Номер провадження: 11-кп/785/341/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № апеляційну скаргу обвинуваченого:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 30.11.2004 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст. 187 ч.2, 69 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 28.03.2006 року за рішенням Коломийського міського районного суду Івано-Франківської області від 21.03.2006 року, згідно ст. 81 КК України, умовно-достроково, не відбутий термін покарання 6 місяців;

- 31.10.2008 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст. 15, 185 ч.3, 185 ч.2, 187 ч.2, 69, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 04.01.2013 року по відбуттю покарання,

на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 22.10.2014 року, яким останнього визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч.1 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.

У відповідності зі ст. 70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченому визначено рахувати з 26.07.2014 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 393 (триста дев`яносто три) гривні 12 копійок, -

встановила:
Як вказано у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин:

У березні 2014 року ОСОБА_9 , перебуваючи на Соборній площі в місті Одесі, знайшов паспорт серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Шевченківським ВМ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області 18 серпня 2004 року, після чого знайдений паспорт привласнив, для подальшого його використання у власних цілях.

На початку липня 2014 року ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, з метою подальшого використання у власних цілях, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , підробив вказаний паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_10 , шляхом власноручного вилучення з паспорту фотокартки ОСОБА_10 та вклеювання на її місце фотокартки із своїм зображенням. Крім того, за допомогою монети, номіналом 5 копійок, ОСОБА_9 зімітував відтиск печатки на місці розташування фото в правому верхньому куті.

15 червня 2014 року, приблизно о 14 годині, перебуваючи в магазині ФОП ОСОБА_11 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 , маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, використовуючи підроблений ним паспорт, видаючи себе за іншу особу, надав власнику магазину ОСОБА_7 раніше підроблений ним паспорт громадянина України ОСОБА_10 , в якому було вклеєне йото фото, внаслідок чого, ОСОБА_7 отримавши від ОСОБА_9 підроблений ним паспорт, надав останньому на тимчасове користування велосипед марки Kellys Scrape червоного кольору та велосипед марки Kinetsk Sсrape сірого кольору, вартістю 4000 гривень кожний. Після цього ОСОБА_9 , отримавши у користування два велосипеди, не маючи наміру повертати отримані шахрайським шляхом велосипеди, з місця злочину зник, в подальшому розпорядився вказаним майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 8000 гривень.

Крім того, 26.07.2014 року, приблизно о 17 годині ОСОБА_12 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_4 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, обрав предметом свого злочинного посягання майно малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого підбіг до малолітньої ОСОБА_13 , діючи умисно, із корисних мотивів, шляхом ривка з шиї малолітньої ОСОБА_13 відкрито викрав золотий ланцюжок вагою 6 грамів, вартістю 1200 гривень з золотими підвісними кулонами у вигляді ікони, вагою 0.5 грамів, вартістю 200 гривень, метелика, вагою 1 грам, вартістю 400 гривень, та хрестика, вагою 1.5 грама, вартістю 600 гривень. Після цього ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, однак в подальшому був затриманий співробітниками міліції.

Таким чином, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, умисно, відкрито викрав майно малолітньої ОСОБА_13 , чим самим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 2400 гривень.

На вирок суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, в якій він, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність своєї вини у вчинених кримінальних правопорушеннях та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував повною мірою пом`якшуючи його покарання, обставини, а саме те, що повністю визнав свою вину у вчинених злочинах та щиро покаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів. Крім того, він є ВІЛ-інфікованим, має батьків похилого віку, батька інваліда другої групи, які потребують його допомоги.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 і його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про її задоволення, прокурора і потерпілого ОСОБА_7 , які заперечували проти її задоволення, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження і дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення її без задоволення з наступних підстав.

Оскаржуваний вирок місцевого суду є законним, обґрунтованим і належним чином вмотивованим.

Винуватість ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, пов`язаних з підробленням офіційного документа, використанням його підроблювачем і заволодінням чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, а також у відкритому викрадення чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно у відношенні потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_13 за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, є повністю доведеною, підтверджується належним чином дослідженими судом доказами, і ніким не оспорюється.

Дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України.

Справа розглядалася судом першої інстанції за правилами ч.3 ст. 349 КПК України по скороченій процедурі оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у скоєні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, заперечення та сумніви у добровільності їх позицій були відсутні.

Обвинувачений не погоджується лише з призначеним судом у віношенні нього покаранням.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 врахував повною мірою ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, а саме те, що він має неповну середню освіту, не працює, в шлюбі не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліках не перебуває, посередньо характеризувався за місцем відбуття покарання, а також врахував обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги доводи прокурора щодо наявності в діях ОСОБА_9 рецидиву злочинів, як обставини, що обтяжує його покарання, оскільки в даному випадку рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, а відповідно до ч.4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання, як таку, що його обтяжує.

Разом з тим, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , суд визнав вчинення злочину щодо малолітньої особи.

Обставиною, що пом`якшує покарання винуватого суд визнав щире каяття.

В частині доводів апеляційної скарги стосовно стану здоров`я ОСОБА_9 , суд отримав довідку слідчого ізолятору про те, що він є ВІЛ-інфікованим, стан його здоров`я є стабільним, специфічного лікування не потребує (а.п. 57).

Таким чином, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання місцевим судом враховані в тому числі і ті обставини, на які останній посилається в апеляційній скарзі.

Призначене ОСОБА_9 покарання відповідає вимогами ст. 65 КК України і зміні не підлягає. Підстав для застосування дії ст.ст. 69, 75 КК України колегія суддів не знаходить.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, вирок Приморського районного суду м. Одеси від 22.10.2014 року, яким останнього визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України без змін.
Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4