490/2436/15-к
н/п 1-кп/490/281/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2015 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу відносно :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кірове Миколаївського р-ну Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, не праює, раніше не судимий, проживає: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 відповідно до ст.4 ч.8,ст.5 ч.1,ст.10,11,ст.22 ч.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу ВО Президента України від 17.03.2014р. «Про часткову мобілізацію» затвердженого Верховною Радою України №1126-VII, ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», був призваний до лав Збройних сил України 24.03.2014р. ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №67 від 24.03.2014р. зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водій-кулеметник 2-ої батареї військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .
ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст.9,11,14,16,37,40,127,128,216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст.3, п.8 ст.6, п.2, ст.23, п.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів(начальників); виявляти повагу до командирів(начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
ОСОБА_6 , являючись військовослужбовцем та проходячи строкову військову службу на посаді водія-кулеметника 2-ої батареї в/ч НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , діючи в порушення вимог ст.ст.9,11,16,37,40,59,127,128,216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.1,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п.4,7,12,122«Положення про походження громадянами України військової служби у Збройних Силах України»,затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008р., 03 жовтня 2014 року, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою тимчасового ухилитися від несення обов`язків військової служби, самовільно, без дозволу командування частини, залишив розташування військової частини пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 та ухилився від несення обов`язків військової служби до 07 лютого 2015 року, тобто тривалістю понад один місяць.
Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.3ст.407 КК України як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини тривалістю понад один місяць.
13.02.2015 року прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 укладено та підписано угоду про визнання винуватості, згідно з якою підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.3 ст.407 КК України з врахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотне знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, що виразилося у викритті свого місця перебування, добровільному прибуттю до місця служби, повідомлення правоохоронним органом про своє місцезнаходження в період вчинення злочину;участь у проведенні антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей України в період з травня по серпень 2014р., та виконання інших дій, вчинених у зв`язку із виконанням обов`язку щодо захисту держави. З урахуванням особи підозрюваного який одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, сторони вважають за можливе при призначені покарання ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.407 КК України, застосувати норми ст.69 КК України, та погоджуються на призначення останньому більш м?якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.407 КК України, у виді штрафу в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 2040 гривень.
Підозрюваний ОСОБА_6 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.407 України.
Прокурор та обвинувачений у судовому засіданні просили затвердити надану до суду угоду.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 - ч.3 ст.407 КК України, - віднесений згідно ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, тому угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ст.473, ч.4ст.474 КПК України.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Запобіжний захід на час розгляду справи в суді обвинуваченому не обирався.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 2040 (Дві тисячі сорок) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя