Номер провадження 1-кп/243/350/2015
Номер справи 243/4065/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
потерпілого ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
законних представників неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників неповнолітніх обвинувачених адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гусарівка Барвінківського району Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, навчається на 1 курсі ПТУ -56 міста Слов`янська, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, інвалідом не являється, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 раніше судимого:
-04 лютого 2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, з застосування статей 75,76, 104 КК України з випробуванням на строк два роки.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, навчається у 10 класі ЗОШ-інтернаті №1 міста Слов`янська, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, інвалідом не являється, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_2 раніше судимого:
- 16 квітня 2013 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік, з застосуванням ст.ст.75,76, 104 КК України з випробуванням на строк два роки. Звільнений від покарання на підставі Ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 серпня 2014 року на підставі ст. 1 п. «а» Закону України «Про Амністію у 2014 році».
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України
ВСТАНОВИВ:
13 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 , будучи раніше, 04 лютого 2015 року засудженим Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, з застосування статей 75,76, 104 КК України з випробуванням на строк два роки, знаходився за місцем свого мешкання за адресою - АДРЕСА_1 . В цей час до нього прийшов знайомий неповнолітній ОСОБА_6 та під час проведення їх дозвілля, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 скоїти крадіжку металевих виробів, що знаходяться у частково загородженому дворі будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_4 , на що останній погодився.
Реалізуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на крадіжку металевих виробів, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб та разом в указаний час, а саме: 13 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин прослідували до двору будинку АДРЕСА_3 , де через відсутню частину огорожі, шляхом вільного доступу пройшли у вказаний двір та знаходячись у якому, ОСОБА_5 повторно і ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів,за попередньою змовою групою осіб та разом, таємно, викрали металеві вироби, а саме: металеві труби у кількості 9 штук довжиною 1500 мм, діаметром 45 мм кожна, вартість однієї труби складає 26 грн 47 коп на загальну суму 238 гривень 23 коп, що належать ОСОБА_4 , спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму, після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 238 гривень 23 коп.
Після чого, 15 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин продовжуючи реалізовувати свій єдиний протиправний умисел неповнолітній ОСОБА_5 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 спільно зі знайомим неповнолітнім ОСОБА_6 , якому запропонував скоїти крадіжку металевих виробів, що знаходяться у частково загородженому дворі будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_4 на що останній погодився.
Реалізовуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на крадіжку металевих виробів, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб та разом в указаний час, а саме 15 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин прослідували до двору будинку АДРЕСА_3 , де через відсутню частину огорожі, шляхом вільного доступу пройшли у вказаний двір, знаходячись у якому, ОСОБА_5 повторно і ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та разом таємно викрали металеву конструкцію раму зварену з металевого швелеру №10 та №12 розміром 1600х1150 мм вартістю 327 грн. 93 коп, що належить ОСОБА_4 , спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму, після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 327 грн. 93 коп.
Після чого, 17 лютого 2015 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, продовжуючи реалізовувати свій єдиний протиправний умисел, неповнолітній ОСОБА_5 , знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , спільно зі знайомим неповнолітнім ОСОБА_6 , якому запропонував скоїти крадіжку металевих виробів, що знаходяться у частково загородженому дворі будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_4 на що останній погодився.
Реалізовуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на крадіжку металевих виробів, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб та разом в указаний саме час, а саме: 17 лютого 2015 року приблизно о 19 годині 30 хвилин прослідували до двору будинку АДРЕСА_3 , де через відсутню частину загорожі, шляхом вільного доступу пройшли у вказаний двір, знаходячись у якому, ОСОБА_5 повторно і ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та разом викрали металеві вироби на загальну суму 189 грн. 00 коп, що належать ОСОБА_4 , спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму, після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 189 грн. 00 коп.
Після чого, неповнолітній ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 10 березня 2015 року приблизно о 21 годині 50 хвилин прийшов до залу комп`ютерних ігор, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де проводячи дозвілля, знаходився за гральним столом №1.
Поруч з неповнолітнім ОСОБА_5 проводив своє дозвілля і неповнолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходився за гральним столом під №3, на поверхню якого поклав належний йому мобільний телефон, що знаходився у чохлі.
