Справа№ 308/407/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2015 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0002465 від 23.10.2014 р. по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
22 жовтня 2014 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в коридорі загального користування на четвертому поверсі, біля квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та сусідом ОСОБА_5 , вчинив з ним сварку, в ході якої чоловічою сумкою наніс останньому тілесні ушкодження у вигляді одного удару в область голови.
Згідно висновку експерта №1006 від 04.11.2014 року на момент судово-медичного обстеження на тілі громадянина ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді набряку та гіперемії м`яких тканин волосистої частини тім`яної ділянки голови по центру. Згідно даних консультації спеціалістів у нього виявлено: «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин тім`яної ділянки. Забій правого ока.»
Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізмі дії, якими міг бути предмет на який вказує потерпілий, при вищевказаних обставинах, при цьому потерпілий найбільш імовірно знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні повернутий передньою поверхнею тіла до джерела спричинення. По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди, яка мала місце 22.10.2014 року. Малоймовірно, виникнення даних тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного зросту.
Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я і не є небезпечними для життя і здоров`я громадянина ОСОБА_5 на момент їх нанесення.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме показами потерпілого ОСОБА_5 від 30.10.2014 року; показами свідка ОСОБА_7 від 17.11.2014 року; показами свідка ОСОБА_8 від 23.12.2014 року; проведенням слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 від 25.12.2014 року; проведенням слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 25.12.2014 року; проведенням слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 29.12.2014 року; висновком судово-медичного експерта № 1006 від 04 листопада 2014 року.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиросердечно розкаюється. Просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує, як умисне легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тобто вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_6 є сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_6 під час досудового розслідування не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його особу, є особою молодого віку, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, під диспансерним наглядом в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину. Окрім цього, суд керуючись ст.65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме: - скоєний ОСОБА_6 злочин є злочином невеликої тяжкості, а також обставини, що пом`якшують покарання: є сприяння розкриттю злочину, щире каяття, суд вважає за таких обставин призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят (50) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Витрати за проведення експертизи по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1