Провадження № 1-кп/537/102/2015
Справа № 537/4918/13-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.09.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області, в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця міста Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, розлучений, працює ПП,прожиає АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 вчинив злочин за наступних обставин: Наказом начальника Управління МВС України в Полтавській області від 04 червня 2013 року №273о/с ОСОБА_5 призначено на посаду начальника сектору розкриття злочинів проти особи відділу карного розшуку Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області. В коло його посадових обов`язків входило, в тому числі, організація роботи ВКР КМУ, Автозаводського та Крюківського РВ по розшуку злочинців. Богомаз здійснював функції представника влади та згідно займаної посади був керівником структурного підрозділу органу державної влади, що в понятті ст.364 КК України є службовою особою. Під час виконання завдання з розшуку особи, яка підозрювалася у спричиненні тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 встановлено, що гр. ОСОБА_6 може володіти інформацією про місцезнаходження цієї особи. Водночас ОСОБА_5 встановлено, що гр. ОСОБА_6 перебуває у розшуку, який здійснюється Крюківським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, щодо останнього 19.06.2013 року заведена оперативно-розшукова справа №11/13. 26 червня 2013 року ОСОБА_5 в процесі проведення оперативно розшукових заходів по встановленню особи в домоволодінні АДРЕСА_2 , разом з іншими працівниками ВКР Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області був затриманий громадянин ОСОБА_6 , який перебував в розшуку по розшуковій справі, заведеній ОСОБА_7 за поданням Крюківського РП Кременчуцького МВ КВІ, як особа, що ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт. ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 про те, що вони розшукують особу на ім*я ОСОБА_8 та про те, що останній перебуває в розшуку та вони повинні його затримати. Затриманий гр. ОСОБА_6 був доставлений ОСОБА_5 та його підлеглими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до будівлі Кременчуцького МУ, що по вул.29 вересня в м. Кременчуці. В службовому приміщенні ОСОБА_5 провів бесіду з ОСОБА_6 з приводу можливого місцезнаходження особи на ім*я ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_5 вивів ОСОБА_6 на вулицю та посадив до свого автомобіля. Знаходячись в автомобілі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що може вирішити питання щодо затримання ОСОБА_6 та припинення його розшуку, за надання йому неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США, що на той час за курсом НБУ було еквівалентно 4000 грн. ОСОБА_6 , як особа, яка вже притягувалася до кримінальної відповідальності розуміла, що на момент затримання знаходиться у розшуку, та свідчить про його залежність від правоохоронних органів, його дії перебувають під контролем міліції, погодився на пропозицію ОСОБА_5 . На виконання домовленості, використовуючи своє службове становище, ОСОБА_5 дав вказівку, в присутності ОСОБА_6 ,своєму підлеглому о/у ОСОБА_11 скласти оперативне зведення та повідомити о/у Крюківського РВ ОСОБА_12 про розшук ОСОБА_6 ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 , що ОСОБА_6 затриманий та перебуває у них в кабінеті. В свою чергу ОСОБА_12 повідомив працівника КВІ ОСОБА_13 про затримання ОСОБА_6 та його місцеперебування. Після цього ОСОБА_13 прибув до МУ УМВС, де в кабінеті отримав у ОСОБА_6 пояснення та надав ОСОБА_6 направлення на відбування покарання. Після цього ОСОБА_6 відпустили, але ОСОБА_5 надав останньому номер свого мобільного телефону, та отримав номер телефону ОСОБА_6 . ОСОБА_6 , як особа, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, усвідомлював, що дійсно є вирок суду, дійсно він ухилявся від відбування покарання не пов*язаного з позбавленням волі за вироком суду,дійсно перебуває у розшуку, ОСОБА_5 є керівником карного розшуку, який здійснює розшук осіб, має можливість вплинути на процес настання негативних наслідків для нього. 26.06.2013 року біля будівлі Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області, що по вул.29 вересня, в м.Кременчуці ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 500 гривень. 27.06.2013 року, близько 18 год. 00 хв. біля хлібокомбінату, що по вул. М.Кучми, в районі Першого занасипу в місті Кременчуці ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 500 гривень. 