У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Пекного С.Д., Гриціва М.І.

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві “ 20 “ березня 2007 року кримінальну справу за касаційним
поданням першого заступника прокурора Закарпатської області на вирок
Воловецького районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

громадянин
України, не працюючий,

не судимий, -

засуджений за ч.2 ст.286 КК України
на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами
на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнений від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1на користь Мукачівської обласної дитячої
лікарні 2202 грн. 74 коп., а також судові витрати.

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

ОСОБА_1.визнаний винним у тому, що він 22 жовтня 2005 року близько 19
години, керуючи автомобілем “Вольво-440” та рухаючись по автотрасі Київ-Чоп,
неподалік від с.Латірка Воловецького району порушив правила безпеки дорожнього
та експлуатації транспорту, не впорався з керуванням автомобіля та виїхав на
зустрічну смугу руху, де зіткнувся з вантажним автомобілем “Ман” під керуванням
ОСОБА_2. Унаслідок ДТП пасажир автомобіля “Вольво-440” ОСОБА_3 брат
засудженого, загинув на місці, а син засудженого - ОСОБА_4 отримав тяжкі
тілесні ушкодження.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати вирок у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального
закону, оскільки суд мотивував
призначення засудженому додаткового покарання, однак, усупереч вимогам ст.75 КК
України, звільнив ОСОБА_1від його відбування з випробуванням, хоча мав
зазначити в резолютивній частині вироку про те, що додаткове покарання підлягає
реальному виконанню.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
подання, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення касаційного подання
немає.

У мотивувальній частині вироку місцевий суд зазначив про обрання
ОСОБА_1додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними
засобами, і в резолютивній частині вироку призначив засудженому це додаткове
покарання за ч.2 ст.286 КК України. При застосуванні ст.75 КК України суд
дійсно не конкретизував, від відбування якого саме покарання звільняє ОСОБА_1з
випробуванням.

Однак наведені вище обставини колегія суддів не вважає неправильним
застосуванням кримінального закону, яке тягне перегляд вироку в касаційному
порядку, оскільки стаття 75 КК України містить вичерпний перелік видів
покарань, від відбування яких особа може бути звільнена з випробуванням, і до
цього переліку не входить такий вид покарання як позбавлення права керувати
транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст.335 КПК України, міра покарання повинна бути
визначена таким чином, щоб при виконанні вироку не виникло ніяких сумнівів щодо
виду і розміру покарання, призначеного судом. А згідно зі ст.409 КПК України,
питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні
вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для внесення кримінальної справи
відносно ОСОБА_1у касаційний розгляд з метою скасування вироку щодо нього з мотивів,
наведених у поданні прокурора.

Водночас колегія суддів вважає за необхідне запропонувати місцевому суду
вирішити питання, зв'язане із застосуванням відносно ОСОБА_1статті 75 КК
України, у порядку, передбаченому в ст.409 КПК України.

Керуючись ст.ст.394, 395 КПК України, -

у х в а л и л а :

відмовити в задоволенні касаційного подання першого заступника прокурора
Закарпатської області.

Запропонувати Воловецькому районному суду Закарпатської області вирішити
питання, зв'язане із застосуванням відносно ОСОБА_1статті 75 КК України, у
порядку, передбаченому в ст.409 КПК України.

судді:

Синявський О.Г.
Пекний С.Д.
Гриців М.І.