Справа № 159/6637/14-к
Провадження № 1-кп/159/11/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 21 січня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі Волинської області справу у кримінальному провадженні № 120 140 301 100 006 05 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, утриманців не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягався,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 122, ч. 1 КК України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_6 10.07.14 р., о 01 год. 00 хв., знаходячись біля розважально танцювального закладу Клітка, розташованого по вул. Київській у с. Поворську Ковельського району Волинської області, а саме: на дорозі біля цього приміщення, в ході словесного конфлікту з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, після цього, штовхнувши, звалив потерпілого на землю, та в ході боротьби, умисно наніс декілька ударів кулаками рук та ногами в область голови та шиї потерпілого, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді перелому правого суглобового відростка нижньої щелепи зі зміщенням відломків, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя, а також тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми зі струсом головного мозку, забійних ран правої тімяної ділянки та кута рота справа, травматичного конюктивіту обох очей, множинних саден, забоїв та крововиливів мяких тканин голови і шиї, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Своїми діями, що виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, що не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоровя потерпілого, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), фактично, не визнав, хоча зазначив, що винуватість свою визнає у повному обсязі, та суду показав, що увечері напередодні 10.07.14 р. він прибув у с. Поворськ Ковельського району Волинської області у розважальний заклад Клітка разом із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .. Коли доїхали до с. Поворська, коня привязали біля кладовища. Він пішов до магазину, де придбав пляшку безалкогольного пива, а решта залишились позаду. Стоячи біля магазину, від незнайомих хлопців почув, що побили його друга свідка ОСОБА_8 , який є неповнолітнім, та вказали на неповнолітнього потерпілого. Він, підійшовши до неповнолітнього потерпілого, намагався зясувати, чому неповнолітній потерпілий вдарив його друга свідка ОСОБА_8 , на що неповнолітній потерпілий відповів, що ОСОБА_8 - побив його друзів у с. Козлиничах Ковельського району Волинської області. Зателефонувавши до свідка ОСОБА_8 , він дізнався, що останнього повели до воза ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , так як йти він сам не може. Таким чином, у нього з неповнолітнім потерпілим виник конфлікт на грунті особистих неприязних відносин, причиною чого стало побиття його друга свідка ОСОБА_8 .. Під час розмови, що тривала не довго, неповнолітній потерпілий вдарив його першим рукою у плече. Від такого удару він не падав. Потім він вдарив неповнолітнього потерпілого навзаєм правою рукою один раз в область голови. Від цього удару неповнолітній потерпілий не падав. Вони стали боротись, між ними виникла шарпанина, та вони впали на землю, неповнолітній потерпілий був зверху. При цьому він наносив неповнолітньому побої. Їх хтось розбороняв. Однак, після того, як їх розборонили, вони продовжували битись. Він умисно неповнолітньому потерпілому ударів в область голови, шиї не наносив, а оборонявся спочатку від потерпілого, а згодом і від інших хлопців. Про те, що потерпілий неповнолітній, йому відомо не було. Коли їх розбороняв свідок ОСОБА_9 , то останній також наносив побої неповнолітньому потерпілому. Тієї обставини, чи бив він неповнолітнього потерпілого ногами, він не пригадує. Бійка тривала біля 2 хв.. Коли він побачив, що біжать хлопці із с. Поворська Ковельського району Волинської області, то став втікати. Його наздогнали та збили з ніг. Він продовжував втікати і біля Клітки втратив свідомість, так як отримав удар в область голови. Коли він став втікати, неповнолітній потерпілий залишався біля Клітки. Прийшовши до свідомості, вранці пішов додому. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінуправління виконкому Ковельської міськради Волинської обл. та Головного фінуправління Волинської обласної державної адміністрації визнав повністю. У вирішенні цивільний позову неповнолітнього потерпілого покладається на розсуд суду, так як він заперечує, що неповнолітній потерпілий зазнав майнової шкоди від його умисних дій у звязку з лікуванням. Вважає, що від його дій неповнолітній потерпілий так постраждати не міг. Удари неповнолітньому потерпілому він наносив у кількості більше одного, лише руками. Суму заявлено позову в частині майнової шкоди він оспорює лише в сумі 1 000 грн. витрат на оплату правової допомоги представника - адвоката під час досудового розслідування, в сумі 500 грн. вартості пошкодженої куртки потерпілого. Зазначає, що його батьки у вересні 2014 р. пропонували неповнолітньому потерпілому в особі його законного представника матері - на відшкодування майнової шкоди кошти в сумі 10 000 грн., однак, останні відмовились, мотивуючи тим, що це є недостатньою сумою. На момент бійки з неповнолітнім потерпілим він не перебував у стані алкогольного спяніння, так як алкогольних напоїв не вживав. Потерпілого він не провідував у лікарні, однак, під час досудового розслідування просив вибачення. У скоєному розкаюється, прохає у потерпілого вибачення та просить суд його суворо не карати, не позбавляти волі.