12.07.2013 року, близько 19 год. 30 хв. біля в`їзду до кафе «Нептун», що по вул.50 років СРСР в м. Кременчуці ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 гроші в сумі 1000 гривень, тобто частину заздалегідь обумовленої неправомірної вигоди за організацію складання рапорту та направлення оперативного зведення для припинення розшуку ОСОБА_6 , а також виключення, у зв*язку з цим, з бази розшукуваних органами МВС осіб, які за вказівкою ОСОБА_5 поклав на сидіння водія автомобіля ОСОБА_5 . KIA Cerrato, держ № НОМЕР_1 , що знаходився поруч. Після цього ОСОБА_5 сів до зазначеного транспортного засобу і намагався покинути місце події, однак був затриманий працівниками ВВБ міліції. Під час обшуку на передньому пасажирському сидінні автомобіля KIA Cerrato, держ № НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , предмет неправомірної вигоди в сумі 1000 гривень був виявлений та вилучений під час проведення слідчих дій. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 себе винуватим у вчиненні злочину не визнав та пояснив наступне: Він дійсно працював в Кременчуцькому міському управлінні УМВС України в Полтавській області, де обіймав посаду начальника сектору розкриття злочинів проти особи відділу карного розшуку. Працівниками ВКР проводились дії по встановленню особи на ім`я ОСОБА_8 , яка можливо є причетною до спричинення тілесних ушкоджень іншій особі. Також, перевірялась інформація про те, що місцезнаходження цієї особи відоме іншому, раніше судимому чоловіку на ім`я ОСОБА_14 . Отримавши від свого колеги ОСОБА_10 інформацію про те, що особа на ім`я ОСОБА_14 перебуває в розшуку Крюківського РВ, було вирішено перевірити цю особу за місцем його проживання. Так, 26 червня 2013 року він разом з іншими працівниками ВКР Кременчуцького МУ приїхали до будинку АДРЕСА_2 , з якого для спілкування до них вийшов чоловік, який представився як ОСОБА_15 . Йому під час спілкування було повідомлено, що він перебуває в розшуку, оголошеному кримінально виконавчою інспекцією Крюківського району м.Кременчука і запропоновано прослідувати зараз з ними до ОСОБА_16 . Він дав згоду на це. Перебуваючи в Кременчуцькому МУ, працівником ВКР по телефону про затримання ОСОБА_6 було повідомлено працівника кримінально-виконавчої інспекції Крюківського району. Останній прибув до Кременчуцького МУ, де в кабінеті сектору ВКР ( № 19 на другому поверсі КМУ), роз`яснив ОСОБА_6 наслідки ухилення його від відбування покарання. В цей час в кабінеті його ( ОСОБА_5 ) вже не було, ОСОБА_6 він до 12 липня 2013 року не бачив. ОСОБА_6 йому надав номер свого мобільного телефону і обіцяв зателефонувати, якщо дізнається про місцезнаходження особи на ім`я ОСОБА_8 , стовно якої у ВКР була інформація, що можливо ця особа причетна до спричинення тілесних ушкоджень іншій особі. 12 липня 2013 року ОСОБА_6 зателефонував йому на мобільний телефон і повідомив, що необхідно зустрітися, та що він перебуває в барі «Нептун» в районі Першого занасипу в місті Кременчуці і в нього є інформація. На що він ( ОСОБА_5 ) повідомив ОСОБА_6 , що наразі повертається з міста Полтави і з ним зустрінеться після приїзду до Кременчука. Приїхавши до міста, він заїхав до бару «Нептун», після чого зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що вже під`їхав до бару. ОСОБА_6 вийшов з бару, він знаходився в нетверезому стані і між ними сталася розмова, під час якої ОСОБА_6 жалівся на проблеми в сім`ї. Після розмови він збирався їхати, але ОСОБА_6 підійшов до його автомобіля і, відкривши двері водія, щось поклав на переднє сидіння в салон. Він так зрозумів, що то була записка з інформацією, яку ОСОБА_6 бажав йому надати з інформацією. Після закінчення розмови він сів в автомобіль та побачив гроші, але ОСОБА_6 вже не було. Тоді він сів в автомобіль та намагався виїхати, направляючись до ОСОБА_16 . Викликати працівників міліції він не став, тому що в машині були секретні документи, і він міг отримати за це покарання, а тому він вирішив сам поїхати до міського управління і там оформити ці кошти, однак його автомобіль заблокували і його затримали. Вважає, що до нього з боку працівників ВБ, прокуратури та ОСОБА_6 , який є особою, раніше неодноразово судимою, мала місце провокація, як ОСОБА_6 клав в його машину гроші він не бачив, вважав, що ОСОБА_6 поклав йому записку, гроші побачив лише коли сів в машину, повернути гроші ОСОБА_6 не мав можливості, тому що ОСОБА_6 хутко зник. Одразу після цього він був затриманий працівниками ВВБ. Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї вини, його вина на отримання неправомірної вигоди доведена наступними доказами: - показаннями в судовому засіданні самого обвинуваченого ОСОБА_5 , який не заперечував, що 26 червня 2013 року разом з іншими працівниками сектору ВКР Кременчуцького МУ затримав ОСОБА_6 в буд.№ 4 по вул.Шевченко в м.Кременчуці, та доставлено до ОСОБА_16 МУ ОСОБА_6 був допитаний за обставинами справи. Також було повідомлено Крюківське ВКВІ про затримання ОСОБА_6 , особи, яка перебуває у розшуку. Після цього до них приїхав працівник ВКВІ та відібрав пояснення у ОСОБА_6 . ОСОБА_6 пообіцяв допомогати йому у розшуку особи на ім*я ОСОБА_8 . Потім він надав ОСОБА_6 номер свого мобільного телефону, записавши, в свою чергу, номер телефону ОСОБА_6 12 липня 2013 року ОСОБА_6 зателефонував йому та повідомив, що необхідно зустрітися. В той час він знаходився в м.