Справа № 462/3775/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2013 року Залізничний районний
суд м. Львова

в складі: головуючої-судді -
Ригіної Л.М.

при секретарі -
Петришин Г.Я.

за участю прокурора -
Труш О.Б.

захисника -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні в залі суду в місті
Львові кримінальне провадження з
обвинувальним актом та угодою про
примирення між сторонами відносно
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
с.Заріччя, Мостиського району,
Львівської області, українки,
громадянки України, студентки другого
курсу ЛПВУ №29, раніше не судимої, яка
зареєстрована та проживаюча за
адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.186 КК України, -

в с т а н
о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_3 15.05.2013 року близько
16 год. 30 хв., у електропоїзді
сполученням «Львів-Сянки» та
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, маючи умисел на заволодіння
чужим майном, не маючи на нього жодного
права, відкрито викрала із правої руки
потерпілої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 її
мобільний телефон марки «Самсунг GT-2252
Дуос», білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1,
вартістю 525 грн. в якому знаходилась
флеш-картка місткістю 2 Гб, вартістю 50
грн. та дві сім-картки мобільного
оператора «Діджус» вартістю 25 грн. на
рахунку, якої не було грошових коштів
для розмов та «Лайф», вартістю 15 грн. на
рахунку якої знаходились грошові кошти
для розмов у розмірі 10 грн., чим
спричинила своїми протиправними діями
матеріальної шкоди на загальну суму 625
грн.

На досудовому слідстві між сторонами
кримінального провадження потерпілою
ОСОБА_5 та неповнолітньою
обвинуваченою ОСОБА_3, досягнуто та
підписано угоду від 22.04.2013 року про
примирення, за змістом якої вони
погодили, що ОСОБА_3 за ч.1 ст.186 КК
України понесе покарання у

виді штрафу в розмірі 75
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 1275 грн. (одна
тисяча двісті сімдесят п'ять гривень),
на що сторони дають свою згоду. В угоді
зазначено наслідки укладення та
затвердження угоди, наслідки
невиконання угоди.

Судом встановлено, що дана угода про
примирення за своїм змістом та
порядком укладення відповідає вимогам
ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає
закону України про кримінальну
відповідальність за ч.1 ст.186 КК України,
в тому числі щодо правової
кваліфікації кримінального
правопорушення та щодо узгодженої міри
покарання, яка передбачена санкцією
цієї статті.

Шляхом вивчення документів
кримінального провадження, опитування
сторін, суд переконався, що укладення
угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6
ст. 474 КПК України не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз, або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді. Також встановлено,
що умови угоди відповідають інтересам
суспільства, не порушують права,
свободи чи інтереси сторін або інших
осіб, наявні фактичні підстави для
визнання винуватості обвинуваченої.
При цьому, судом з'ясовано в
обвинуваченої та встановлено, що він
зможе реально виконати взяті на себе
відповідно до угоди зобов'язання.

Крім цього, неповнолітній
обвинуваченій та її законному
представнику неповнолітної
обвинуваченої роз'яснено та ними
усвідомлено, що наслідком укладення та
затвердження угоди є їх відмова від
здійснення прав, передбачених пунктом 1
частини четвертої статті 474 КПК
України, а саме права на судовий
розгляд, під час якого прокурор
зобов'язаний довести кожну обставину
щодо кримінального правопорушення, у
вчиненні якого його обвинувачують,
також усвідомлено, що наслідком
укладення та затвердження угоди є
обмеження його права оскарження вироку
згідно з положеннями статей 394 та 424
цього Кодексу, а саме можливість
оскарження вироку лише з підстав:
призначення судом покарання,
суворішого, ніж узгоджене сторонами
угоди; ухвалення вироку без його згоди
на призначення покарання; невиконання
судом вимог, встановлених частинами
п'ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в
тому числі нероз'яснення йому
наслідків укладення угоди. Наслідки
невиконання угоди передбачені ст. 476
КПК України обвинуваченому зрозумілі.
Після таких роз'яснень обвинувачена та
представник неповнолітної
обвинуваченої не заперечили проти
затвердження угоди.

Потерпілій в підготовчому судовому
засіданні роз'яснено та нею
усвідомлено, що наслідком укладення та
затвердження угоди є обмеження її
права оскарження вироку згідно з
положеннями статей 394 та 424 цього
Кодексу, а саме можливість оскарження
вироку лише з підстав: призначення
судом покарання, менш суворого, ніж
узгоджене сторонами угоди; ухвалення
вироку без її згоди на призначення
покарання; нероз'яснення їй наслідків
укладення угоди; невиконання судом
вимог, встановлених частинами шостою
чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також
усвідомлено, що наслідком укладення та
затвердження угоди є позбавлення права
вимагати в подальшому притягнення
особи до кримінальної
відповідальності за відповідне
кримінальне правопорушення і
змінювати розмір вимог про
відшкодування шкоди. Наслідки
невиконання угоди передбачені ст. 476
КПК України потерпілому зрозумілі.
Після таких роз'яснень потепілола не
заперечила проти затвердження угоди.

Прокурор в судовому засіданні також
просив затвердити угоду про
примирення.

Захисник обвинуваченої в судовому
засіданні також просив затвердити
угоду про примирення.

Таким чином, за наслідками розгляду
угоди в судовому засіданні під час
судового слідства, суд, перевіривши
відповідність угоди вимогам
кримінального процесуального закону,
приймаючи до уваги, що неповнолітня
обвинувачена має власні кошти для
сплати штрафу, врахувавши заслухані
доводи сторін кримінального
провадження, приходить до висновку про
наявність правових підстав для
прийняття рішення про затвердження
угоди про примирення між сторонами
кримінального провадження п
потерпілою ОСОБА_5 та неповнолітньою
обвинуваченою ОСОБА_3 та призначення
останній узгодженої сторонами міри
покарання за вчинення злочину
передбаченого ч.1 ст.186 КК України і
ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України,
суд,-

з а с у д и в:

Затвердити угоду від 22 квітня 2013 року
про примирення між сторонами
кримінального провадження потерпілою
ОСОБА_5 та неповнолітньою
обвинуваченою ОСОБА_3 у вчиненні
злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК
України.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК
України та призначити узгоджену
сторонами міру покарання у виді штрафу
в розмірі 75 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що становить 1275 грн.
(одну тисячу двісті сімдесят п'ять
гривень).

Речові докази по справі - мобільний
телефон марки «Samsung-Duos», моделі «GT-2252»,
білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1, із
кольоровим екраном повернуто
потерпілій ОСОБА_5 /арк..спр.39/.

На вирок може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Львівської
області протягом тридцяти днів з дня
його проголошення через Залізничний
районний суд м. Львова, з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Ригіна Л.М.