Провадження 1-о/168/1/16
Справа № 168/418/15-к
У Х В А Л А
09.02.2016 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,
Вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 22 червня 2015 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.246 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1530 грн. з конфіскацією незаконно добутого.

ОСОБА_4 засуджений за те, що в період з 20.08.2014 року по 01.12.2014 року в урочищі "Особера" за межами смт. Стара Вижівка Волинської області, в порушення ст.69 ЛК України, без лісорубного квитка (ордера) скоїв незаконну порубку 156 дерев вільхи і 3 осик, чим заподіяв істотної шкоди на суму 314993.36 грн.

В апеляційному порядку вирок не переглядався.

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що в жовтні 2015 р. в ході підготовки до розгляду цивільної справи про відшкодування шкоди, завданої вказаним злочином, його адвокат отримала лист відділу Держгеокадастру про те, що згідно зі статистичними даними землі в урочищі «Особера», на яких здійснено незаконну порубку, відносяться до земель сільськогосподарського призначення. Також згідно з листом ДП «Старовижівське лісове господарство» землі, на яких здійснено незаконну порубку, до земель державного лісового фонду не відносяться. Однак, в матеріалах кримінального провадження є інформація протилежного змісту - довідка Старовижівської селищної ради про належність цих земель до земель лісогосподарського призначення. Саме цією довідкою керувався суд, ухвалюючи вирок. Таким чином, вважає, що територія, на якій здійснено порубку, не відноситься до земель лісогосподарського призначення, тому в його діях відсутній склад злочину, а є ознаки адміністративного правопорушення (ст.65 КУпАП).

У судовому засіданні ОСОБА_4 подану заяву підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним.

Прокурор та представники потерпілого заперечили проти задоволення заяви, оскільки наведені ОСОБА_4 обставини не є нововиявленими, вважають, що підстав для перегляду вироку немає.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Статтею 459 КПК України передбачена можливість перегляду судового рішення, що набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами, в силу ч.2 цієї статті, визнаються:1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками: 1) їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; 2) їх суттєве значення для справи; 3) їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; 4) ці обставини не були відомі заявнику.

Наведені засудженим мотиви не відповідають вищевикладеним критеріям та не відносяться до нововиявлених обставин.

Ст. 246 КК України передбачає відповідальність за незаконну порубку дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотної шкоди, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

ОСОБА_4 посилається на розбіжності в отриманих довідках щодо категорії земель, на території яких здійснено порубку.

Так, відповідно до листа відділу Держземагенства в Старовижівському районі від 29.01.2015 р. № 72/1.13 (наданого як відповідь на запит слідчого в ході проведення досудового розслідування) землі, на яких ОСОБА_4 здійснив порубку дерев, відносяться до земель лісогосподарського призначення (а.к.п. 111).

Однак, згідно з листом від 05.10.2015 р. відділу Держгеокадастру в Старовижівському районі №29-315-99.4-73/15-15 правонаступника відділу Держземагенства в Старовижівському районі (на який як на підставу перегляду вироку за нововиявленими обставинами посилається ОСОБА_4 ), землі в урочищі «Особера» відносяться до земель сільськогосподарського призначення (а.с. 49).

Як встановлено у судовому засіданні з пояснень в.о. начальника відділу Держгеокадастру в Старовижівському районі ОСОБА_8 , в ході проведення досудового розслідування слідчий скерував на адресу агентства запит, до якого надав викопіювання з плану землекористування Старовижівської селищної ради, на якому було зазначено розташування території, на якій була здійснена незаконна порубка лісу. Ця територія розміщена поза урочищем «Особера» і за статистичними даними відноситься до земель лісогосподарського призначення, про що надана відповідь від 29.01.2015 р. № 72/1.13. Разом з тим, у своєму запиті від 29.09.2015 р. адвокат ОСОБА_5 просила повідомити про те, до якої категорії відносяться землі саме урочища «Особера», без вказівки про територію, на якій проводилась незаконна порубка. Згідно з статистичними даними землі урочища «Особера» є землями сільськогосподарського призначення. Саме така інформація і була зазначена в листі від 05.10.2015 р. Таким чином інформація, викладена в обох листах відповідає дійсності, однак відповіді в них стосуються різних земельних ділянок.

Крім цього, судом встановлено, що згідно з витягами зі статистичної звітності форми 6-зем обліку земель лісогосподарського призначення на території Старовижівської селищної ради, площа земель лісогосподарського призначення не змінювалась в тому числі після скоєння незаконної порубки.

Інші обставини справи сторони не оспорюють.

Посилання ОСОБА_4 на те, що за даними ДП «Старовижівське лісове господарство» (а.с.30) територія, на якій здійснено незаконну порубку, не належить до земель державного лісового фонду, не спростовує висновок суду. Аналогічна інформація була наявна в матеріалах кримінального провадження (а.к.п.115) на момент ухвалення вороку від 22.06.2015 р., а відтак не може бути нововиявленою обставиною.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 не навів обставин, які могли бути віднесені до нововиявлених та викликали б необхідність скасування остаточного рішення суду та нового перегляду справи.

Відповідно до ст.7 КПК України кримінальне провадження повинно за змістом та формою відповідати засадам верховенства права. Принцип верховенства права вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Лише існування різних думок стосовно предмету спору не може бути підставою для нового розгляду справи.

Інші доводи ОСОБА_4 зводяться до переоцінки обставин, встановлених судом під час ухвалення вироку, а тому підстав для перегляду вироку немає.

Керуючись ст.467 КПК України, суд

у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку Старовижівського районного суду Волинської області від 22 червня 2015 р. щодо нього за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано. У разі подання апеляційної скарги, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1