Полтаві, а тому повідомив ОСОБА_6 , що коли повернеться в Кременчук, то він зустрінеться з ним. Коли він повернувся до Кременчука, приблизно о 19.00 год, то він зателефонував ОСОБА_6 , який в той час знаходився в барі Нептун, по вул. 50років СРСР в м.Кременчуці. Коли він під*їхав до бару, то до нього підійшов ОСОБА_6 та став жалітися на своє життя. Потім ОСОБА_6 відкрив водійські двері автомобіля та щось поклав на водійське сидіння. Після цього ОСОБА_6 хутко зник. Коли він сів у машину, то побачив гроші. Але він не міг повернути гроші ОСОБА_6 , тому що останній зник, а тому він став рухатися, але був затриманий працівниками ВВБ. Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував факт зустрічі його 12 липня 2013 року з ОСОБА_6 та вилучення слідчим після його затримання в керованому ним ( ОСОБА_5 ) транспортному засобі грошових коштів в сумі 1000 гривень; - показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який пояснив наступне: в листопаді 2012 року вироком Крюківського районного суду міста Кременчука він був засуджений за умисне ухилення від сплати аліментів до покарання у вигляді громадських робіт, однак, до виконання покарання так і не став, так як став проживати за іншою адресою. 26 червня 2013 року він знаходився вдома, коли до нього зайшли троє працівників міліції, в тому числі ОСОБА_5 , та повідомили, що вони шукають особу на ім*я ОСОБА_8 та, що він перебуває в розшуку, після чого доставили його до Кременчуцького міського управління міліції. Після його опитування в кабінеті працівниками ВКР, ОСОБА_5 вивів його з приміщення і вони з ним поїхали в автомобілі. В автомобілі ОСОБА_5 повідомив йому, що останній перебуває у розшуку, є звернення прокурора про заміну покарання. На його запитання, чи можливо цю проблему вирішити, ОСОБА_5 відповів, що можливо вирішити, якщо він ( ОСОБА_6 ) передасть йому ( ОСОБА_5 ) особисто 500 доларів США. Так як він ( ОСОБА_6 ) знав про вирок суду, ухилявся від відбування покарання, знаходиться у розшуку, і в зв*язку з цим можуть виникнути негативні наслідки для нього, він погодився на пропозицію ОСОБА_5 , однак повідомив, що зараз в нього таких грошей немає і, заїхавши на роботу, яка була поруч з МУ Позичивши гроші він передав ОСОБА_5 частину з 500 доларів США в сумі 500 гривень. Після чого вони повернулись до ОСОБА_16 його присутності працівник міліції, за вказівкою ОСОБА_5 ,зателефонував до Крюківського РВ і повідомив про затримання ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_5 сказав йому, що наступного дня слід з обумовленої в цілому суми передати йому ще 2000 гривень. Потім ОСОБА_5 знову завів його до кабінету сектору ВКР КМУ, а сам поїхав. Там дочекались прибуття інспектора Крюківського РП КВІ, який відібрав від нього пояснення та дав направлення для відбування покарання у виді громадських робіт. З бесіди з інспектором він зрозумів, що дійсно перебуває у розшуку, дійсно було звернення до прокурора м.Кременчука про порушення проти нього справи, в зв*язку з ухиленням від виконання рішення суду. Знаючи, що ОСОБА_5 є керівником підрозділу міліції і вважаючи, що він може неправомірно впливати як на своїх підлеглих, так і на інспектора КВІ, він вважав, що повинен віддати ОСОБА_5 залишок грошей, про передачу яких вони вже домовились раніше. Він також розумів про можливість ОСОБА_5 зняти його з розшуку, тому що в майбутньому мав намір на працевлаштування в Росії. Так, 27.06.2013 року, близько 18.00 год. біля хлібокомбінату, що на вул. М.Кучми в місті Кременчуці, він передав ОСОБА_5 500 гривень. Потім, 02.07.2013 року він звернувся з заявою про неправомірні дії ОСОБА_5 до відділу внутрішньої безпеки міліції. Після цього, 12 липня 2013 року, близько 19 год. 30 хв. біля в`їзду до кафе «Нептун», що по вул. 50 років СРСР в місті Кременчуці, він передав ОСОБА_5 належні йому 1000 гривень, 5 купюрами по 200 гривень, які були працівниками ВВБ попередньо оброблені спеціальною речовиною. При передачі грошей ОСОБА_5 , за його згодою, працювала спеціальна відеокамера, яку облаштували в його одязі працівники ВВБ. Гроші він за вказівкою ОСОБА_5 поклав до салону його автомобіля на сидіння водія. - показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що, дійсно, згідно подання Крюківского КВІ про ухилення засудженого ОСОБА_6 від призначеного судом покарання була заведена ОРС «розшук». Про затримання ОСОБА_6 26.06.2013 року йому повідомили по телефону з ВКР ОСОБА_16 . Після цього він зателефонував працівникам КВІ і повідомив їм про затримання ОСОБА_6 та перебування його в кабінеті ВКР Кременчуцького МУ. Пізніше, за його рапортом ОСОБА_6 був знятий з розшуку. Ніяких вказівок від ОСОБА_5 не отримував, по телефону не розмовляв. Про те, шо затримали ОСОБА_6 йому зателефонував Нетреба. За його рапортом ОСОБА_6 був знятий з розшуку та направлений на виконання громадських робіт. - показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що в червні 2013 року працював оперуповноваженим сектору карного розшуку Кременчуцького міського управління МВС. Його безпосереднім керівником був ОСОБА_5 . Перевіряючи інформацію щодо вчинення тяжкого злочину, 26.06.2013 року ним, разом з ОСОБА_5 та оперуповноваженим ОСОБА_10 приблизно о 12.00 год був здійснений виїзд на АДРЕСА_2 , до місця проживання громадянина ОСОБА_6 . Було встановлено, що ОСОБА_6 знаходиться в розшуку, який здійснює Крюківський РВ, що оголошений інспекцією Крюківського РП Кременчуцького МВ КВІ, - як особа, що ухиляється від виконання покарання. Ними ОСОБА_6 був затриманий та за його згодою доставлений до Кременчуцького міського управління УМВС України в Полтавській області. Там ОСОБА_6 було заведено до кабінету № 19, де знаходився кабінет їхнього сектору ВКР. Про те, що ОСОБА_6 перебуває у розшуку останній не знав. Про затримання ОСОБА_6 та його доставку до Кременчуцького МУ було повідомлено відповідальних осіб Крюківського РВ та Крюківського РП КВІ. Після цього до них приїхав працівник ВКВІ та опитав ОСОБА_6 після цього його відпустили. - показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який підтвердив факт затримання ним, разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_5 громадянина ОСОБА_6 , як особи, що знаходилася в розшуку, після чого було здійснено повідомлення про затримання розшукуваної особи спецзведення. Як відвідувач ОСОБА_6 був записаний у журналі відвідувачів. ОСОБА_6 не знав, що перебуває у розшуку, і йому про це було повідомлено. Після цього він вийшов з кабінету та залишив відділ. Що відбувалося пізніше йому не відомо. - показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який також пояснив, що в червні 2013 року працював оперуповноваженим сектору карного розшуку Кременчуцького міського управління МВС. Його безпосереднім керівником був ОСОБА_5 26 червня 2013 року, коли він знаходився на роботі, до кабінету № 19 Кременчуцького МУ, де розташовувався їхній сектор карного розшуку, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 привезли особу на прізвище ОСОБА_6 , що перебувала в розшуку. Про затримання ОСОБА_6 було складене спецповідомлення, яке було відправлене до УМВС України в Полтавській області. Також, ним ( ОСОБА_11 ) чи кимось з інших працівників ВКР про затримання ОСОБА_6 було повідомлено працівника ВКР Крюківського РВ ОСОБА_12 , який і оголошував ОСОБА_6 в розшук. В розмові з`ясувалося, що ОСОБА_6 оголошений в розшук за ініціативою інспекції КВІ, як особа, що ухиляється від відбування покарання, після чого було зателефоновано інспектору Крюківського РП КВІ ОСОБА_13 , повідомлено про затримання ОСОБА_6 та запропоновано здійснити необхідні дії після затримання оголошеної в розшук особи, які виконати в приміщенні ВКР Кременчуцького МУ. Під час перебування ОСОБА_6 в кабінеті, з ним розмовляли оперуповноважені ВКР, під час розмови з ОСОБА_6 в останнього з`ясовувалось місцезнаходження його знайомого ОСОБА_17 . До приїзду до кабінету ВКР інспектора КВІ ОСОБА_13 , ОСОБА_6 весь час безвідлучно знаходився в кабінеті. Після прибуття ОСОБА_13 , останній про щось спілкувався з ОСОБА_6 , зміст розмови він ( ОСОБА_11 ) не чув; - показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що в червні 2013 року обіймав посаду інспектора Крюківського РП КВІ, та , в силу своїх службових обов`язків, займався питанням виконання призначеного судами покарання у вигляді громадських робіт. ОСОБА_6 перебував на обліку, як засуджений вироком 09.11.2012 року Крюківського районного суду міста Кременчука за вчинення злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт. Так як засуджений ОСОБА_6 до інспекції за викликами не з`являвся та було встановлено, зазначена особа за адресою, зазначеною у вироку суду, не проживає, до Крюківського РВ Кременчуцького МУ, ним ( ОСОБА_13 ) було направлене подання про розшук ОСОБА_6 до ОСОБА_18 26 червня 2013 року йому на мобільний телефон зателефонував працівник ВКР Крюківського РВ на ім`я ОСОБА_19 та повідомив, що ОСОБА_6 затримано і він знаходиться в приміщенні ВКР Кременчуцького МУ у працівника на прізвище ОСОБА_20 . Після цього він ( ОСОБА_13 ) поїхав до Кременчуцького МУ, де дійсно, в кабінеті сектору ВКР знаходився ОСОБА_6 . Від останнього ним було відібране пояснення, де ОСОБА_6 зазначив , що дійсно змінив місце свого проживання, після чого ним ОСОБА_6 було видане направлення для відбування громадських робіт; - показаннями свідка ОСОБА_21 , який повідомив, що працював оперуповноваженим з ОВС ВВБ в Полтавській області МВС України. В рамках кримінального провадження за фактом вимагання грошових коштів працівником міліції він склав протокол огляду, де зафіксував індивідуальні ознаки (серія, номер) грошових купюр, наданих ОСОБА_6 , зробив ксерокопії купюр, та обробив ці купюри спеціальною хімічною речовиною, після чого повернув купюри ОСОБА_6 для подальшої передачі ОСОБА_5 . Також, цього ж дня - 12 липня 2013 року слідчим прокуратури він був залучений в якості спеціаліста в слідчих діях, в тому числі в