачі апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_11 подав заяву до апеляційного суду, в якій просить звільнити його від покарання, призначеного вироком суду, на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки він має двох неповнолітніх дітей, щодо яких він не позбавлений батьківських прав, а злочин, за який його засуджено, не є тяжким або особливо тяжким;

обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції щодо нього і постановити новий вирок з менш суворим покаранням і звільнити його від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки він має неповнолітню дитину, щодо якої він не позбавлений батьківських прав, а злочин, за який його засуджено, не є тяжким або особливо тяжким.

Потерпілий ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_12 були належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду скарги, однак не повідомили апеляційний суд про поважні причини свого неприбуття.

Згідно положень ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду, якщо вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття і якщо їх участь не є обов`язковою.

В апеляційному суді обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали апеляційні скарги і просили звільнити їх від покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році»

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 та прокурор прокуратури Донецької області ОСОБА_5 висловили думки про необхідність звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році»

Апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_13 та ОСОБА_11 у вчиненні ними хуліганства за викладених у вироку обставин, як і правильність кваліфікації дій обвинувачених, в апеляційних скаргах не оспорюються і відповідно до вимог ст.404 КПК України підстави для перегляду апеляційним судом вироку в цій частині відсутні.

Доводи апеляційних скарг про надмірну суворість призначеного їм покарання не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки покарання призначено кожному з них в мінімальних межах санкції ст.296 ч.2 КК України, тобто, з урахуванням усіх обставин, що пом`якшують покарання, на які обвинувачені посилаються в апеляційних скаргах.

Разом з тим, заяви обвинувачених про необхідність застосування щодо них положень п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року є обґрунтованими.

Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_11 вчинили злочин, який не є тяжким або особливо тяжким, Міхно має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_11 має двох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо яких вони не позбавлені батьківських прав, вони висловили свою згоду на застосування амністії щодо них, у зв`язку з чим на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року вони підлягають звільненню від відбування призначеного їм покарання.

Враховуючи наведене, керуючись вимогами ст.ст. 404, 407, 418 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінити.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року звільнити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від відбування призначеного їм покарання за ст.296 ч.2 КК України у виді 1 року обмеження волі кожному.

В решті цей вирок залишити без зміни.

Ця ухвала набирає законної силу з моменту її проголошення.

На судові рішення сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: