АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/1005/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/273/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
розглянула 30 червня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 23.03.2015р., яким
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кривого Рогу, громадянин України, раніше не судимий
засуджений за ст.364 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язаних з виконанням функції представника влади строком на три роки ; за ст.357 ч3 КК України до 2 років обмеження волі; за ст.190 ч 2 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язаних з виконанням функції представника влади строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Вироком суду ОСОБА_10 визнаний винним в тому, що 12.07.2004р. був призначений на посаду дільничною інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції Жовтневого районного відділу Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області, на якій працював до 02.08.2006р., маючи звання старшого лейтенанта міліції. Прийнятою присягою працівника внутрішніх справ України ОСОБА_10 був зобов`язаний завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю, з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок. Відповідно до п.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про міліцію» ОСОБА_10 був зобов`язаний: виявляти, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, вживати з цією метою оперативно-розшукові та профілактичні заходи, передбачені чинним законодавством. За дільничним інспектором міліції Жовтневого РВ КМУ ОСОБА_10 була закріплена адміністративна дільниця, розташована на території 44-го кварталу Жовтневого району м.Кривого Рогу.Таким чином, згідно з приміткою 1 до ст.364 КК України, ОСОБА_10 був працівником правоохоронного органу, тобто представником влади і службовою особою, наділеною власними повноваженнями. Однак ОСОБА_10 , працюючи на посаді дільничного інспектора Жовтневого РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області, в супереч інтересам служби порушив складену ним присягу працівника органів внутрішніх справ України та з метою одержання неправомірної вигоди для себе, зловживаючи своїм службовим становищем, вчинив ряд злочинів, один з яких є злочин в сфері службової діяльності, при наступних обставинах:

Так ОСОБА_10 в травні 2006 року, являючись службовою особою і представником влади, під час виконання своїх службових обов`язків дільничного інспектора Жовтневого РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області дізнався про те, що на його адміністративній дільниці за адресою: АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_9 , яка є самотньою жінкою похилого віку і на протязі довгого часу зловживає спиртними напоями, після чого у нього виник умисел, направлений на незаконне придбання права на вищевказану квартиру шляхом обману і подальшу її реалізацію для отримання незаконної матеріальної вигоди. У зв`язку з цим ОСОБА_10 в травні 2006 року, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, використовуючи своє службове становище з метою протиправного придбання права на квартиру АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_9 на праві приватної власності відповідно договору міни від 17.02.2004р., зареєстрованого під №365 в реєстрі права власності на нерухоме майно під № 1377374 в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» розробив злочинний план щодо незаконного придбання права на вищевказану квартиру і подальшу її реалізацію для отримання незаконної матеріальної вигоди. Для виконання свого злочинного плану ОСОБА_10 вирішив залучити раніше неодноразово судимого ОСОБА_11 , який після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі тимчасово проживав в КП «Будинок нічного перебування» за адресою: АДРЕСА_3 . Відносно ОСОБА_12 13.12.2005р. постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області був встановлений адміністративний нагляд на 12 місяців і він був взятий на облік в Жовтневому РВ КМУ. Приблизно в другій декаді травня 2006 року, ОСОБА_10 , знаходячись в приміщенні адміністративної будівлі Жовтневого РВ КМУ за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Шурупова 7, познайомився з ОСОБА_11 , в ході розмови з яким, дізнався, що останній не має постійного місця проживання і запропонував йому поселитися в квартирі ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_11 завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_9 приходиться йому тіткою, і оскільки вона є самотньою жінкою похилого віку, за нею необхідно постійно приглядати і допомагати у господарстві. При цьому ОСОБА_10 пообіцяв ОСОБА_11 за надання послуг матеріальну винагороду і можливість проживати за вказаною адресою. ОСОБА_11 , будучи введений в оману і не усвідомлюючи про злочинні наміри ОСОБА_10 , погодився на запропоновану пропозицію. Починаючи з 20-х чисел травня 2006 року ОСОБА_11 став проживати в квартирі ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . В той же час ОСОБА_10 невстановленим слідством способом дізнався про те, що документи ОСОБА_9 , а саме: паспорт громадянки України на її ім`я, пластикова картка ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 на отримання пенсії, а також документи, що підтверджують право власності ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_2 , знаходяться на зберіганні у її знайомої ОСОБА_13 , що мешкає за адресою АДРЕСА_4 . В зв`язку з цим ОСОБА_10 з метою протиправного придбання права на квартиру ОСОБА_9 попросив ОСОБА_11 , якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_10 , щоб той в ході розмови з ОСОБА_9 порадив їй звернутися з заявою до Жовтневого РВ КМУ про те, що ОСОБА_13 нібито незаконно і безпідставно утримує документи ОСОБА_9 у себе. При цьому ОСОБА_10 достовірно знав, що дана заява буде направлена йому на розгляд як дільничному інспектору по територіальності. ОСОБА_11 , будучи введеним в оману ОСОБА_14 порадив ОСОБА_9 звернутися з заявою до Жовтневого РВ КМУ про незаконне утримання ОСОБА_15 документів ОСОБА_9 . ОСОБА_9 , знаходячись в стані сильного психологічного розладу, викликаного втратою близьких родичів і зловживанням протягом тривалого часу спиртними напоями, не здатною на той час в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними, послухавшись поради ОСОБА_11 26.05.2006р. приблизно о 13.20год. звернулась до оперативного чергового Жовтневого РВ КМУ з заявою про те, що ОСОБА_13 вчиняє відносно неї протиправні дії у вигляді утримання належних їй документів.Того ж дня, 26 травня 2006 року вказана заява була зареєстрована в «Журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочин, що вчинені або готуються» Жовтневого РВ КМУ за № 3219 та в подальшому керівництвом райвідділу передана на розгляд дільничному інспектору міліції ОСОБА_10 29.05.2006р. дільничний інспектор ОСОБА_10 , діючи умисно, згідно свого злочинного, використовуючи своє службове становище, в ході розгляду вказаної заяви ОСОБА_9 приблизно о 10-00год прийшов за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_4 і запропонував останній дати пояснення щодо незаконного утримання нею документів, що належать ОСОБА_9 ОСОБА_13 повідомила ОСОБА_10 , що вказані в заяві ОСОБА_9 документи знаходяться у неї на законних підставах та в доказ цього надала ОСОБА_10 довіреність, посвідчену 07.04.2006р. приватним нотаріусом Криворізького міською нотаріального округу Дніпропетровській області ОСОБА_16 , якою ОСОБА_9 уповноважує ОСОБА_13 керувати та розпоряджатися всім майном, що належить ОСОБА_9 , яка була видана без права передовіри і зберігає чинність до припинення її дії. Крім цього ОСОБА_13 повідомила ОСОБА_10 , що ОСОБА_9 знаходилася на лікуванні в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг» в зв`язку з наявним у неї психічним захворюванням, а після її виписки 16.05.2006р. за місцем проживання ОСОБА_9 посилився ОСОБА_11 , який, видаючи себе за працівника міліції, цікавився, чи не є ОСОБА_13 опікуном ОСОБА_9 , що їй здалося підозрілим, і вона попросила ОСОБА_10 як працівника міліції перевірити наміри Аксані. Однак ОСОБА_10 , не реагуючи на факти, які йому повідомила ОСОБА_13 , діючи умисно, використвуючи своє службове становище з метою протиправного придбання права на квартиру ОСОБА_9 , користуючись тим, що у нього на розгляді знаходиться заява ОСОБА_9 , запропонував ОСОБА_13 віддати йому документи ОСОБА_9 . Після відмови ОСОБА_13 віддати ОСОБА_17 документи ОСОБА_9 . ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_13 прийти 30.05.2006р. о 18.00год. до опорного пункту громадського порядку Жовтневого РВ КМУ за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Бурмистенко,16, де віддати документи ОСОБА_9 , взявши документи ОСОБА_18 собі. 30.05.2006р. о 18.00год. ОСОБА_13 прийшла до опорного пункту громадського порядку Жовтневого РВ КМУ за вказаною адресою, куди також прийшла і ОСОБА_9 .

ОСОБА_10 запросив до свого службового кабінету ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , де умисно, всупереч діючого законодавства України, використовуючи свої службові повноваження, реалізуючи свій злочинний намір шляхом обману ОСОБА_13 , вселивши їй впевненість в правильності своїх дій, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_9 страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій і в повній мірі керувати ними, запропонував ОСОБА_13 , не маючи на це ніяких законних підстав, передати належні ОСОБА_9 документи, а саме: паспорт громадянки України на її ім`я, пластикову картку ЗАТ КБ «ПриватБанк» на отримання ОСОБА_9 пенсії, а також документи, які підтверджують право власності ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_2 . ОСОБА_13 , будучи введена в оману ОСОБА_19 та не усвідомлюючи злочинних намірів останнього щодо протиправного придбання права на квартиру ОСОБА_9 , не будучи свідомою в юридичних аспектах щодо можливих наслідків її дій з документами, ввірених їй самою ОСОБА_9 в присутності нотаріуса, на незаконну вимогу ОСОБА_10 добровільно передала останньому вказані документи.

При цьому, ОСОБА_10 склав не процесуальний документ у вигляді розписки, в якій зазначив, що ОСОБА_9 отримала від ОСОБА_13 свій паспорт та банківську картку, що не відповідало дійсності, так як фактично ОСОБА_9 вказані документи, не отримала, а в самій розписці не були зазначені документи, що підтверджують право власності ОСОБА_9 на її квартиру, які отримав особисто ОСОБА_10 . Після складання вказаної розписки, ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_9 розписатися в вищезазначеній розписці, таким чином засвідчити факт передачі від ОСОБА_13 . ОСОБА_9 вказаних у розписці документів. Однак офіційно факт передачі від ОСОБА_13 . ОСОБА_9 документів, які підтверджують право власності ОСОБА_9 на квартиру, що розташована за вищевказаною адресою Шкуто ніде не відобразив. Крім того, ОСОБА_10 залишивши в своєму службовому кабінеті тільки ОСОБА_9 , склав від її імені заяву, датовану 30.05.2006р, в якій було зазначено що, ОСОБА_9 просить органи міліції закрити перевірку за фактом раніше наданої нею заяви відносно ОСОБА_13 , так як остання повернула належні їй документи і претензій до неї вона не має, після чого шляхом обману запропонував ОСОБА_9 розписатися в вищезазначеній заяві. Того ж дня, 30.05.2006р. ОСОБА_10 , довівши свій злочинний намір до кінця щодо незаконного заволодінням паспорта ОСОБА_9 , банківської картки ЗАТ КБ «ПриватБанк» та документа, що підтверджують право власності ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_2 , та привласнивши вищевказані документи, з метою приховати вчинений ним злочин виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_13 по сфальсифікованим самим ОСОБА_10 матеріалам дослідної перевірки за заявою ОСОБА_9 від 26.05.2006р. на підставі ст.6 п.2 КПК України (в редакції 1960 року). Таким чином, внаслідок вищевказаних незаконних злочинних дій дільничного інспектора Жовтневого РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровської області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_10 , які виразились у незаконному заволодінні. паспортом та іншими документами ОСОБА_9 , їй була заподіяна істотна шкода охоронюваним законом правам, свободам та інтересам у вигляді порушення її конституційних прав, свобод та інтересів.

