Провадження № 11-кп/779/91/2015
Категорія ч.2ст.186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/779/91/2015 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гостів Тлумацького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2014 року, із участю: секретаря с/з ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гостів Тлумацького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, раніше судимого 03.02.2014 року Івано-Франківським міським судом Івано- Франківської області за ч.І ст.309 КК України до 850 грн. штрафу, 20.10.2014 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ст.ст.185 ч.І, 185 ч.2 КК України до шести місяців арешту,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.10.2014 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахується з 25 серпня 2014 року, з моменту затримання, зарахувавши обвинуваченому в строк відбуття покарання, термін перебування останнього під вартою за попереднім вироком Івано- Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.10.2014 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 - 4263 грн. (чотири тисячі двісті шістдесят три) грн. 44 коп. спричиненої злочином матеріальної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Злочин скоєно за наступних обставин. 19.08.2014 року близько 07-15 год. обвинувачений ОСОБА_5 діючи з корисливих спонукань та з метою відкритого заволодіння чужим майном, знаходячись біля будинку №85/2 по вул.Г.Хоткевича у м.Івано-Франківську, підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_9 . При цьому, обвинувачений зловив останню рукою за праве плече та перемістивши руку на шию, шляхом ривка, відкрито заволодів золотим ланцюжком 585 проби вагою 5,58 грам, вартість якого згідно довідки НБУ №11-013/2963 від 28.08.2014 року становить 1751 грн. 84 коп. та золотим кулоном 585 проби вагою 8 грам, вартість якого згідно вказаної довідки становить 2511 грн. 60 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 4263 грн. 44 коп. Заволодівши вищевказаним майном, обвинувачений ОСОБА_5 , незважаючи на крики потерпілої, побіг в сторону вул.Молодіжної в м.Івано-Франківську.

Крім цього, 25.08.2014 року близько 22-45 год. обвинувачений ОСОБА_5 , діючи з корисливих спонукань та з метою відкритого заволодіння чужим майном, знаходячись навпроти будинку №34 по вул.Івасюка в м.Івано-Франківську, підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_10 . При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 застосував фізичне насильство до останньої, а саме правою рукою стиснув обличчя, спричинивши їй фізичну біль та тілесні ушкодження у вигляді крововиливу слизової оболонки нижньої губи зліва, садна в ділянках обличчя, шиї, які згідно висновку експерта №568 від 18.09.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого швидко опустив руку на шию та шляхом ривка відкрито заволодів золотим ланцюжком 585 проби вагою 12 грам, вартість якого згідно довідки НБУ №11013/2936 від 27.08.2014 року становить 3714 грн. 24 коп., чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму. Після цього, проігнорувавши крики потерпілої ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_5 із викраденим майном побіг в сторону будинку №34 по вул.Івасюка в м.Івано-Франківську.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 вважає, вирок незаконним, в частині призначення покарання. Просить змінити даний вирок та пом`якшити ОСОБА_5 покарання за ст. 186 ч.2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, обґрунтування обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які апеляційну скаргу захисника підтримали і просять пом`якшити покарання, застосувавши ст..69 КК України, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено. Цей висновок ґрунтується на показаннях ОСОБА_5 , який частково визнав свою вину в судовому засіданні і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст.ст. 65, 66 КК України. Воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, суд врахував, що ОСОБА_5 частково визнав свою вину. Разом з тим суд врахував, що ОСОБА_5 в минулому судимий за злочини проти власності і знову вчинив кримінальне правопорушення.

Наведені в його апеляційній скарзі доводи, що кримінальні правопорушення вчинив внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, не можуть бути підставами для зміни вироку в частині пом`якшення покарання.

Крім того, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_5 , мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України. Захисником та обвинуваченим не наведено підстав, згідно яких можливе застосування ст. 69 КК України.

Покликання законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо відсутності у потерпілої ОСОБА_9 в час вчинення злочину золотого кулона,. необґрунтовані та спростовуються дослідженим в судовому засіданні і наведеними у вироку доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є послідовними та узгоджуються з показаннями потерпілої та іншими матеріалами кримінального провадження.

З огляду на наведене, підстав для пом`якшення покарання та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Апеляційних підстав для зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2014 року без змін.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження протягом 3 місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом ОСОБА_2