освідуванні особи та обшуку автомобіля, проведених після затримання ОСОБА_5 . Про його (Мочоного) залучення до участі в слідчих діях було зазначено в протоколі. Під час проведення слідчих дій приймав участь захисник. Також складений протокол від 12.07.2013 року про огляд грошових коштів. ОСОБА_6 були вручені помічені грошові кошти. Затримання відбулося в той же день. Домовленість між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 була. Також була можливість скритного відеоспостереження зустрічі. В його обов*язки входило перекриття руху. Після того як ОСОБА_6 , за вказівкою ОСОБА_5 , поклав гроші на водійське сидіння, розмова між ними закінчилася, ОСОБА_6 повернувся до бару, було прийнято рішення про затримання ОСОБА_5 . Машину ОСОБА_5 було затримано при виїзді з бару «Нептун». Всі дії проведені в присутності понятих та запрошеного адвоката. ОСОБА_5 намагався втекти, але був затриманий. - показаннями свідка ОСОБА_22 , який повідомив що обвинуваченого ОСОБА_5 , знає як колишнього працівника карного розшуку. В 2013 року до відділу внутрішньої безпеки звернувся ОСОБА_6 з заявою про вимагання з нього неправомірної вигоди. В ході проведення разом з прокуратурою Полтавської області оперативних дій, ОСОБА_5 був затриманий, в його автомобілі були виявлені гроші в сумі 1000 грн, які він отримав від ОСОБА_23 . Зустріч ОСОБА_5 з ОСОБА_6 фіксувалася за допомогою відеозйомки. Дійсно після звернення ОСОБА_23 з заявою про вимагання, заява була направлена до прокуратури області для порушення справи. Дійсно ОСОБА_6 було роз*яснено відповідальність за завідомо неправдиву інформацію. Окрім того, вина ОСОБА_5 доведена наступними, визнаними судом належними та допустимими доказами: - скаргою ОСОБА_6 до ВВБ в Полтавській області щодо вимагання в нього працівником міліції 4000 гривень, за те щоб уникнути негативних наслідків для себе,як особа, що перебуває в розшуку /а.с.70 т.1/, - матеріалами ВВБ про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення /а.с.71-75 т.1/, - витягом з ЄРДР, яким підтверджується внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за ознаками ст.368 ч.4 КК України - про вимогу працівниками ОСОБА_16 коштів в розмірі 4000 гривень за непоміщення останнього до місць позбавлення волі /а.с.67 т.1/, - дорученням слідчого оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій, в тому числі проведення огляду грошових купюр, наданих ОСОБА_6 , помічення цих грошових купюр спеціальною речовиною для можливої подальшої передачі цих грошей ОСОБА_6 ОСОБА_5 /а.с.76-77 т.1/, - протоколом огляду о/у ВВБ ОСОБА_21 , наданих ОСОБА_6 5 грошових купюр номіналом 200 гривень кожна із створенням ксерокопій купюр та поміченням кожної купюри спеціальною хімічної речовиною /а.с.81-83 т.1/ - рапортом о/у ВВБ ОСОБА_21 про затримання співробітниками ВВБ ОСОБА_5 після отримання останнім від ОСОБА_6 неправомірної вигоди /а.с.84-85 т.1/, - розсекреченим протоколом про результати проведення негласної слідчої ( розшукової) дії та відеоконтролю особи, де зазначено, що негласні слідчі( розшукові) дії стосовно ОСОБА_5 проводились на підставі ухвали № 2000 т від 03.07.2013 року заступника голови Апеляційного суду Полтавської області та доручення слідчого на проведення цих дії № 13-274т/13 від 03.07.2013 року. Негласні слідчі (розшукові) дії стосовно ОСОБА_5 проводились з 03.07.2013 року по 01.08.2013 року. Також, з протоколу видно, що обставини передачі грошових коштів в сумі 1000 гривень ОСОБА_6 ОСОБА_5 відповідають показанням свідка ОСОБА_6 /а.с.63-66 т.1/, - відповіддю голови Апеляційного суду Полтавської області, якою підтверджено, що слідчим суддею Апеляційного суду дійсно надавався дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, аудіо-, відео- контролю особи ОСОБА_5 /а.с.125 т.2 - протоколом огляду місця події /а.с.86-87 т.1/, - протоколом освідування особи ОСОБА_5 , з якого видно, що в ОСОБА_5 , після його затримання в присутності понятих на марлеві тампони відібрані змиви з долонь обох рук /а.с.89-90 т.1/, - протоколом обшуку автомобіля KIA Cerrato, держ № НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 під час його затримання, з якого( протоколу) видно, що в ході проведення обшуку на передньому пасажирському сидінні автомобіля виявлені грошові кошти 5 купюр номіналом по 200 гривень кожна. Дані купюри при освітленні спеціальною лампою видають свічення жовто-зеленого кольору та за серіями та номерами відповідають купюрам, зафіксованих протоколом огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_6 /а.с.91-92 т.1/ - висновком судової експертизи, з якого видно, що на поверхні марлевого тампону зі змивом з правої руки ОСОБА_5 а також на поверхні вилучених під час обшуку в автомобілі ОСОБА_5 грошових купюр загальною сумою 1000 гривень виявлені нашарування спеціальної хімічної речовини люмінофору, які мають спільну родову належність між собою і зі зразком спеціальної хімічної речовини, наданої для порівняння /а.