АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
10-362/07 Головуючий
ст. 236-7, 236-8, ЧЕПУРНИЙ
347 ч. 2 п. 3, 382 ч. 1КПК Доповідач в апеляційній
до суду інстанції
про порушення ЛІТВІНЦЕВ
справи)
ПОСТАНОВА

за результатами
попереднього розгляду матеріалів судом апеляційної інстанції

"11"
грудня 2007 р. м. Черкаси

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської
області ЛІТВІНЦЕВ В.М. , за участі
старшого прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_1, при попередньому розгляді у судовому
засіданні апеляційним судом апеляції прокурора ОСОБА_1 на постанову
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 21 червня 2007 року про скасування постанови начальника відділення РКС СВ
ПМ ДПА в Черкаській області від 16 жовтня 2006 року про порушення кримінальної
справи № за ст.
ст. 15 ч. 2, 191 ч. 5 КК України за фактом замаху на
заволодіння чужим майном у ТОВ «Східні фінансові ресурси» та про відмову в
порушенні кримінальної справи, в порядку
ст.
ст. 236-7, 236-8 КПК України, та клопотання прокурора ОСОБА_1 про
відновлення строку на апеляційне оскарження цього судового рішення, -

встановив:

Прокурор
- учасник розгляду даних матеріалів не виконав покладених на нього
функціональних обов'язків і, як сторона
обвинувачення, по суті зімітував
процедуру належного оскарження ним в апеляційному порядку рішення суду першої
інстанції про скасування постанови про порушення кримінальної справи стосовно
службових осіб ТОВ «Східні фінансові ресурси» за розкрадання майна в особливо
великих розмірах; зробив це таким чином,
щоб його апеляційні звернення тільки формально задіяли механізм
апеляційної перевірки, без реальної
можливості настання відповідних правових наслідків і позитивного для автора
вирішення питань, які в них піднімалися.

Спочатку, приймаючи участь в судовому засіданні
місцевого суду 21.06.2007 року(прот. с/з - о/п,
а. с. 46-47), яке завершилося винесенням рішення не на
користь прокурора, який наполягав
відмовити гр.. ОСОБА_2 в задоволенні його скарги і просив постанову про
порушення кримінальної справи залишити в силі,
- рішення суду протилежного змісту прокурор не оскаржив. Тільки
9.08.2007 року, тобто більше як через 1,
5 місяці, замість 7-й діб, згідно до п. 21 ст.
236-8 КПК України, прокурор
безпосередньо до Соснівського райсуду
м. Черкаси
звернувся із апеляцією на постанову суду від 21.06.07 р. і «клопотанням» про
відновлення пропущеного ним строку на її апеляційне оскарження(о/п -а. с. 51, 52-53, 54-56).

Після
чого, отримавши відмову від суду у
вигляді процесуального документу -постанови судді від 30.10.2007 року (о/п - а.
с. 63) прокурор до апеляційного суду про
її скасування не звертається. Замість цього він направив аналогічне за змістом
«клопотання»

про
відновлення пропущеного ним строку на оскарження постанови суду від 21.06.07
року разом із апеляцією на це судове рішення,
зробивши це тільки 30.11.2007 року(вх. № 10-10265 від 3.12.2007 року).

ч Апеляція
прокурора від 30.11.2007 року останньої постанови суду від 30.10.2007
року, яка за таких умов набирає законної
сили, підлягає до виконання ( ст. ст.
402, 403 КПК України) і стає
перепоною для подальшого розгляду матеріалів,
в т. ч.1 в апеляційному порядку,
- не зачіпляє. Як і постанову суду від 21.06.2007 року, якою прийнято рішення по суті даних
матеріалів в порядку ст. ст.
236-7, 236-8 КПК України.
Оскільки, ставлячи перед судом
апеляційної інстанції питання про необхідність залишення скарги гр.. ОСОБА_2
без задоволення, про скасування самої
цієї постанови - в резолютивній частині апеляції прокурора не йдеться, що далі хоче після цього робити прокурор і на
якій стадії провадження також з неї не видно.

Як
відомо, вимоги будь-якої апеляції, а тим більш прокурора, повинні ґрунтуватися на законі і випливати із
процесуальних можливостей(правової компетенції) суду апеляційної інстанції по
розгляду певної категорії справ та матеріалів( ст. ст.
347 ч. 2 п. 3; 366 ч. 2 КПК України). Що, в свою чергу,
може створювати, або
навпаки, настання відповідних правових
наслідків для автора такого звернення(
ст. 365 КПК України).

Нічого
такого у зверненнях прокурора до апеляційного суду не має. Його «апеляції» на
постанову суду від 21.06.2007 року не відповідають зазначеному правовому
статусу; є юридично неспроможними,
останньої постанови суду від 30.10.2007 року не стосуються, а тому не можуть бути прийнятими, як такі,
до розгляду судом апеляційної інстанції.

При
цьому марно втрачений час і задіяний увесь механізм апеляційної перевірки
судового рішення, прийнятого із
застосуванням положень ст. ст.
236-7, 236-8 КПК України.

У
відсутність необхідності чи клопотань учасників процесу в судове засідання по
попередньому розгляду матеріалів № 4-383/07р. на 11.12.07 р. ніхто, окрім прокурора -автора апеляційних
звернень, не викликався, протокол судового засідання - не вівся.

За
відсутності належних апеляцій інших учасників процесу, апеляційне провадження по зверненнях
прокурора ОСОБА_1, не зважаючи на його заперечення, підлягає закриттю з винесенням відповідної
постанови.

На підставі
наведеного і керуючись ст. ст.
357, 358-359, 382 ч. 1 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити
в прийнятті до свого розгляду в апеляційному порядку апеляцію старшого
прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_1 та його клопотання від 30.11.2007 року щодо постанови
Соснівського райсуду
м. Черкаси від
21.06.2007 року по скарзі гр.. ОСОБА_2 в порядку ст.
ст. 236-7, 236-8 КПК
України, а у відсутність інших апеляцій
- апеляційне провадження по даних матеріалах вважати закритим.

Рішення
суду є остаточним і підлягає виконанню.