Справа № 307/2714/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

13.01.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11кп/777/68/2016 щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, не судимого, обвинуваченого в злочині, передбаченому ч.2 ст. 240 КК України, за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Тячівського району ОСОБА_9 на ухвалу Тячівського районного суду від 26.11.2015, якою обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто прокуророві, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, тобто у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, а також стверджується, що досудовим розслідуванням встановлено, ніби він 04.07.2015 приблизно о 6 годині «здійснив незаконне видобування на земельній ділянці водного фонду в руслі річки Тересва з правого боку за течією, на відстані близько 500 метрів від вулиці Кільцева та 50 метрів зрізу русла річки Тересва в с. Підплеша Тячівського району, піщано-гравійну-галькову сировину, загальною кубомасою 3 м з, яку навантажив екскаватором марки «ЮМЗ-6-ЄО-2621» державний номерний знак НОМЕР_1 , на кузов вантажного автомобіля ЗИЛ-131 державний номерний знак НОМЕР_2 , яка згідно заключення гемологічного експерта № 14-3-07-15 від 14.07.2015 є піщано-гравійною-гальковою сумішшю, яка відноситься до корисних копалин загального державного значення».
«Згідно з розрахунком збитків проведеним державною екологічною інспекцією у Закарпатській області, - вказується далі в обвинувальному акті, - внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання надр та водних ресурсів заподіяно збитки в розмірі 613 гривень 87 копійок...»
Підставами для повернення обвинувального акта прокуророві в ухвалі суду зазначено те, що він складений з порушенням вимог пунктів 5 та 7 частини 2 ст. 291 КПК України: не містить викладу фактичних обставин справи, містить відомості, що не відповідають матеріалам кримінального провадження «в частині експертизи», внаслідок чого неможливо встановити правову кваліфікацію правопорушення і розмір завданої ним шкоди.
Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Твердить, що йому не зрозуміло, чому суд першої інстанції констатує невідповідність викладених в обвинувальному акті відомостей матеріалам кримінального провадження, які він «навіть не бачив», чому скасовує свою ухвалу про накладення на ОСОБА_6 штрафу за неявку до суду без поважних причин, і що, на його думку, всі вимоги ст. 291 КПК України при направленні обвинувального акту і реєстру матеріалів до суду, дотримані. Зазначає також, що в матеріалах кримінального провадження міститься висновок експерта про належність отриманої ним проби до піщано-гравійної суміші, тобто корисних копалин загальнодержавного значення, яка визнана речовим доказом; що ОСОБА_6 був виявлений безпосередньо під час вчинення злочину і визнав свою вину; що транспортні засоби, за допомогою яких він видобував піщано-гравійну суміш, також визнані речовими доказами; що незаконно видобута суміш вилучена у процесі огляду місця події з вантажного автомобіля ОСОБА_6 «та одразу поміщена у пакет № 2297626, який і отримав експерт для проведення експертизи»; що відсутність у висновку даних про освіту експерта та його кваліфікаційний рівень не є підставою для повернення обвинувального акту.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді, промову прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного і захисника, які заперечили проти апеляційних вимог, провів судові дебати, перевірив обвинувальний акт і додані до нього матеріали, обговорив доводи сторін та вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Частина 2 ст. 240 КК України визначає злочинним незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Згідно з ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність, або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до пунктів 5 і 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Цим приписам обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не відповідає: фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, викладені у ньому поверхнево, а формулювання обвинувачення, даних про форму вини, про мотив і мету діяння, вид і розмір шкоди, завданої саме кримінальним правопорушенням, якщо таке мало місце, відомостей про обставини, які характеризують особу підозрюваного він не містить. По суті підозри, в ньому зазначено тільки те, що ОСОБА_6 навантажив екскаватором на кузов вантажного автомобіля «піщано-гравійну-галькову сировину, загальною кубомасою 3 м з». Отже, твердження прокурора про дотримання ним всіх вимог ст. 291 КПК України не відповідає дійсності.
Зміст обвинувального акту не дає можливості визначитись у питаннях про те, які суспільно небезпечні наслідки настали, чиї і які конкретно дії знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з ними, чи відповідає повідомлена ОСОБА_6 підозра вимогам ст. 277 КПК України, а це, в свою чергу, обмежує ОСОБА_6 в праві знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення він підозрюється.
Згідно з ч.2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує у учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, в тому числі повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу або призначити на підставі обвинувального акта судовий розгляд.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Питання допустимості доказів суд, згідно з приписами ст. 89 КПК України, вирішує під час судового розгляду.
Підготовче провадження, порядок якого врегульовано приписами ст.ст. 314 - 316 КПК України, передує судовому розгляду (глава 28 цього Кодексу), отже вирішувати в постановленій за його результатами ухвалі питання допустимості доказів суд не вправі.
В оскарженій прокурором ухвалі, постановленій за результатами підготовчого провадження, суд зазначив, у чому саме полягає невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, але окрім цього вдався до оцінки доказів, зокрема, листа експерта № 14-307-15 від 14.07.2015, акту перевірки Державної екологічної інспекції щодо дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища від 22.07.2015 та розрахунку збитків до нього, і в такий спосіб вийшов за межі кола питань, які вирішуються у підготовчому судовому засіданні.
Тому судження з приводу оцінки доказів підлягають до виключення з ухвали.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Тячівського району ОСОБА_9 задовольнити частково.
Виключити з ухвали Тячівського районного суду від 26.11.2015, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 повернуто прокуророві, судження, які стосуються оцінки доказів.
В решті ухвалу Тячівського районного суду від 26.11.2015, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 повернуто прокуророві, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.
Судді: