Справа № 541/2402/13-к
Провадження № 1-о/541/2/2015
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2015 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі колегії:

- головуючого, судді ОСОБА_1 ,

суддів : ОСОБА_2 та ОСОБА_3

- при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

та засудженого ОСОБА_7

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області,

в с т а н о в и в :

10.02.2015 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.12.2013 року, яким він визнаний винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та засуджений до покарання у вигляді 12 року позбавлення волі.

Підставою для перегляду вироку від 13.12.2013 року за нововиявленими обставинами у заяві зазначено : неправдивість висновку судово-медичної експертизи № 076 від 23.06.2013 року щодо визначення часу смерті потерпілого гр. ОСОБА_8 .. Засуджений вважає, що даний висновок сфабрикований експертом під надані ОСОБА_7 свідченням в ході досудового слідства. В обґрунтування даного висновку засуджений ОСОБА_7 посилається на лист начальника Головного бюро судово-медичних експертиз МОЗ України, в якому вказано, що дійсно час настання смерті, який визначив експерт, не відповідає характеру трупних змін, що наведені у висновку експерта.

Окрім того у заяві ОСОБА_7 вказано, що у висновку судово-медичної експертизи № 076 від 23.06.2013 року зазначено лабораторні дослідження, які проводились відносно трупа гр. ОСОБА_8 і не зазначено, де і ким дані дослідження були проведені, також вказані дослідження відсутні в матеріалах кримінального провадження.

Засуджений ОСОБА_7 у своїй заяві посилається на інші обставини, які на його переконання не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, та які доводять неправильність висновків суду. Засуджений посилається на ряд процесуальних порушень серед яких : різні номери ЄРДР в матеріалах справи відносно нього; неналежна робота експерта під час огляду місця події; не в повній мірі перевірено свідчення потерпілої ОСОБА_9 , причини внесення інформації про експерта ОСОБА_10 до протоколу огляду місця події від 23.06.2013 року; не встановлено в ході досудового слідства деталізація розмов потерпілого по телефону; не проведено додаткової судово-медичної експертизи за клопотанням обвинуваченого з приводу порівнянням слідів рук виявлених на шиї трупа потерпілого з слідами рук ОСОБА_7 ..

Заслухавши показання засудженого дослідивши в ході судового розгляду докази, надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності та перевіривши і оцінивши їх на підставі положень ст. 94 КПК України, заслухавши позицію сторони захисту та обвинувачення, суд приходить до усвідомленого переконання про те, що заява ОСОБА_7 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами не підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань.

Доводи засудженого ОСОБА_7 , на які він посилається як на підставу неправдивості висновку судово-медичної експертизи № 076 від 23 червня 2013 року, в частині умовиводу експерта про час смерті громадянина ОСОБА_8 , а саме близько 20-00 год. 22 червня 2013 року, не являються належними доказами.

Так, ОСОБА_7 зазначає у заяві та своїх свідченнях, що обставиною, яка вказує на неправдивість висновку судово-медичної експертизи № 076 від 23 червня 2013 року є відповідь від 03.09.2014 року № 2164/2 на його заяву начальника Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, в якій викладено думку, що час настання смерті ОСОБА_8 не відповідає характеру трупних змін, що наведені у висновку експерта № 076. Як на додаткову обставину неправдивістю висновку експерта засуджений посилається на відповідь начальника Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України №2392/2 від 01.10.2014 року, в якому вказано, що на його переконання з урахування вихідних даних, які були використані експертом, а саме температура навколишнього середовища та ректальної температури тіла, давність настання смерті становить 3-4 години.

Вищевказані відповіді начальника Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України на листи засудженого ОСОБА_7 не являються та не можуть являтись належними доказами неправдивості висновку судово-медичної експертизи № 076 від 23 червня 2013 року. Дані умовиводи зроблені на основі обмеженої інформації, без врахування специфіки конкретної справи, обстановки виявлення трупа а також без проведення необхідних досліджень, що впливає на їх достовірність.