с.26-28 т.2/, - копіями документів з особової справи ОСОБА_5 , з яких видно, що з 04 червня 2013 року ОСОБА_5 обіймає посаду начальника сектору розкриття злочинів проти особи відділу карного розшуку Кременчуцького МУ /а.с.47-117 т.2/, - копією посадової інструкції ОСОБА_5 , з якої видно, що до його посадових обов`язків входить, в тому числі організація роботи ВКР КМУ, Автозаводського та Крюківського РВ по розшуку злочинців /а.с.18-19 т.2/, - подання ст.інспектора Крюківського РП Кременчуцького МВ КВІ від 31.05.2013 року ОСОБА_13 до прокурора м.Кременчука про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ст.389 ч.2 КК України /т.2 а.с.196/ - копією особової справи ОСОБА_6 , з якої видно, що: ОСОБА_6 був засуджений вироком від 09.11.2012 року Крюківського районного суду міста Кременчука за вчинення злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт. Після направлення вироку до виконання засуджений за викликами до інспекції КВІ не з`являвся, змінив місце свого проживання, в зв`язку з чим було оголошено його розшук. 26.06.2013 року, після його затримання, інспектором КВІ від нього було відібрано пояснення, та вручена копія вироку суду і направлення на відбування громадських робіт /а.с.139-221 т.1/, - копією оперативно розшукової справи, з якої видно, що, дійсно, за поданням інспектора Крюківського РП КВІ була заведена оперативно - розшукова справа, яка була закрита 02.07.2013 року в зв`язку із затриманням Брука 26.06.2013 року працівниками СКР Кременчуцького МУ /а.с.230-264 т.1/, - продемонстрованому в судовому засіданні відеозаписом проведеної негласної слідчої (розшукової) дії, з якого видно, що ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_5 відчиняє двері автомобіля KIA Cerrato, держ № НОМЕР_2 та кладе гроші в розвернутому вигляді на сидіння водія автомобіля. Окрім того, з відеозапису встановлено, що ОСОБА_5 продовжував створювати перед ОСОБА_6 впевненість його впливу на інспекторів КВІ, так як ОСОБА_6 просить його допомоги у вирішенні питання про виїзд за кордон, на що останній запевняє ОСОБА_6 , що таку допомогу при необхідності надасть. - продемонстрованому в судовому засіданні відеозаписом слідчої дії - протоколу обшуку автомобіля KIA Cerrato, держ № НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 під час його затримання, з якого (відеозапису) видно, що в ході проведення обшуку грошові кошти в загальній сумі 1000 гривень 5 купюр номіналом по 200 гривень кожна виявлені не на сидінні водія, а на передньому пасажирському сидінні. - процесуальними документами слідчого судді під час досудового розслідування, якими підтверджена правомірність здійснення слідчих дій, на які передбачена обов`язковість надання дозволу слідчим суддею /а.с.127-128, 224-225 т.1, 1-6, 14,23-24 т.2/. Судом також врахована розмова, яка сталася 12.07.2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 біля бару «Нептун», відповідно до якого ОСОБА_5 жодного разу в розмові не обмовився про надання ОСОБА_6 оперативної інформації. Гроші положив, за вказівкою ОСОБА_5 , на водійське сидіння о 19 год. 24 хв. 45сек. Посилання ОСОБА_5 , що ОСОБА_6 раптово зник не заслуховує на увагу, тому що після того, як ОСОБА_6 положив гроші на водійське сидіння, вони ще 3 хвилини розмовляли, потім потиснули руки один одному, після чого ОСОБА_6 повернувся до бару, а ОСОБА_5 сів в машину та намагався виїхати, але був затриманий. Коли ОСОБА_5 , після закінчення розмови з ОСОБА_6 , відкрив двері автомобіля, то не міг не побачити гроші на передньому сидінні водія, а тому побачивши їх він переклав їх на сидіння пасажира, та намагався виїхати з цього місця. В своїй розмові ОСОБА_5 посилається на те, що посприяє уникненню та ненастання наслідків для ОСОБА_6 . Неспростовним та достовірним доказом цього являється відеозапис розшукової дії згідно якої вбачається, що ОСОБА_6 демонстративно кладе грошові кошти в розгорнутому вигляді за персональною вказівкою обвинуваченого в його автомобіль на водійське сидіння та відповідно ОСОБА_5 бачить, що ОСОБА_6 кладе в автомобіль саме грошові кошти, а не інші предмети. Після проведення обшуку в автомобілі обвинуваченого вказані 1000 грн. були виявлені, не на водійському сидінні, а вже на пасажирському. Після освідування обвинуваченого, на тампоні змиву з долонь ОСОБА_5 був виявлений люмінофор, яким були оброблені грошові кошти з метою фіксації дій обвинуваченого. Таким чином вказані фактичні обставини отримання 1000 грн. ОСОБА_5 від ОСОБА_6 є неспростовними, достовірними та легітимними. Ніяких порушень вимог чинного законодавства під час проведення розшукових і слідчих дій в кримінальному провадженні та під час розгляду в судовому засіданні, з цього приводу, судом встановлено не було. Свідок ОСОБА_6 під час судового засідання достовірно та детально повідомив підстави та обставини передачі ним грошових коштів обвинуваченому за сприяння на «зняття його з розшуку», що в кінцевому результаті і було зроблено за діями ОСОБА_5 . ОСОБА_6 можливість