Хоча обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) частково, однак, його винуватість повністю підтверджується як його показаннями, так і показаннями неповнолітнього потерпілого, свідків, у т. ч. неповнолітнього, іншими доказами, що були зібрані органом досудового розслідування.

Так, неповнолітній потерпілий в судовому засіданні показав, що він 10.07.14 р. із

свідком ОСОБА_8 розмовляв з приводу того конфлікту, що мав місце між свідком ОСОБА_8 та його товаришем. Зваживши, що свідок ОСОБА_8 пригнічував його товаришів та ще й приїхав у його село, дозволяє собі сперечатись з ним, він двічі вдарив свідка ОСОБА_8 долонею по обличчю, від чого останній впав. Він же, розвернувшись, пішов розмовляти із свідком ОСОБА_9 , який схвалив його вчинок щодо свідка ОСОБА_8 .. Конфлікт був вичерпаним. Свідок ОСОБА_8 встав та ішов без сторонньої допомоги. Коли закінчились танці, він зустрів свідка ОСОБА_14 .. До них підійшов обвинувачений та став вести розмову з приводу побиття ним свідка ОСОБА_8 . Ця розмова тривала не більше 2 хв.. Коли він мав намір йти додому, хтось його різко розвернув та наніс сильний удар в ліву частину обличчя. Після удару він взяв обвинуваченого за плечі, а останній крикнув ОСОБА_15 - прозвище свідка ОСОБА_9 .. Після цього він відчув, що його ззаду схоплено за шию, його поклали на землю та він відчув два чітких удари твердим предметом у голову. Він втратив свідомість і прийшов до тями лише вдома. Просить обвинуваченого покарати, так як у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями він проходив та потребуватиме подальшого лікування; відшкодувати майнову та моральну шкоду.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що біля 23 год. липня місяця 2014 р. він із с. Ломачанки Ковельського р - ну Волинської обл. разом з обвинуваченим, свідком ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 приїхав на кінній повозці у с. Поворськ Ковельського р - ну Волинської обл.. Повозку залишили на окраїні села. Обвинувачений пішов в село першим, а він з ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_8 згодом - до закладу Клітка. Там сиділи хлопці, серед яких був і потерпілий. Ідучи, він почув, що мова ведеться про те, щоб їх побити. Він бачив, що потерпілий бив свідка ОСОБА_8 перед входом до Клітки. Згодом його викликали з Клітки і під час розмови з хлопцями, коли був присутній і потерпілий, зайшла мова про побиття він побачив, що свідок ОСОБА_8 лежав на землі. Завклубом забрав потерпілого, щоб він не бив свідка ОСОБА_8 .. Він також розмовляв з потерпілим, відпочивав у закладі. Після закінчення дискотеки, біля 01 ночі, коли присутні почали розходитись, обвинувачений, йдучи від магазину, став розмовляти з потерпілим з приводу того, чому той чіпав свідка ОСОБА_8 .. Обвинувачений з потерпілим стали штовхатись, битись, у т. ч. - лежачи на землі. Він бачив, як обвинувачений вдарив потерпілого в обличчя. Він їх розбороняв, відтягуючи їх за одяг, однак, від когось з них отримав удар і відійшов. Чув крики, поряд були і інші хлопці. Він не бачив, щоб хтось крім обвинуваченого наносив удари потерпілому чи розбороняв. Він, повернувшись, побачив, що обвинувачений лежав на землі його збив з ніг свідок ОСОБА_16 .. Свідок ОСОБА_16 вдарив і його. В цей час потерпілий лежав. Побачивши, що біжать інші хлопці із села Поворська Ковельського р - ну Волинської обл., він заховався. Коли прийшли до повозки свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вони разом поїхали додому. Він не бачив, хто бив потерпілого. Він потерпілого не бив. Місце, де відбувалась бійка, було не освітленим. Він не бачив, щоб обвинувачений вживав спиртні напої.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що вночі 10.07.14 р., коли він ішов додому з бара, то почув крики. Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 залишились біля бару, а ОСОБА_19 побіг на місце бійки. Він скинув куртку, зрозумів, що бють його односельчан, побіг туди і, розбороняючи, відкинув обвинуваченого. Бачив як біля Клітки та магазину на неосвітленій території обвинувачений наносить удари потерпілому ногою по обличчю. Там були і інші хлопці із с. Озірного Ковельського р - ну Волинської обл., які відтягували обвинуваченого, заспокоювали його. Він бачив, що потерпілий лежав, а обвинувачений стоячи, наносив потерпілому удари ногою в область голови. Він не бачив, щоб хтось, крім обвинуваченого, наносив удари потерпілому. Туди прибіг і свідок ОСОБА_9 , інші хлопці. Свідка ОСОБА_9 він, дійсно, вдарив. Обвинуваченого він не бив. Він та інші хлопці із с. Поворська Ковельського р - ну Волинської обл. згодом - доганяли та били обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що коли він ішов додому з дискотеки з хлопцями, то підїхав свідок ОСОБА_19 і сказав, що потерпілого дуже сильно побили, що там є свідок ОСОБА_9 та обвинувачений. Він побіг на місце події, і побачив, що потерпілий лежить у крові. Стояли свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_9 і в їх сторону йшов обвинувачений. Він його відштовхнув, щоб не було бійки, і обвинувачений впав. Потім прибіг свідок ОСОБА_18 , інші хлопці, почалась сутичка між обвинуваченим та хлопцям із с. Поворська Ковельського р - ну Волинської обл..

