УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/13379/14-к

29 жовтня 2014 року Суворовський районний суд міста Херсона у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну йому покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 06.06.2014 року, -

встановив:
Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 06 червня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 368 КК України до штрафу в розмірі 19 550 грн. з позбавленням права обіймати посади в органах державної виконавчої служби на строк 2 роки.

На розгляд до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , у якому він просить замінити йому покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт на строк не більше 240 годин.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, у поданому клопотанні просить розглянути дану справу за його відсутності. Ці обставини відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України не перешкоджають проведенню судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки засуджений не довів реальної неможливості виконання покарання у виді штрафу. Вказав на те, що засуджений ОСОБА_4 в своєму клопотанні не ставить питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, хоча має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, що може свідчити про намір засудженого ухилитись від відбування покарання у виді штрафу.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 5 ст.53 КК України передбачено можливість у разі несплати штрафу в розмірі не більше 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт.

З поданого засудженим ОСОБА_4 клопотання видно, що поставивши питання про заміну йому покарання, він вказує на відсутність у нього коштів та майна, яке можна було б реалізувати, а за виручені кошти здійснити оплату штрафу, зазначивши, що єдиним джерелом його доходу є заробітна плата, яку він отримує у ДАК Укрвидавполіграфія, де працює на даний час.

За змістом ч. 3 ст. 539 КПК України клопотання(подання)про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається згідно з загальними правилами судового розгляду.

У ст. 22 КПК України закріплений принцип змагальності сторін у кримінальному проваджені та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За матеріалами справи встановлено, що на обґрунтування доводів свого клопотання засудженим надано лише один документ довідку ДАК Укрвидавполіграфія, дані якої підтверджують факт його працевлаштування на цьому підприємстві та нарахування і виплати йому заробітної плати.

Разом з цим, документів на підтвердження того, що ця заробітна плата є єдиним джерелом його доходу, а також доказів відсутності у нього на даний час майна, засудженим ОСОБА_4 суду не надано, що дає підстави вважати не доведеними ті обставини, на які він посилається як на підставу зазначених ним у клопотанні вимог, на що доречно посилається прокурор.

Крім того, засудженим не порушувалось питання про можливість розстрочки виплати несплаченої суми штрафу, з приводу чого, як випливає зі змісту ч. 5 ст. 53 КК України, також має бути прийнято рішення при розгляді питання про заміну штрафу на громадські роботи.

Засудженим, як було зазначено вище, не надано суду достатніх документів для того, щоб суд мав можливість самостійно дійти висновку щодо наявності чи відсутності підстав для такої розстрочки.

Також, відповідно до положень ч. 5 ст. 53 КК України у випадку прийняття рішення про заміну штрафу на громадські роботи, суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який складає 17 грн. Статтею 56 КК України визначено, що громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Як вбачається з вище наведених норм кримінального закону, у разі прийняття рішення про заміну засудженому ОСОБА_4 покарання, йому може бути призначено максимальний обсяг громадських робіт в розмірі двісті сорока годин. Однак, якщо здійснити переведення несплаченого останнім штрафу в громадські роботи відповідно до вимог ч. 5 ст. 53 КК України, то за результатами здійсненого перерахунку розмір громадських робіт складе 1150 годин. Тому прийняття рішення про визначення засудженому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт в розмірі 240 годин фактично призведе до пом`якшення йому покарання, призначеного вироком суду, що за положеннями закону на стадії виконання вироку є не припустимим.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення заявленого засудженим клопотання.

Керуючись ст.ст. 537 - 539 КПК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну йому покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 06.06.2014 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Головуючий: ОСОБА_1