АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/338/15 Справа № 204/8787/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, матеріали клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25 січня 2008 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 26 березня 2010 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна,

за його апеляційною скаргою на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року, за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 .

В апеляції засуджений ОСОБА_6 , посилаючи на невідповідність, необ`єктивність, односторонність та упередженість висновків суду, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою в порядку ст.ст. 81, 82, 107 КК України застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення. ОСОБА_6 вказує на те, що суд не врахував те, що він відбув сім років покарання з призначених восьми, що стан його здоров`я за час відбування покарання погіршився та в умовах СІЗО можливість отримання медичної допомоги та забезпечення продуктами харчування значно знизилась, а також й те, що він має позитивну характеристику з ВК № 16.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України відмовлено. Обґрунтовуючи ухвалене рішення, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_6 за час відбування ? частини строку покарання не мав жодного заохочення правами начальника установи, однак мав двадцять стягнень, дев`ятнадцять з яких погашені за сплином часу. Крім того, суд також зазначив, що засуджений за період перебування в установі характеризується негативно, систематично порушує встановленні правила поведінки та розпорядку дня, у відношенні представників установи не завжди ввічливий, виконує їх вимоги під суворим контролем, вину у скоєнні злочині усвідомив частково, глибоко не кається. На переконання суду першої інстанції, зазначені обставини не можуть свідчити про сумлінну поведінку засудженого та не доводять виправлення останнього.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого та просив ухвалу суду залишити без змін, доводи засудженого, який підтримав свою апеляцію, міркування захисника, який підтримав апеляцію засудженого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо ним не погіршується становище обвинуваченого.

В п. 6 ч. 3 ст. 129 Конституції України закріплено конституційні права громадян на забезпечення права на захист від обвинувачення при вирішенні справ у судах та інших державних органах.

Відповідно до ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфікаційну правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

В силу положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів ст. 20 КПК України, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права засудженого на захист.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до протоколів № 1, 2,4,7 та 11 до Конвенції говорить, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника.

Згідно з вимогами ст. 539 КПК України, з метою вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, у судове засідання, зокрема викликається захисник.

Відповідно до ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджено Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, зокрема, за ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно з вимогами ст. 12 КК України, вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Таким чином, суд першої інстанції здійснив судовий розгляд без захисника, участь якого у судовому розгляді є обов`язковою.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Виходячи з того, що засуджений безпідставно був обмежений у реалізації свого права на захист, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому постановлена ним ухвала з викладених вище підстав підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляцію засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3