його арешту та направлення в місця позбавлення волі внаслідок його розшуку, на момент незаконної домовленості між ним та обвинуваченим вважав реальною та тому погодився на передачу коштів працівнику карного розшуку ОСОБА_5 , саме за «зняття його з розшуку». Підставою добровільного звернення ОСОБА_6 до відділу внутрішньої безпеки міліції із заявою про неправомірну діяльність працівника міліції ОСОБА_5 стала бесіда ОСОБА_6 з інспектором КВІ, який видав йому направлення для відбування покарання у вигляді громадських робіт, внаслідок чого ОСОБА_6 зрозумів про відсутність підстав направлення його в місця позбавлення волі для відбування законно визначеного йому покарання у вигляді громадських робіт та відповідного усвідомлення безпідставності дій обвинуваченого та наслідків цього. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 26.04.2002 року відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї адміністративно-розпорядчих чи адміністративно-господарчих обов*язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу. Відповідно до юридичної практики (постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від: 4 жовтня 2012 року, 23 травня 2013 року, 30 травня 2013 року, 5 вересня 2013 року - справи № 5-12 кс 12, № 5-13 кс 13, № 5-14 кс 13, № 5-28 кс 13), Верховний Суд України констатував, що така ознака, як вимагання хабара може бути поставлена за провину лише в тому випадку, якщо винна особа з метою одержання хабара погрожує вчиненням або не вчиненням дій, які можуть завдати шкоди, що є визначальним, правам чи законним інтересам того, хто дає хабар, або створює такі умови, за яких особа не повинна була, а вимушена дати хабар із метою запобігання шкідливим наслідкам чи законним інтересам. Тобто законність прав та інтересів, які хабародавець захищає шляхом дачі хабара, має бути однією із основних і обов`язкових ознак вимагання. На відміну від цього, у разі якщо хабародавець зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, домогтися своїх незаконних інтересів тощо, то вимагання хабара виключається. Із вказаного вбачається, що коли службова особа вимагає дати їй хабар, а особа, яка його дає і при цьому усвідомлює, що тим самим незаконно уникає настання для себе негативних наслідків, які б настали за відмови дати його, то такі дії за своїми ознаками не утворюють вимагання хабара. Судом враховані вимоги Ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 лютого 2015року, а саме, що при розгляді справи не було надано належної оцінки доказам, а також що суд припустився суперечності при встановленні обставин справи, кваліфікації дій засудженого та надання їм юридичної оцінки. В ході досудового слідства свідок ОСОБА_6 чітко зазначив, що він як особа, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, перебуває у розшуку, настання негативних наслідків від цього, віддав кошти за вчинення дій з боку ОСОБА_5 , як службовою особою карного розшуку, направлених на «зняття його з розшуку», що в кінцевому результаті і було зроблено за діями ОСОБА_5 . За вказівкою ОСОБА_5 його підлеглі надали інформацію про затримання ОСОБА_6 , повідомили про його затримання, та іншими діями в сукупності. Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 підтвердили обставини затримання ОСОБА_6 , його доставки до КМУ та зняття з розшуку. Відповідно до протоколу негласної слідчої дії за допомогою відеозапису ОСОБА_24 розмовляє зверхньо, сам відкриває водійські двері та вказує ОСОБА_6 куди необхідно покласти кошти. ОСОБА_5 при цьому знаходиться у безпосередній близькості до ОСОБА_6 та не може не бачити, що ОСОБА_6 виймає та перераховує кошти. Сам момент надання коштів зафіксовано на відео у відображенні дверей автомобіля. Щодо розшукуваної особи на ім*я « ОСОБА_8 », то Богомаз за своєю ініціативою повідомляє ОСОБА_6 що того оголосили у розшук, ОСОБА_5 не робить будь яких спроб з*ясувати у ОСОБА_6 будь яких відомостей про місцезнаходження особи на ім*я « ОСОБА_8 », та спростовує покази ОСОБА_5 , що він зустрічався з метою отримання інформації відносно « ОСОБА_8 ». На звернення ОСОБА_6 щодо можливого виїзду за кордон, ОСОБА_5 запевняє останнього, що будь яких проблем не буде. Богомаз продемонстрував, що він виконав попередні домовленості. Коли ОСОБА_5 затримали працівники ВВБ, він впізнав даних осіб, зрозумів що коїться та намагався втекти, замість того щоб відкрито заявити слідчому прокуратури при понятих, що кошти йому нібито підкинули та одразу видати їх. Таким чином, згідно зазначеного, судом були достовірно встановлені фактичні обставини скоєного ОСОБА_5 злочину із визначенням вірної кваліфікації його дій за ст. 368 ч.2 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища. Суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення вказівок про передачу ОСОБА_6 обвинуваченому: 26.06.2013 року біля будівлі Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області, що по вул.29 вересня, 8 в м. Кременчуці - неправомірної вигоди в сумі 500 гривень та 27.06.2013 року, близько 18 год. 00 хв. біля хлібокомбінату, що на вул. М.Кучми, в районі Першого Занасипу в місті Кременчуці неправомірної вигоди в сумі 500 гривень, оскільки вказане достовірно не підтверджено. Відсутні докази аудіо- або відео- фіксації неправомірних дій ОСОБА_5 , вказані грошові кошти не вилучені та не долучені до матеріалів справи в якості доказів, достеменно не доведено коли, де, у кого та при яких обставинах із зазначенням деталізації ОСОБА_6 залучав для цього грошові кошти, їх номінал та кількість банкнот. Крім того відсутні зафіксовані дані фрагментальності в показаннях самого вказаного свідка про детальні обставини передання ним коштів обвинуваченому, що унеможливлює на теперішній час перевірку його показань у інший спосіб. Тому, враховуючи тільки фактичні показання ОСОБА_6 про передачу вказаних коштів та заперечення проти цього ОСОБА_5 суд вимушено трактує вказані сумніви на користь обвинуваченого, а тому вважає вказану частину обвинувачення не доведеною та такою, що підлягає виключенню із обвинувачення ОСОБА_5 . Щодо клопотання обвинуваченого про визнання доказів недопустимими, судом вирішується наступне: Згідно п.1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №12-рп/2011року у справі за конституційним поданням Служби безпеки України, щодо офіційного тлумачення положення частини 3 статті 62 Конституції України в аспекті конституційного подання щодо суб*єктів одержання доказів у кримінальній справі в результаті здійснення оперативно-розшукової діяльності положення першого речення частини 3 статті 62 Конституції України відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, слід розуміти так, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженої на те особою без дотримання конституційних положень або одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності. Клопотання ОСОБА_5 про визнання недопустимими доказами, що отримані в результаті проведення слідчої дії від 12 липня 2013 року не підлягають задоволенню. Під час демонстрації в судовому засіданні відеозапису зазначеної слідчої дії встановлено, що слідча дія проведена з дотриманням правил КПК, в тому числі, з забезпеченням права підозрюваного на захист. Судом також встановлено, що оперуповноважений ВВБ ОСОБА_21 , який здійснював вилучення на марлеві тампони змивів з долонь рук підозрюваного, діяв за дорученням слідчого і був зазначений в протоколі, як особа, що приймала участь в проведенні цієї слідчої дії. Суд критично відноситься і до інших показань обвинуваченого щодо неотримання ним від ОСОБА_6 грошової винагороди і вважає це правовою позицією обвинуваченого, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Відтак, з урахуванням викладеного, оцінивши всі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд знаходить ці докази взаємопов`язаними і достатніми для висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, встановленого судом. Отже, дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ч.2 статті 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади та службового становища. Враховуючи зменшення обсягу обвинувачення, одноепізодність злочинних дій обвинуваченого та фактичні обставини скоєного ним злочину, незначний розмір суми отриманої ним неправомірної вигоди, виключно позитивні данні про особу ОСОБА_5 протягом всього його життя, звільнення його із лав МВС України за власним бажанням, відсутність можливості в подальшому внаслідок появи судимості працювати в органах МВСУ та на державній службі, суд вважає за необхідне, в межах санкції ст.368 ч.2 КК України, обрати покарання у виді штрафу. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено. Речові докази грошові кошти в сумі 1000 гривень, вилучені в автомобілі KIA Cerrato, держ № НОМЕР_1 - повернути власнику. Зразок барвника «Світлячок-М», змиви з долонь правої та лівої рук ОСОБА_5 , контрольний зразок бинту слід залишити долученими до матеріалів кримінального провадження. Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 368 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов*язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування строком на два роки. Виключити із мотивувальної частини вироку, із обвинувачення, вказівки про отримання ОСОБА_5 від ОСОБА_6 неправомірної вигоди 26.06.2013 року в сумі 500 гривень та 27.06.2013 року в сумі 500 гривень, внаслідок недоведеності цього. Речові докази грошові кошти в сумі 1000/одна тисяча/ гривень, відповідно до вимог ст.100КПК України, повернути власнику. Речові докази - вилучені в автомобілі KIA Cerrato, держ № НОМЕР_1 , зразок барвника «Світлячок-М», змиви з долонь правої та лівої рук ОСОБА_5 , контрольний зразок бинту - залишити долученими до матеріалів кримінального провадження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинувачений та прокурор негайно, після проголошення вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд міста Кременчука, Полтавської області.

СУДДЯ: ОСОБА_1