Так, якщо враховувати відповідь №2392/2 від 01.10.2014 року про те, що давність настання смерті особи з урахуванням ректальної темпер тари тіла 350 С та температури навколишнього середовища 240 С становить 3-4 години (дані, які отримані на момент огляду місця події та трупа гр. ОСОБА_8 станом на 02-20 год. 23.06.2013 року), то смерть останнього настала між 22-20 год. та 23-20 год., що суперечить встановленим фактичним обставинам справи. Так свідок ОСОБА_11 , фельдшер Пирятинської підстанції швидкої медичної допомого, констатував смерть при виїзді за викликом матері потерпілого близько 20-30 хв. Також телефонний дзвінок громадянки ОСОБА_12 , матері вбитого ОСОБА_8 , про факт виявлення трупа надійшов на телефон 103 о 20-30 хв. (картка виклику швидкої допомоги, том № 3 ст. 39).

Окрім того висновок суду про час смерті потерпілого ОСОБА_8 , який викладений у вироку ґрунтується на лише на висновку експерта, який містить ймовірне судження, а на підставі аналізу всіх досліджених доказів в їх сукупності.

Заява засудженого ОСОБА_13 містить неодноразові посилання про зловживання слідчого та прокурора під час здійснення ними свої повноважень по кримінальному провадженню, як на нововиявлену обставину. Однак в самій заяві так і в ході її судового розгляду не наведено жодних доказів, які підтверджували або виявляли факти зловживань вказаних посадових осіб.

Не являється нововиявленою обставиною посилання засудженого ОСОБА_7 на відсутність в матеріалах кримінального провадження судово-імунологічного дослідження № 282 від 25.06.2013 року, судово-токсілогічного дослідження № 2017 від 05.07.2013 року та судово-гістологічного дослідження № 1880 від 01.07.2013 року, на які наявні послання у висновку судово-медичної експертизи № 076 від 23 червня 2013 року, так як дана обставина була відома суду на момент розгляду справи. Окрім того дії експерта по проведенню судово- медичних досліджень під час проведення експертизи, відповідають п. 2.10, 2.11 та 2.19 «Інструкції про проведення судов-медичної експертизи» затвердженої наказом МОЗ України від 17.01.1995 року. Суд при постановленні вироку не посилався на дані висновки досліджень, як на докази винуватості, відповідно до вимог ст. 23 КПК України, так як вони не були предметом безпосереднього дослідження суду.

У заяві засудженого ОСОБА_7 наявне посилання як на інші нововиявлені обставини, а саме: нез`ясованість процесуальних порушень по справі відносно різних номерів ЄРДР кримінального провадження; не з`ясування в ході кримінального провадження, кому належать відбитки пальців в будинку загиблого; відсутність чіткого фотознімку слідів з грудної клітки потерпілого при огляді; не перевірено достовірність свідчень потерпілої ОСОБА_9 , причини внесення до протоколу огляду місця пригоди лише експерта ОСОБА_10 ; в ході слідства не встановлено телефонні розмови потерпілого по мобільному телефону та інше.

Перелічені засудженим вищевказані обставини не являються нововиявленими обставинами, так як були відомі на момент судового розгляду та деякі з них не знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і не спростовують висновків, що містяться у вироку. Підтвердженням того, що вказані обставини були відомі суду на момент розгляду справи є те, що вони в ході судового розгляду були предметом дослідження та знайшли своє процесуальне відображення як у вирокові суду так і ухвалі Апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2014 року (а.с 109-121, Том № 4).

Так з приводу наявності в матеріалах кримінального провадження різних номерів ЄРДР суд виклав своє судження у одному з абзаців вироку при мотивації рішення (ст. 8 абз. 4 вироку ).

Являлось предметом судового розгляду клопотання про ідентифікацію сліду на тілі потерпілого (а.с. 145) з приводу призначення судово-криміналістичної експертизи, яке знайшло своє вирішення в ухвалі суду від 16 жовтня 2013 року (а.с. 151).

Враховуючи викладене, доводи викладені у заяві засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.12.2013 року за нововиявленими обставинами є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 466; 467 КПК України,-

у х в а л и в:

Заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.12.2013 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 7 днів, з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Головуючий : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_3

ОСОБА_2