Справа № 1-143/08
ВИРОК

Іменем України

28 лютого 2008 р. Печерський
районний суд м. Києва

в складі : головуючого судді
Мосьондза І.А.,

при секретарі Табала Я. В.,

з участю прокурора Нідзельської
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з
середньо - спеціальною освітою, не одруженого, невійськовозабовязаного, працюючого в Управлінні Начальника Робіт
Міністерства Оборони на посаді
газоелектрозварника,
зареєстрованого та проживаючого
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого
ч.1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1
01.07.2007 року приблизно о 16-й годині,
знаходячись в приміщенні комп'ютерного клубу « Матриця», розташованого по вул. Ш. Руставелі, 8 в м.
Києві, з метою заволодіння чужим майном,
під приводом здійснення
телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_2
його мобільний телефон. Отримавши від останнього телефон, ОСОБА_1 заволодів вказаним чужим майном, шляхом
зловживання довірою, яке належало ОСОБА_2, а саме мобільним телефоном «Нокіа 6151», вартістю
1250 гривень, та роблячи вигляд, що
розмовляє по телефону, непомітно для потерпілого залишив місце вчинення
злочину. В подальшому ОСОБА_1 мобільний телефон потерпілому не повернув, а
розпорядився ним на свій розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому
злочині визнав повністю і показав, що 01.07.2007 року він прийшов
влаштовуватись на роботу в комп'ютерний клуб « Матриця», розташований по вул.
Шота Руставелі, 8 в м. Києві. Познайомився з адміністратором на ім'я ОСОБА_3,
який розказав йому про умови роботи. У
адміністратора ОСОБА_3 він побачив мобільний телефон марки «Нокіа 6151» в
корпусі чорного кольору. У нього виникла думка заволодіти цим телефоном і він вирішив обманути ОСОБА_3 і викрасти у
нього телефон. З цією метою він звернувся до ОСОБА_3 і попросив у нього його мобільний телефон з метою
зателефонувати. ОСОБА_3 погодився та дав
йому свій телефон, але витягнув з
нього сім-карту. Отримавши телефон, він
в нього встановив свою сім-карту і зробив вигляд, що телефонує. Побачивши, що ОСОБА_3 за його діями не
спостерігає, так як був зайнятий відвідувачами клубу, він викрав телефон, який
в подальшому на ринку «Караваєві дачі» продав незнайомому чоловіку за 900 гривень. Виручені гроші за телефон він потратив на свої потреби. 19.10.2007 року, в вечірній час він знову приїхав до
комп'ютерного клубу «Матриця». Його
побачив ОСОБА_3, у якого він раніше
забрав телефон, і викликав працівників міліції. Щиро розкаявся у скоєному, просить суд його суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України за згодою сторін судом було визнано
недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших
доказів, що були зібрані в ході досудового слідства по справі, стосовно
фактичних обставин справи, які правильно розуміють підсудна та інші сторони, і
які ніким не оспорюються.

Тому суд обмежився допитом підсудного ОСОБА_1 та дослідженням матеріалів
кримінальної справи, що характеризують його особу.

Суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_1 у
заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, в зв'язку з чим його дії
кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України.

При призначенні підсудному міри покарання суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, особу підсудного - те, що він позитивно
характеризується за місцем роботи та проживання, раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався, є особою молодого віку.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом'якшує покарання ОСОБА_1,
суд визнає його щире каяття у вчиненому
та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому
заподіяних злочином збитків.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, передбачених ст. 67 КК
України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд вважає, що міру покарання ОСОБА_1 слід
призначити у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.190 КК
України.

Міру запобіжного заходу щодо підсудного ОСОБА_1 до вступу вироку в законну
силу слід залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі відсутні. Судових витрат по справі немає.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 необхідно залишити без розгляду
відповідно до його заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 299 ч.3, 323, 324 КПК
України, суд, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК
України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти)
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510 (п'ятсот десять) грн..

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до вступу вироку
в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 про стягнення на його користь з ОСОБА_1
1250 грн. - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський
районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя