Справа №1-305 2007 року
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

09 лютого 2007 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Поповича
С.
С з участю секретаря Стефанюк Х.Я. прокурора
Костеревої О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську кримінальну
справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львів, жителя м. Івано-Франківська, АДРЕСА_1, громадянина України, освіта середня спеціальна, розведеного, неповнолітніх дітей на утриманні не має,
раніше судимого : вироком Івано-Франківського міського суду від 27 вересня 2001 року визнаного винним та засудженого за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2 КК України до п»яти років
позбавлення волі, -

- за ст. 395 КК України

установив:

Підсудний вчинив умисні діяння які виразились в самовільному залишенні
особою місця проживання з метою ухилення
від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у зв'язку зі звільненням з місць позбавлення волі.

Злочин вчинено за наступних
обставин.

Підсудний,
відносно якого постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 25 березня 2006 року встановлено адміністративний нагляд терміном на один
рік і шість місяців, з 08 квітня 2006 року по листопад 2006 року самовільно, з метою ухилення
від адміністративного нагляду, залишав постійне місце
проживання в м. Івано-Франківську по АДРЕСА_1 і
місце його перебування залишалось невідомим, в цей період для реєстрації у міський відділ міліції не прибував, хоч знав про те що
таке повинен робити, про ті чи інші обставини органи внутрішніх справ не
повідомляв.

В судовому засіданні підсудний свою вину у пред'явленому обвинуваченні
визнав повністю та пояснив, що злочин
вчинив саме при викладених вище обставинах. У вчиненому розкаюється. Пояснив, що дійсно, зареєструвавшись у міському відділі
міліції за вказаною вище адресою, впослідуючому там не ночував, не проживав,
причиною до того, що він порушував правила адміннагляду стало
те, що у вказаний період хворів, лікувався, проходив обстеження з приводу захворювання на туберкульоз та катаракту очей, погано
себе почував тому не міг прибувати у відділ міліції, ночував по підвальних
приміщеннях, де фактично проживає матері не говорив, не знав що треба було
поставити до відома органи внутрішніх справ про свій стан здоров»я та у зв»язку
з таким вирішувати у той період питання пов»язані з адміннаглядом, в даний час оформляє документи на отримання групи
інвалідності у зв»язку з хворобами. Просить щоб
обрати йому в якості покарання сплату штрафу враховуючи його стан здоров»я, що перебування у місцях позбавлення волі
виходячи з того що у нього в даний час загострення
туберкульозу негативно вплине на його стан здоров»я,

і

він бажає стати на шлях виправлення, тому просить не
застосувати до нього покарання у вигляді арешту ( позбавлення волі).

Суд, визнавши
відповідно до змісту ст. 299
КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин
справи, які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що вина підсудного у
скоєні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження.

Дії підсудного
слід кваліфікувати за ст. 395
КК України так як досліджені докази достовірно підтверджують, що він вчинив
умисні діяння, які виразились в самовільному залишенні особою місця проживання
з метою ухилення від адміністративного нагляду, його стан здоров»я хоч і був
важким, але не позбавляв його можливості виконувати обов»язки покладені на
нього відповідно до умов встановленого адміннагляду.

Призначаючи
підсудному покарання суд враховує як ступінь тяжкості вчиненого, так і особу
винного.

Обставинами, що
пом'якшують відповідальність підсудного суд вважає повне визнання вини,
розкаяння у вчиненому, бажання стати на шлях виправлення, важкий стан здоров»я ( туберкульоз,
катаракта, інші хвороби).

Обставин які обтяжують вину
підсудного суд не вбачає.

За таких
обставин, та з врахуванням того, що підсудний дійсно є важко хворий, що
підтверджується долученими до справи документами, на даний час має постійне
місце проживання, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та
призначити підсудному покарання не пов»язане з позбавленням волі, а більш
м"яке ніж передбачено санкцією ст. 395 КК України, у вигляді штрафу в сумі 510 гривень, і виходить з того, що при викладених вище
обставинах виправлення та перевиховання підсудного можливе і без ізоляції його
від суспільства.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
-

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 395 КК України та призначити йому покарання, застосувавши ст.
69 КК України - 510 гривень штрафу у
дохід держави.

Запобіжний захід
засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний - підписку про
невиїзд.

На вирок
протягом 15 діб з
моменту його проголошення може бути подана апеляція до судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський
міський суд.

Суддя: С.С.Попович