Справа № 10-487 / 2010 р. Головуючий у І інстанції Ванівський О.М.
Постанова щодо запобіжного Доповідач Яременко О.Д.

заходу взяття під варту.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Яременка О.Д.,

суддів Голубицького С.С., Партики І.В.,

з участю прокурора Кельбаса А.А., слідчого Шкрума В.М., захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією захисника-адвоката ОСОБА_1, який виступає в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2, на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою

ОСОБА_2,

який народився 17 лютого 1967 року

в м. Жовкві Львівської області, українцю,

громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженому, перебуваючому

в резерві органів МВС України, раніше не судимому, проживаючому

у м. Львові, вул. Палія, 15/1,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту. При цьому задоволено подання в.о. начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3

Приймаючи рішення щодо обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту суд, як це видно із постанови, виходив із того, що інші ( менш суворі ) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК України, можуть не забезпечити виконання ОСОБА_2 обовязків, що випливають із ч.2 ст. 148 КПК України і його належної поведінки. ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, перебуваючи на волі, може ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі.

На дану постанову захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 подав апеляцію.

В своїй апеляції захисник не погоджується з постановою судді, вважає її необґрунтованою, винесеною всупереч вимогам ст.ст. 148, 150 КПК України. Покликається на те, що підстав вважати, що ОСОБА_2 буде намагатися ухилятися від слідства та суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі або продовжувати злочинну діяльність немає і в поданні слідчого не наведено. При цьому поза увагою суду залишилось, що ОСОБА_2, знаючи про порушення щодо нього кримінальної справи, по першому виклику зявився до органів досудового слідства, що свідчить про те, що він не мав намірів ухилятися від слідства або від виконання процесуальних рішень. Встановлено, що на момент розгляду подання він звільнений з органів МВС України в резерв, а отже відсутні достатні підстави припускати, що він може продовжувати злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини по справі.

Крім цього захисник вказує, що суд не надав належної уваги тому, що ОСОБА_2 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем попередньої праці та проживання, одружений, має на утриманні трьохмісячну дитину та дружину, які потребують лікарської допомоги. Згідно медичних документів він проходить курс лікування внаслідок перенесеного у травні 2010 року гіпертонічного кризу.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання ним процесуальних обовязків його близькі як міру запобіжного заходу бажають внести грошову заставу, замість визначеної судом міри взяття під варту.

Враховуючи наведене, захисник просить постанову судді скасувати та обрати запобіжний захід не пов'язаний з взяттям під варту.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника, який підтримав подану апеляцію, позицію прокурора, який вважав апеляцію безпідставною, а прийняте судом рішення обґрунтованим і законним та просив залишити його без зміни, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови про порушення кримінальної справи від 30 серпня 2010 року ОСОБА_2 підозрюється в тому, що будучи начальником Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, діючи умисно, перевищуючи свої службові повноваження, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, всупереч п.17 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, протягом 2008-2010 років приймав до розгляду заяви про складання іспитів, необхідних для одержання посвідчення водія, вчиняв резолюції на них та приймав рішення про допуск до складання іспитів 20 осіб, місце проживання яких зареєстроване на території інших адміністративно-територіальних одиниць на 703 осіб, місце проживання яких зареєстроване в іншій державі, чим завдав істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам у вигляді систематичного порушення встановленого порядку отримання посвідчень водія іноземними громадянами та громадянами України.

Відповідно до кримінально-процесуального закону взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші ( менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК України і його належної поведінки.

Взяття під варту застосовується лише у випадку, коли особа обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі і коли є достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилитися від слідства і суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу, крім зазначеного вище, повинні враховуватись тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Звертаючись до суду з поданням про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді взяття під варту, орган досудового слідства як на підставу обрання цього запобіжного заходу вказав на те, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання від двох до пяти років позбавлення волі, і з метою попередження його намірам уникнути слідства та суду або від виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у справі, продовжувати займатись злочинною діяльністю.

Як видно із подання органу досудового слідства в ньому не наведено даних, котрі могли б свідчити про те, що ОСОБА_2 буде намагатися уникати слідства та суду, може не забезпечити виконання процесуальних рішень, буде перешкоджати встановленню істини у справі, продовжувати займатися злочинною діяльністю. Подання мало на меті попередити таким намірам ОСОБА_2

Не здобуто таких даних і судом під час розгляду зазначеного подання.

Щодо особи ОСОБА_2, то він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружину, які згідно медичних довідок потребують медичної допомоги. Крім того, ОСОБА_2 15 липня 2010 року звільнений з органів внутрішніх справ у запас.

На думку колегії суддів матеріали кримінальної справи, свідчать про те, що нема достатніх даних вважати, що ОСОБА_2 може ухилитися від слідства і суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Викладене свідчить про те, що виконання ОСОБА_2 процесуальних обовязків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК України і його належну поведінку можуть забезпечити і менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК України, а обрання йому запобіжного заходу взяття під варту не ґрунтується на вимогах кримінально-процесуального закону.

Тому колегія суддів з огляду на вищенаведене приходить до висновку про необхідність задовольнити апеляцію захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 і скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2010 року про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Колегія суддів також вважає за необхідне обрати ОСОБА_2 запобіжний захід підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст.148,150,165, 366, 382 КПК України, колегія суддів

ухвалила :

Апеляцію захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2010 року про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді взяття під варту задовольнити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2010 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, запобіжного заходу у вигляді взяття під варту скасувати.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на в.о. начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3

Головуючий :

Судді :