Крім того, 05.06.2006р. ОСОБА_20 , продовжуючи свої злочинні дії, які направлені на незаконне придбання права на чуже майно шляхом обману, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 , використовуючи для досягнення своєї злочинної мети надані йому службові повноваження, достовірно знаючи від ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_9 перебувала на лікуванні в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг» в зв`язку з наявним у неї психічним захворюванням, та незаконно володіючи офіційними документами, які належать ОСОБА_9 , не маючи на це законних підстав, звернувся з запитом до головного лікаря ОКЗ «Психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг», про надання йому, як працівнику міліції інформації щодо перебування на обліку та діагнозу ОСОБА_9 , при цьому порушуючи правила реєстрації вихідних документів Жовтневого РВ КМУ, так як вказаний запит за вихідним номером реєстрації вихідного документа №42/261 від 05.06.2006р. взагалі ніде не був зареєстрований. 06.06.2006р. ОСОБА_10 отримав відповідь від головного лікаря ОКЗ «Психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг» про те, що ОСОБА_9 дійсно перебувала на стаціонарному лікуванні в 1-му відділенні диспансеру в період з 20.04.2006 р по 16.05.2006р, з діагнозом виражений органічний розлад особистості складного гінезу (церебросклероз, хронічна алкогольна інтоксикація).

Таким чином ОСОБА_10 , остаточно впевнившись, що ОСОБА_9 через її психічний розлад є нездатною повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, увівши в оману ОСОБА_11 , якому не було відомо про злочинні дії ОСОБА_10 , з метою оформлення довіреності на право розпорядження квартирою АДРЕСА_5 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_11 і подальшої її реалізації, 10.06.2006р., приблизно о 10-00год. разом з ОСОБА_11 привів ОСОБА_9 до кабінету приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округа Дніпропетровській області ОСОБА_21 , розташованого в будинку АДРЕСА_6 , якому також не було відомо про злочинні дії ОСОБА_10 . ОСОБА_9 , не усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_10 , та будучи нездатною повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, склала ще одну довіреність, якою вона уповноважує ОСОБА_11 продати за ціну та на умовах за його розсудом належну їй квартиру, яка була зареєстрована у реєстрі вказаного нотаріуса за № 2079. В подальшому ОСОБА_10 з метою реалізації вказаної квартири і пошуків покупців в телефонному режимі звернувся до раніше знайомої ОСОБА_22 , яка на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку серії НОМЕР_1 здійснювала діяльність щодо операцій з нерухомим майном за дорученням третіх осіб за адресою: АДРЕСА_7 . В ході розмови ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_22 неправдиві відомості про те, що його знайомий ОСОБА_11 бажає здійснити продаж квартири своєї родички за довіреністю і попросив допомогти в вирішенні цього питання. Після цьог, ОСОБА_10 , діючи з метою реалізації свого злочинного плану, використовуючи ОСОБА_11 , якому не було відомо про злочинні дії ОСОБА_10 , переконав його в тому, що ОСОБА_9 , яка нібито приходиться йому тіткою, бажає здійснити продаж своєї квартири і переїхати жити до своїх родичів. З цією метою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прибули в офісне приміщення ОСОБА_22 , де ОСОБА_10 ще раз повідомив ОСОБА_22 завідомо неправдиві відомості про те, що у його знайомого ОСОБА_11 є рідна тітка ОСОБА_9 , яка бажає здійснити продаж своєї квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і для цього ОСОБА_9 оформила нотаріальну довіреність, якою уповноважила ОСОБА_11 здійснити продаж вказаної квартири.

При цьому ОСОБА_10 в ході розмови з ОСОБА_22 , умисно приховав відомості стосовно існуючої нотаріальної довіреності на право розпорядження майном ОСОБА_9 , яка була видана на ім`я ОСОБА_13 і не повідомив їй про те, що ОСОБА_9 перебуває на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг» з приводу психічного розладу. Войчик надала оголошення в засоби масової інформації м. Кривого Рогу про продаж вказаної квартири, та всі подальші дії з продажу вищевказаної квартири ОСОБА_22 доручила виконувати агенту ОСОБА_23

15.06.2006р. приблизно о 11-00год. ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , якому не було відомо про злочинні дії ОСОБА_10 , зустрілися з агентом з нерухомості ОСОБА_23 та представником покупця ОСОБА_24 за адресою квартири ОСОБА_9 для огляду квартири, на що останній дав свою згоду на укладання договору її купівлі-продажу.

Того ж дня, 15.06.2006р. приблизно о 15-00год. в офісному приміщенні ОСОБА_22 між ОСОБА_11 як продавцем з одного боку і ОСОБА_25 як покупця з іншого боку був укладений договір задатку, який складав 500 доларів США, що еквівалентно 2 525грн (по курсу НБУ 1к 5,05), та домовилено про ціну квартири, яка була оцінена ОСОБА_10 у сумі 8 000 доларів США, що еквівалентно 40 400грн (по курсу НБУ 1к 5,05). Після цього, ОСОБА_23 повідомила ОСОБА_10 що перед укладанням договору купівлі-продажу на вказану квартиру необхідно надати довідки про відсутність заборгованості по комунальним платежам, та про осіб, які зареєстровані за вказаною адресою, а також оплати довідки з КП «Криворізьке БТІ» про оцінку на квартиру.

З метою прискорення здійснення незаконної операції з вищевказаним майном на законних підставах 15.06.2006р. ОСОБА_10 , діючи як службова особа і представник влади, умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, грубо порушуючи присягу та вимоги Закону України «Про міліцію», Конституцію України, що регулюють його діяльність при виконанні наданих йому службових повноважень, без законних підстав та істотно порушуючи конституційні права, свободи та інтереси ОСОБА_9 :, заповнив від її імені бланк заяви на зняття її з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_9 була зареєстрована та проживала в належній їй на праві приватної власності квартирі, підробивши її підпис. Того ж дня, 15.06.2006р. ОСОБА_10 цю заяву підписав у директора КЖП № 18 ОСОБА_26 , вона була скріплена печаткою, що значило затвердження прийнятого ним рішення про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_9 .

Після цього, 21.06.2006р. приблизно о 16-00год Шкуто надав нотаріусу весь необхідний пакет документів на квартиру ОСОБА_9 , якими він незаконно заволодів, і 21.06.2006р. державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_27 було складено та нотаріально засвідчено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_9 на праві приватної власності реєстраційний № 1-2706, відповідно до якого право власності на вищевказану квартиру від ОСОБА_9 перейшло до ОСОБА_25 . Грошові кошти у загальній сумі 8 000 доларів США, що еквівалентно 40 400грн (по курсу НБУ 1к 5,05), які були отримані ОСОБА_11 від реалізації вищевказаної квартири були передані останнім в повному обсязі ОСОБА_10 , а той розпорядився ними на власний розсуд, звернувши їх на свою користь.

Згідно звіту про оцінку майна, складеного 25.01.2014р. суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_28 (сертифікати суб`єкта оціночної діяльності видані ФДМУ № 11594/11 від 01.04.2011р. і ОДЦО № 2419 від 24.12.2013р.), ринкова вартість об`єкта оцінки майна, а саме квартири АДРЕСА_2 станом на червень 2006 року склала 8168 доларів США, що еквівалентно 41 250грн. (по курсу НБУ 1к 5,05).

Таким чином, внаслідок вищевказаних незаконних злочинних дій дільничного інспектора Жовтневого РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровської області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_10 . ОСОБА_9 , яка є психічно хворою людиною похилого віку, залишилася без житла та без засобів існування, була заподіяна матеріальна шкода в сумі 41 250грн., що згідно примітки 2 до ст.185 КК України в 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є значною шкодою та заподіянню істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам громадянки ОСОБА_9 у вигляді порушення її конституційних прав, свобод та інтересів.

