Справа № 487/1671/15-к
Провадження № 1-в/487/47/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2015 рокуроку Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Корабельного міжрайнного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання Корабельного міжрайнного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джамбул Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працююого, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.08.2014 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 2. ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання згідно ст. 75 КК України із випробуванням строком на 2 роки. Згідно ст. 76 КК України зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Начальник Корабельного МВ КВІ УДПтС України в Миколаївській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням і направлення ОСОБА_5 в місця позбавлення волі, оскільки останній не виконує обов`язки покладені на нього вироком суду: ОСОБА_5 з 25.09.2014 року перебуває на обліку кримінально-виконавчої інспекції Заводського району м. Миколаєва, 26.09.2014 року особисто був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та йому були встановлені дні явки на реєстрацію, при цьому ОСОБА_5 був попереджений, що у разі ухилення від виконання покладених на нього обов`язків судом або систематичного порушення громадського порядку, звільнення від покарання з випробування може бути скасовано судом і він направлений для відбування покарання до місць позбавлення волі, але ОСОБА_5 16.12.2014 року і 20.01.2015 року не з`явився для реєстрації чим порушив обов`язок покладений на нього вироком суду. 26.12.2014 року були отримані матеріали від дільничного інспектора в яких він повідомляє, що ним неодноразово був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 , але засуджений ОСОБА_5 за вказаною адресою двері не відчиняє, на залишені виклики не реагує. 23.01.2015 року були розпочаті першочергові розшукові заходи, але місезнаходження засудженого встановити не вдалось.

В судовому засіданні начальник Корабельного МВ КВІ управління ДптС України в Миколаївській області ОСОБА_4 подання підтримав, просив про його задоволення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подання підтримала, просила про його задоволення.

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, місцезнаходження його невідомо. Відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України неявка засудженого не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи, приходить до наступного:

З матеріалів особової справи ОСОБА_5 №165/2014 вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.08.2014 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання згідно ст. 75 КК України із випробуванням строком на 2 роки. Згідно ст. 76 КК України зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

З 26.09.2014 року ОСОБА_5 перебуває на обліку Заводського кримінально-виконавчої інспекції. 26.09.2014 року ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання, попереджений про правові наслідки ухилення від відбування покарання та виконання обов`язків покладених на нього вироком суду, також був ознайомлений з постановою про встановлення днів явки до інспекції для реєстрації у 3 вівторок кожного місяця.

При постановці на облік засуджений вказав місце свого мешкання АДРЕСА_1 .

Проте, 16.12.2014 року і 20.01.2015 року ОСОБА_5 не з`явився для реєстрації чим порушив обов`язок покладений на нього вироком суду. 26.12.2014 року були отримані матеріали від дільничного інспектора в яких він повідомляє, що ним неодноразово був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 , але засуджений ОСОБА_5 за вказаною адресою двері не відчиняє, на залишені виклики не реагує. 23.01.2015 року були розпочаті першочергові розшукові заходи, але місцезнаходження засудженого встановити не вдалось.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Частиною 2 ст. 166 КВК України визначено: якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно п.8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Таким чином, за період випробувального строку, ОСОБА_5 систематично не виконує обов`язки покладені на нього вироком суду, змінив місце свого проживання про що не повідомив органи виконання покарань, з грудня 2014 року до теперішнього часу не з`являється для реєстрації в органи кримінально- виконавчої системи, що свідчить про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення та є підставою для задоволення подання, скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням та направлення для відбуття покарання в місця позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 166 ч. 2 КВК України, ст. 78 ч.2 КК України, ст. 537 п. 8 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Подання начальника Корабельного МВ КВІ УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням і направлення в місця позбавлення волі задовольнити.

Скасувати засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановлене вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.08.2014 року та направити його для відбування призначеного судом покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївського області протягом семи діб з дня її оголошення через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя: ОСОБА_1