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що увечері він стояв із свідком ОСОБА_17 , Римарчуком біля клубу. Приїхав свідок ОСОБА_19 і повідомив, що бійка. Свідок ОСОБА_17 побіг першим, а він слідом. Він побачив на місці події, що потерпілий лежав під парканом, а свідок ОСОБА_17 стояв і розмовляв з обвинуваченим. Він підбіг до свідка ОСОБА_16 і запитав, що сталось. Останній повідомив, що коли він підбіг на місце події, потерпілий без свідомості лежав. Коли він озирнувся, обвинуваченого вже не було. Потерпілого підвели, посадили під парканом, допомогли сісти у автомобіль швидкої допомоги. Там же були і 2 3 хлопців із с. Озірного Ковельського р - ну Волинської обл..

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 10.07.14 р. він із с. Ломачанки Ковельського р - ну Волинської обл. разом з обвинуваченим, свідком ОСОБА_9 . ОСОБА_10 та ОСОБА_13 приїхав на кінній повозці у с. Поворськ Ковельського р - ну Волинської обл. для відпочинку. Повозку залишили на окраїні села. До нього підійшов хлопець для зясування стосунків. Потерпілий підійшов та, знявши куртку, став з тих мотивів, що колись у с. Козлиничах Ковельського р - ну Волинської обл. він набив його друга, неодноразово наносити йому удари в обличчя, від чого він впав. Завклубом забрав потерпілого, щоб той його не бив. Він пішов до кінної повозки. Він друзям не телефонував і про те, що його побили, не скаржився.

Неповнолітній свідок ОСОБА_14 суду показав, що після закінчення дискотеки він підїжджав до потерпілого, щоб підвезти останнього додому, однак, останній ще залишився розмовляти із обвинуваченим про бійку, що мала місце. У місці їх розмови освітлення було неналежним.

ОСОБА_19 суду показав, що всередині липня 2014 р. він відпочивав у закладі Клітка у с. Поворську Ковельського району Волинської області. Після закінчення дискотеки, коли він ішов до свого мотоцикла, то побачив бійку між двома особами. У одній з них впізнав потерпілого. Іншу особу відштовхнув від потерпілого та відразу поїхав до магазину, де повідомив про бійку іншим хлопцям села, а саме: ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та своєму братові. Перші двоє з цих хлопців - побігли на місце бійки, а він з братом - поїхав додому.
Доказами, що підтверджують винуватість обвинуваченого, також є:

- висновок експерта № 277 від 26.09.14 р. проведеної судово медичної експертизи,

згідно з яким у потерпілого відмічені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правого суглобового відростка нижньої щелепи зі зміщенням відломків, закритої черепно мозкової травми з струсом головного мозку, забійних ран правої тімяної ділянки та кута рота справа, травматичного конюктивіту обох очей, множинних ссаден, забоїв та крововиливів мяких тканин голови і шиї, що утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо, в час, вказаний у постанові слідчого та меддокументації, і за ступенем тяжкості відносяться до категорії: закритий перелом правого суглобового відростка нижньої щелепи зі зміщенням відломків тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя; закрита черепно мозкова травми з струсом головного мозку, забійні рани правої тімяної ділянки та кута рота справа, травматичний конюктивіт обох очей, множинні ссадна, забої та крововиливів мяких тканин голови і шиї легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Вищевказані тілесні ушкодження у потерпілого утворитись під час падіння з висоти власного зросту на будь - яке покриття з наданням тілу прискорення або без такого, не могли;
- розпискою законного представника неповнолітнього потерпілого від 18.07.14 р. про отримання для зберігання речового доказу куртки.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого в тій їх частині, що він не спричиняв неповнолітньому потерпілому вищезазначених тілесних ушкоджень; що вдарив неповнолітнього потерпілого лише раз і рукою, та вважає їх такими, що дані суду з метою уникнути покарання за вчинене. Суд вважає, що та обставина, що у подальшому події у с. Поворську Ковельського району Волинської області 10.07.14 р. розвивались таким чином, що сам обвинувачений змушений був втікати від насильства з боку інших осіб, не виправдовує неправомірних дій обвинуваченого по відношенню до потерпілого. Та обставина, що початок конфлікту між потерпілим та обвинуваченим був зумовлений іншими подіями, що стосувались інших осіб, також на думку суду, не надавала обвинуваченому підстав наносити побої потерпілому, а тим паче, - лежачому на землі, ногами та неодноразово, в область голови.

Зокрема, такі показання обвинуваченого прямо простовані поазаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 ..

Разом з тим, суд вважає, що така зазначена у обвинувальному акті обтяжуюча відповідальність обставина як перебування обвинуваченого у стані алкогольного спянння на момент вчинення інкримінованих йому дій, не знайшла свого ствердження в судовому засіданні.

Так, обвинувачений заперечує, що вживав алкоголь перед подією. Неповнолітній потерпіли та свідки не засвідчили в суді цього. Письмових доказів на підтвердження цього суду не надано.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), те, що він вчинив злочин середньої тяжкості; особу винного у їх сукупності, те, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності, утриманців не має, є працездатним, за місцем проживання характеризується посередньо, його молодий вік, думку потерпілого, який обвинуваченого не простив; те, що завдані злочином збитки потерпілому відшкодовано частково.

У справі наявна обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме: добровільне часткове відшкодування завданого збитку потерпілому добровільно.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає, та вважає, що цю обставину слід виключити із обвинувального акта.

Враховуючи обставини справи і дані, що характеризують особу обвинуваченого, думку потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, що передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням. А тому йому слід призначити покарання в межах санкцій Закону, за яким притягнуто до кримінальної відповідальності, та на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов неповнолітнього потерпілого про стягнення з обвинуваченого на його користь майнової та моральної шкоди, завданої злочином, з врахуванням обґрунтування вимог та наявних у справі доказів, слід задовольнити частково. Зокрема, за час розгляду справи в суді, обвинуваченим було відшкодовано неповнолітньому потерпілому 2 000 грн. майнової шкоди. Враховуючи обґрунтування морального відшкодування, суд вважає, що з огляду на те, що неповнолітній потерпілий, маючи тяжку форму загального захворювання, від неправомірний дій обвинуваченого зазнав, безсумнівно, болю, фізичних страждань, проходив стац - та амбулаторне лікування, потребував під час такого сторонньої допомоги та був обмежений у рухах, нормальному споживанні їжі у звязку з особливістю отриманої травми щелепи, суд вважає, що сума морального відшкодування має скласти 10 000 грн..

Заяву прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області та Головного фінуправління Волинської ОДА про стягнення з обвинуваченого на доход держави фактичних витрат на лікування потерпілого від злочину в загальній сумі 3 051 грн. 20 коп., з врахуванням обґрунтування вимоги та наявних у справі доказів, слід задовольнити у повному обсязі.

Доля речового доказу вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 22, 23 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, якщо він на протязі двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з"являтись в органи кримінально - виконавчої інспекції для реєстрації;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь неповнолітнього ОСОБА_4 5 306 (пять тисяч триста шість) грн. 80 коп. майнової та 10 000 (десять тисяч) грн. морального відшодування.

Заяву Ковельського міжрайпрокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області та Головного фінансового управління Волинської обласної державної адміністрації про стягнення із ОСОБА_6 на доход держави фактичних витрат на лікування потерпілого від злочину в загальній сумі 3 051 грн. 20 коп., задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_6 на доход держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області 2 033 (дві тисячі тридцять три) грн. 04 коп. витрат закладу охорони здоровя, а саме: Ковельського МТМО на лікування потерпілого від злочину - неповнолітнього ОСОБА_4 , а також - на доход держави в особі Головного фінансового управління Волинської обласної державної адміністрації - 1 018 (одну тисячу вісімнадцять) грн. 16 коп. витрат закладу охорони здоровя, а саме: Волинської обласної клінічної лікарні - на лікування потерпілого від злочину - неповнолітнього ОСОБА_4 ..

Речові докази по справі курточку, що передана на зберігання законному представникові неповнолітнього потерпілого - залишити у користуванні неповнолітнього потерпілого.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1