Справа
№1-72/2007 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2008 року Полтавський районний суд в складі:

головуючого судді Герасименко
В.М.

при секретарі Омелюженко
Я.С.

з участю прокурора Крилова
О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Полтаві справу за звинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, гр-нина України,
освіта неповна середня, не одруженого,
неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, раніше судимого:

- 07.06.2005 року Зарічним районним судом м.Суми за
ст.186 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст.75 КК України
встановлено іспитовий термін 2 роки;

- 15.05.2006 року Ковпаківським районний судом м.Суми за
ст.ст.186 ч.2, 69, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, будучи
раніше судимим, маючи непогашену та не зняту в законному порядку судимість, на
шлях виправлення не став і в період відбуття покарання скоїв новий злочин.

Так,
гр. ОСОБА_1 будучи засудженим і відбуваючи з 07.11.06 р. міру кримінального
покарання в Божківській виправній колонії № 16, будучи попереджений адміністрацією
установи про дисциплінарну та кримінальну відповідальність за порушення режиму
утримання, на шлях виправлення не став і проявив злісну непокору законним
вимогам представників установи.

При
цьому 06.08.07 р. гр. ОСОБА_1, близько 19:30 години, навмисно, категорично у
відкритій формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення СПС №
2 лейтенанта внутрішньої служби Коломійця О.МІ. лягти на вказане спальне місце,
за що йому було оголошено позачергове чергування.

07.08.07
р., близько 10:00 години, засуджений ОСОБА_1 навмисно, в категоричній відкритій
формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення СПС № 2
лейтенанта і внутрішньої служби Коломійця ОМ. приступити до прибирання
прилеглої території відділення СПС № 2 згідно раніше оголошеного йому
позачергового чергування, внаслідок чого 16.08.07
року був обґрунтовано поміщений до ПКТ на 3
місяці, так як інші заходи дисциплінарного впливу, які до нього
застосовувались, позитивного результату не дали.

В
період відбування покарання в ПКТ БВК-16 засуджений ОСОБА_1, продовжуючи чинити
злісну непокору законним вимогам представників адміністрації, 18.08.07 р.
відмовився від доповіді чергового по камері за що йому було оголошено догану.

24.08.07
р. засуджений ОСОБА_1, перебуваючи в ПКТ БВК-16, продовжуючи чинити злісну
непокору законним вимогам представників адміністрації, відмовився від доповіді чергового по камері,
за що йому було оголошено догану.

27.08.07
р. засуджений ОСОБА_1, перебуваючи в ПКТ БВК-16, продовжуючи чинити злісну
непокору законним вимогам представників адміністрації, відмовився від доповіді
чергового по камері, за що йому було оголошено сувору догану.

29.08.07
р. засуджений ОСОБА_1, перебуваючи в ПКТ БВК-16 продовжуючи чинити злісну
непокору законним вимогам представників адміністрації, відмовився від доповіді
чергового по камері, за що його
31.08.07 р. було переведено до ДІЗО строком 15 діб.

01.09.07
р. засуджений ОСОБА_1, продовжуючи чинити злісну непокору законним вимогам
представників адміністрації, перебуваючи в ДІЗО, відмовився від доповіді
чергового по камері, за що йому було оголошень догану.

07.09.07
р. засуджений ОСОБА_1, продовжуючи чинити злісну непокору законним вимогам
представників адміністрації, перебуваючи в ДІЗО, відмовився від доповіді
чергового по камері, за що йому було оголошено сувору догану.

09.09.07
р. засуджений ОСОБА_1, продовжуючи чинити злісну непокору законним вимогам
представників адміністрації, перебуваючи в ДІЗО, відмовився від доповіді
чергового по камері, за що йому було оголошене сувору догану.

14.10.07
р. засуджений ОСОБА_1, перебуваючи в ПКТ БВК-16, продовжуючи чинити злісну
непокору законним вимогам представників адміністрації, умисно перешкоджав
огляду камери, вступив в суперечку з представником адміністрації, за що його
18.10.07 р. було перевело до ДІЗО строком на 15 діб.

10.12.07
р. засуджений ОСОБА_1, перебуваючи в ПКТ БВК-16, продовжуючи чинити злісну
непокору законним вимогам представників адміністрації, перешкоджав проведенню
обшуку та вступив в суперечку з представником адміністрації, за що 13.12.07 р.
його було переведено в ДІЗО строком на 15 діб.

Після
переведення із ПКТ, до дільниці посиленого контролю засуджений ОСОБА_1 вперто,
не бажаючи ставати на шлях виправлення, продовжив чинити злісну непокору
представникам адміністрації установи та 22.01.08 р., близько 09:00 години,
навмисно, категорично, в відкритій формі відмовився виконати законну вимогу
начальника дільниці посиленого контролю ст. лейтенанта внутрішньої служби
Лисенко О.І. приступити до чергування по прибиранню прилеглої території згідно
графіка затвердженого начальником установи.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєному визнав повністю та
детально розповів суду про обставини скоєного ним злочину, пояснивши при цьому,
що його поведінка у вказаних випадках при відбуванні покарання у ВК №16 є лише
способом його самовираження та самоствердження серед оточуючих.

В силу ст.299
КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, допитом підсудного.

Дії підсудного
ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.391 КК України, як злісна непокора законним
вимогам адміністрації виправної установи та інша протидія адміністрації у
законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді
позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання
була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного
типу.

Обираючи міру покарання суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, який вину в
скоєному визнав повністю, за місцем
відбування покарання
характеризується негативно.

Обставин, що
пом”якшують чи обтяжують покарання підсудному судом не встановлено.

Приймаючи до
уваги вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді
позбавлення волі, однак з урахуванням його ставлення до скоєного, вважає за
можливе призначити покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією
ст.391 КК України. Враховуючи, що новий злочин вчинено ОСОБА_1 в період
відбуття покарання за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 15.05.2006 року, тому покарання слід
призначити за правилами ст.71 КК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.391 КК України та призначити йому
покарання у вигляді одного року
позбавлення волі.

На підставі
ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину
покарання за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 15.05.2006 року, яка складає 1 рік 3
місяців 8 днів та остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді одного року
восьми місяців позбавлення волі.

Строк покарання
засудженому обраховувати з моменту його затримання по даній справі, а саме з
24.01.2008 року.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання
під вартою.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний
суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же термін,
з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя: