ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2007
року колегія суддів судової палати з кримінальних справ

Апеляційного
суду міста Києва у складі:

головуючого -
судді Дембовського С.
Г.,

суддів:
Скавроніка В. М., Сілкової І. М,

прокурора
Решетняк Н. О.,

засудженого ОСОБА_1.,

розглянувши
кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь в

розгляді справи
судом першої інстанції, на вирок Печерського районного

суду м. Києва
від 30 травня 2007 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
чотири рази

судимий,
останній раз 13.10.2006 року

Жовтневим
районним судом м. Полтави

за ч. 1
ст. 199, ч. 1, ст. 361, 70 КК України

на 4
роки позбавлення волі. На підставі

ст. 75
КК України звільнений від відбування
покарання з випробуванням, іспитовим
строком, тривалістю 2 роки, визнаний винним і засуджений за ч. 1 ст. 309 КК
України до одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої
частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Полтави від
13.10.2006 року йому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі
строком на 3 роки.

ОСОБА_1.
обчислено з 3 березня

Справа №
11-а-1526 Категорія
- ч. 1 ст. 309 КК України

Головуючий в
суді 1 -ї інстанції Смик С
І. Доповідач
Скавронік & М.

2007 року.

Утримується під
вартою в СІЗО № 13 м. Києва.

Як вказано у вироку, ОСОБА_1, 19 лютого 2007
року, у невстановлений час, перебуваючи в невстановленій квартирі АДРЕСА_1
незаконно без мети збуту придбав у наглядно знайомого наркотичний засіб -
канабіс.

20.02.2007 року він незаконно без мети збуту перевіз вказаний наркотичний
засіб громадським транспортом до м. Києва.

28.02.2007 року , о 21 год.
45 хв. ОСОБА_1
був затриманий працівниками міліції біля АДРЕСА_2 та доставлений в
Печерське РУ ГУ МВС
України у м. Києві, де в 23 год.
50 хв. в приміщенні каб. № 18 під час поверхневого огляду у нього було
виявлено і вилучено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка
згідно із висновком хімічної експертизи № 540 -х від 14.03.2007 року є
канабісом, масою 9,95 г.

В апеляції прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої
інстанції, просить вирок суду скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням
кримінального закону при призначенні покарання, постановити новий вирок,
яким" призначити ОСОБА_1. за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді
позбавлення волі, строком на 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати
не відбуте ОСОБА_1. покарання
у виді трьох років позбавлення волі, призначене за вироком Жовтневого районного
суду м. Полтави від 13.10.2006, і, визнавши рецидив злочину обставиною, що
обтяжує покарання, призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі
строком на п'ять років, оскільки за правилами частини четвертої статті 71 КК
України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від
покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини
покарання за попереднім вироком.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію,
провівши судові дебати, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляцію
прокурора, скасувати вирок в частині призначення покарання і постановити новий
вирок з наступних підстав.

Вина ОСОБА_1. в інкримінованому
злочині повністю доведена, підтверджується самим засудженим і ніким із
учасників судового розгляду не оспорюється.

Кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 309 КК України є правильною, оскільки
ОСОБА_1 незаконно
без мети збуту придбав, перевіз та зберігав наркотичний засіб.

В той же час,
при призначенні ОСОБА_1. покарання за ч. 1 ст. 309 КК України суд не в повній
мірі виконав вимоги ст. 65 КК України, зокрема щодо врахування особи винного та
обставин, які обтяжують покарання.

Згідно із даними, що містяться в матеріалах кримінальної справи і вказані у
вступній частині вироку, ОСОБА_1 неодноразово судимий., останній раз із звільненням від
відбуття покарання з випробуванням. Втім під час іспитового строку він вчинив
новий умисний злочин.

Відповідно до ст. 34 КК України вчинення нового умисного злочину особою,
яка має судимість за умисний злочин, визнається рецидивом злочинів.

Пунктом першим частини першої статті 67 КК України рецидив злочинів визнано
обставиною, яка обтяжує покарання.

Проте, призначаючи ОСОБА_1. покарання за ч. 1, ст. 309 КК України, суд
безпідставно вказав у вироку про те, що обставин, які обтяжують покарання
ОСОБА_1., не
виявлено.

На підставі викладеного та з урахуванням особи засудженого, який на шлях
виправлення не став, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_1. за
ч. 1 ст. 309 КК України більш суворе покарання, ніж призначене судом першої
інстанції.

Колегія суддів також констатує, що суд першої інстанції неправильно
застосував кримінальний закон при призначенні ОСОБА_1. остаточного покарання
за сукупністю вироків.

Так, згідно із ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю
вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також
від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Втім, незважаючи на те, що ОСОБА_1.
за останнім вироком Жовтневого районного суду м. Полтави від 13.10.2006
було засуджено до чотирьох років позбавлення волі, суд першої інстанції
безпідставно призначив йому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком
на три роки, тобто призначив ОСОБА_1.
покарання, яке є меншим від не відбутої частини покарання за попереднім
вироком.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, який брав
участь в розгляді справи судом першої інстанції, про збільшення покарання за ч.
1 ст. 309 КК України до двох років, але, враховуючи пом'якшуючі покарання
обставини, а саме - щире каяття засудженого у вчиненому злочині та його активне
сприяння розкриттю злочину, вважає за можливе призначити ОСОБА_1. остаточне
покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців.

Врешті вирок має
бути залишений без зміни.

Керуючись ст.
ст. 365,366,378 КПК України, колегія суддів

засудила:

Апеляцію
прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції,
задовольнити.

Вирок
Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2007 року щодо

ОСОБА_1. скасувати в
частині призначеного покарання.

Визнати
обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_1.
рецидив злочинів.

Призначити
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 309 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ст.
71 КК України, приєднати до вказаного покарання не відбуту частину покарання за
попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Полтави від 13.10.2006 і
призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири
роки і шість місяців.