В зміненій апеляційній скарзі та доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вирок в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду викладених у вказаному вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та припинити кримінальне провадження. В обґрунтування посилається на те, що судове слідство проходило однобічно, практично всі клопотання його захисників щодо витребування доказів, надання нових доказів безпідставно відхилялись. Ніхто із опитаних свідків, крім свідка ОСОБА_11 не надав показання, які б розходились суттєво з його показаннями. Свідок ОСОБА_11 надав неправдиві свідчення, які були спростовані іншими свідками та іншими доказами.

Показання щодо законності проведення ним заяви ОСОБА_9 суд всупереч вимогам закону відкидав без всяких пояснень. Сторона обвинувачення брала обставини, які дійсно мали місце, але трактувала їх з обвинувальним підґрунтям, яке було засноване або на припущеннях, або на нормах, які не мають ніякого відношення до юридичних норм діючого законодавства України, не надала жодного переконливого доказу його вини в інкримінованих йому злочинах. Під час судового слідства суд нічого нового, щоб доказувало його вину, в порівняні з попереднім судовим розглядом не встановив. Навпаки, появились обставини, які його виправдовують. Не зважаючи на це, був винесений обвинувальний вирок. Також суд безпідставно не застосував відносно нього ст.49 ч.1 п.3 КК України, так як інкриміновані злочини віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості, з моменту іх скоєння минуло 8 років. Не зважаючи на це суд призначив реальне покарання.

Захисник ОСОБА_8 відмовився від апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 , які просили скасувати вирок та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, прокурора, який заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, потерпілу, яка не заперечувала проти звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності, вивчивши матеріали справи, перевіривши аргументи апеляційної скарги, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, в достатньому об`ємі дослідивши зібрані у справі докази, провівши детальний аналіз сукупності всіх обставин скоєння злочинів, правильно встановив фактичні обставини та вірно кваліфікував дії ОСОБА_10 .

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчненні злочинів за наведених у вироку обставин є обґрунтованим і сумнівів у правильності не викликає.

Неповноти та істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, на що зокрема посилається в скарзі обвинувачений, перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Докази, зібрані в справі, є допустимі та достатні. А посилаючись у скарзі на допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду, обвинувачений не вказав, в чому саме полягає неповнота та які обставини в справі залишились не дослідженими. Тому колегія суддів вважає такі посилання голословними.

Твердження обвинуваченого в скарзі про те, що в його діяннях відсутні ознаки злочину, оскільки це не доведено належними доказами, безпідставні, і суд правильно розцінив його покази як бажання уникнути відповідальності.

Відхилення судом його клопотань, що ОСОБА_10 розцінює як неповноту судового розгляду, не свідчить про неповноту, бо ці питання суд вирішує на свій розсуд залежно від необхідності для вирішення справи.

Свідок ОСОБА_11 судом першої інстанції приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за відмову давати показання та за завідомо неправдиві показання. Тому підстав вважати його свідчення неправдивими, на що посилається в скарзі обвинувачений, у колегії суддів немає. Чим вони спростовані, обвинувачений не вказав у скарзі, як і не вказав, які обставини його виправдовують в інкримінованому йому діянні.

Що стосується доводів скарги щодо спливу строків давності, передбачених ст.49 КК України, то вони є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, минуло п`ять років

Злочини, передбачені ст.ст.364 ч.1,357 ч.3,190 ч.2 КК України, є злочинами середньої тяжкості.

З дня вчинення ОСОБА_10 злочинів минуло понад 8 років, тобто передбачений ст.49 КК України строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності на даний час сплив.

На момент прийняття рішення апеляційним судом вирок районного суду законної сили не набрав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності кримінальне провадження закривається.

Згідно зі ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Тому у зв`язку зі спливом строків давності притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності вирок суду відносно нього підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись ст.405, 407 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 23 березня 2015 року щодо ОСОБА_10 скасувати.

Звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закрити провадження у справі.

Цивільний позов ОСОБА_9 направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді апеляційного суду ОСОБА_2

Дніпропетровської області

ОСОБА_3

ОСОБА_4