Приблизно о 03 годині 00 хвилин 11 березня 2015 року ОСОБА_13 заснув за гральним столом під №3 та на поверхні вказаного столу залишив без нагляду належний йому мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі», в якому знаходилась флеш- пам`ять 8-GB micro SD Team та який знаходився у чохлі.
У цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме: вказаного мобільного телефону з чохлом, що належить ОСОБА_13 .
У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 викриваються наступними доказами.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та суду пояснив, що 13 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 00 хвилин він знаходився за місцем свого мешкання за адресою - АДРЕСА_1 . В цей час до нього прийшов знайомий неповнолітній ОСОБА_6 та під час проведення їх дозвілля він запропонував ОСОБА_6 скоїти крадіжку металевих виробів, що знаходяться у частково загородженому дворі будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_4 , на що останній погодився.
Реалізуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на крадіжку металевих виробів, він та ОСОБА_6 разом в указаний час, а саме: 13 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин прослідували до двору будинку АДРЕСА_3 , де через відсутню частину огорожі, шляхом вільного доступу пройшли у вказаний двір та знаходячись у якому він та ОСОБА_6 разом викрали металеві вироби, а саме: металеві труби у кількості 9 штук довжиною 1500 мм, діаметром 45 мм кожна, що належать ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Після чого, 15 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин він знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 спільно зі знайомим неповнолітнім ОСОБА_6 , якому запропонував скоїти крадіжку металевих виробів, що знаходяться у частково загородженому дворі будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_4 на що останній погодився.
Реалізовуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на крадіжку металевих виробів він та ОСОБА_6 разом в указаний час, а саме 15 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин прослідували до двору будинку АДРЕСА_3 , де через відсутню частину огорожі, шляхом вільного доступу пройшли у вказаний двір, знаходячись у якому, він та ОСОБА_6 разом таємно викрали металеву конструкцію раму зварену з металевого швелеру АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_4 , після чого він та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Після чого, 17 лютого 2015 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, він знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , спільно зі знайомим неповнолітнім ОСОБА_6 , якому запропонував скоїти крадіжку металевих виробів, що знаходяться у частково загородженому дворі будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_4 на що останній погодився.
Реалізовуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на крадіжку металевих виробів він та ОСОБА_6 , разом в указаний саме час, а саме: 17 лютого 2015 року приблизно о 19 годині 30 хвилин прослідували до двору будинку АДРЕСА_3 , де через відсутню частину загорожі, шляхом вільного доступу пройшли у вказаний двір, знаходячись у якому він та ОСОБА_6 разом викрали металеві вироби, що належать ОСОБА_4 , після чого він та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Крім того, він 10 березня 2015 року приблизно о 21 годині 50 хвилин прийшов до залу комп`ютерних ігор, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де проводячи дозвілля, знаходився за гральним столом №1.
Поруч з ним проводив своє дозвілля і неповнолітній ОСОБА_13 , який знаходився за гральним столом під №3, на поверхню якого поклав належний йому мобільний телефон, що знаходився у чохлі.
Приблизно о 03 годині 00 хвилин 11 березня 2015 року ОСОБА_13 заснув за гральним столом під №3 та на поверхні вказаного столу залишив без нагляду належний йому мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі», в якому знаходилась флеш- пам`ять 8-GB micro SD Team та який знаходився у чохлі, який він викрав, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та суду пояснив, що 13 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час він прийшов до ОСОБА_5 та під час проведення їх дозвілля, ОСОБА_5 запропонував йому скоїти крадіжку металевих виробів, що знаходяться у частково загородженому дворі будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_4 , на що він погодився.
Реалізуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на крадіжку металевих виробів, ОСОБА_5 та він разом в указаний час, а саме: 13 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин прослідували до двору будинку АДРЕСА_3 , де через відсутню частину огорожі, шляхом вільного доступу пройшли у вказаний двір та знаходячись у якому, він та ОСОБА_5 викрали металеві вироби, а саме: металеві труби у кількості 9 штук довжиною 1500 мм, діаметром 45 мм кожна, що належать ОСОБА_4 , після чого він та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Після чого, 15 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин продовжуючи реалізовувати свій єдиний протиправний умисел ОСОБА_5 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 і запропонував йому скоїти крадіжку металевих виробів, що знаходяться у частково загородженому дворі будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_4 на що він погодився.
Реалізовуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на крадіжку металевих виробів, він та ОСОБА_5 разом в указаний час, а саме 15 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин прослідували до двору будинку АДРЕСА_3 , де через відсутню частину огорожі, шляхом вільного доступу пройшли у вказаний двір, знаходячись у якому, він та ОСОБА_5 таємно викрали металеву конструкцію раму зварену з металевого швелеру АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_4 , після чого він та ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Після чого, 17 лютого 2015 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, продовжуючи реалізовувати свій єдиний протиправний умисел, ОСОБА_5 , знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 і запропонував йому скоїти крадіжку металевих виробів, що знаходяться у частково загородженому дворі будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_4 на що він погодився.
Реалізовуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на крадіжку металевих виробів, він та ОСОБА_5 разом в указаний час, а саме: 17 лютого 2015 року приблизно о 19 годині 30 хвилин прослідували до двору будинку АДРЕСА_3 , де через відсутню частину загорожі, шляхом вільного доступу пройшли у вказаний двір, знаходячись у якому, він та ОСОБА_5 разом викрали металеві вироби, що належать ОСОБА_4 , після чого він та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона мешкає в домоволодінні АДРЕСА_3 . В період часу з частково неогороженої території, яка знаходиться біля її будинку було вкрадено; металеві труби у кількості 9 штук довжиною 1500 мм, діаметром 45 мм кожна, вартість однієї труби складає 26 грн. 47 коп на загальну суму 238 гривень 23 коп, металеву конструкцію раму зварену з металевого швелеру №10 та №12 розміром 1600х1150 мм вартістю 327 грн. 93 коп, а також металеві вироби на загальну суму 189 грн.
На теперішній час все вкрадене у неї майно їй повернуто і вона ніяких претензій до обвинувачених не має. Просить суд призначити їм покарання на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_13 та його законний представник ОСОБА_14 які належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернулися до суду з Заявами, в яких просять суд розглянути дане кримінальне провадження без їх участі. Претензій до обвинуваченого вони не мають, просять призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.( а.с. 18-19).
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, провина обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: Із Протоколу огляду місця події від 18 лютого 2015 року вбачається, що було оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_1 та зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, а також зафіксовано часткову відсутність огорожі та вільний доступ через відсутність фрагменту дерев`яного паркану на територію двору ( а.с.37-38);
Із Протоколу огляду місця події від 03 березня 2015 року вбачається, що було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_6 , виявлені та оглянуті металеві вироби ( а.с.39-40).
Із Висновку судової товарознавчої експертизи від 05 березня 2015 року вбачається, що вартість металевих труб у кількості 9 штук діаметром 45 мм, довжиною 1500мм, придбаних у 2007 році б/в складає 238 гривень 23 коп; вартість однієї металевої рами з швелеру №10, №12 розміром 1600х1150мм, придбаної в 2007 році б/в складає 327 гривень 93 коп ( а.с.42-55)
Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 березня 2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_15 на пред`явлених йому для впізнання фотознімках впізнав ОСОБА_5 , як особу, який у лютому місці 2015 року продав йому металеві вироби( а.с.56);
Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 березня 2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_15 на пред`явлених йому для впізнання фотознімках впізнав ОСОБА_6 , як особу, який у лютому місці 2015 року продав йому металеві вироби( а.с.57);
Із Протоколів пред`явлення речей для впізнання від 20 березня 2015 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 серед пред`явлених їй металевих труб та металевих конструкцій впізнала вкрадені у неї за місцем мешкання металеві труби у кількості 9 штук діаметром 45 мм, довжиною 1500мм, придбані у 2007 році б/в, одну металеву раму з швелеру №10, №12 розміром 1600х1150мм, придбану в 2007 році б/в ( а.с. 62-63);
Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2015 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_5 докладно розповів та показав на двір будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_4 , з якого він та ОСОБА_6 скоїли крадіжку металевих виробів; вказав на двір будинку АДРЕСА_3 ( не жилий) через який він спільно з ОСОБА_6 шляхом вільного доступу увійшли, та скоїли крадіжку 13 лютого 2015 року, 15 лютого 2015 року та 17 лютого 2015 року металевих виробів належних ОСОБА_4 ; вказав на двір будинку АДРЕСА_3 , у який він спільно з ОСОБА_6 шляхом вільного доступу увійшли та скоїли крадіжку 13 лютого 2015 року, 15 лютого 2015 року та 17 лютого 2015 року металевих виробів належних ОСОБА_4 . Також ОСОБА_5 вказав на стіл АДРЕСА_7 , за системний блок якого ОСОБА_5 сховав викрадений у потерпілого ОСОБА_16 11 березня 2015 року мобільний телефон, належний останьому; вказав на двір будинку АДРЕСА_8 , де мешкає ОСОБА_17 , якому він продав викрадений у потерпілого ОСОБА_16 11 березня 2015 року мобільний телефон ( а.с. 108-111)
Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 25 квітня 2015 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_6 докладно розповів та показав на двір будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_4 , з якого він та ОСОБА_5 скоїли крадіжку металевих виробів; вказав на двір будинку АДРЕСА_3 ( не жилий) через який він спільно з ОСОБА_5 шляхом вільного доступу увійшли, та скоїли крадіжку 13 лютого 2015 року, 15 лютого 2015 року та 17 лютого 2015 року металевих виробів належних ОСОБА_4 ; вказав на двір будинку АДРЕСА_3 , у який він спільно з ОСОБА_5 шляхом вільного доступу увійшли та скоїли крадіжку 13 лютого 2015 року, 15 лютого 2015 року та 17 лютого 2015 року металевих виробів належних ОСОБА_4 . Такожвказав на двір будинку АДРЕСА_6 ( де мешкає ОСОБА_15 ), в який він спільно з ОСОБА_5 продали викрадені 13 лютого 2015 року, 15 лютого 2015 року, 17 лютого 2015 року металеві вироби, належні ОСОБА_4 ( а.с. 115-118)
Із Розписки потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що їй повернуті металеві вироби, які були вкрадені у неї за місцем її мешкання ( а.с.143);
Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 квітня 2015 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_13 серед пред`явлених йому на фотознімках осіб впізнав ОСОБА_5 , як особу якого він підозрює в крадіжці у нього мобільного телефону ( а.с. 144).
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При визначенні міри покарання обвинуваченим у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченими, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки , дані про особи обвинувачених.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_5 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодовано спричинену матеріальну шкоду, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_6 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодовано спричинену матеріальну шкоду, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_19 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини,неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».
Суд, призначаючи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
У відповідності до п.10 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18 липня 2013 року « Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх»
«Суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень Глави 29 КПК та розділу Х1 КК. Судам необхідно зважати, що при постановленні вироку щодо неповнолітньої особи вони повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання. Суд має максимально індивідуалізувати покарання, призначаючи його конкретній неповнолітній особі за конкретне кримінальне правопорушення.
Індивідуалізація покарання є важливою вимогою принципового характеру, що передбачає персоніфікацію кримінальної відповідальності: вона настає лише щодо конкретної особи, яка вчинила злочин ( статті 2,18, 50 КК) Тому призначення покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи неповнолітнього та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації».
Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості в період випробування, негативно характеризується за місцем мешкання та навчання, навчається у Слов`янському ПТУ №56, особу винного, а також те, що потерпілі не наполягають на суворій мірі покарання для обвинуваченого, повністю відшкодовано спричинену матеріальну шкоду, як на момент вчинення кримінального правопорушення так і теперішнього часу є неповнолітнім і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі,однак, в мінімальних межах санкцій інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обгрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У тій чи іншій справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише у разі, якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень.
Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_6 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але був звільнений від відбуття покарання, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, негативно характеризується за місцем мешкання та навчання, навчається у Слов`янській ЗОШ інтернаті №1, особу винного, а також те, що потерпілі не наполягають на суворій мірі покарання для обвинуваченого, повністю відшкодовано спричинену матеріальну шкоду, як на момент вчинення кримінального правопорушення так і теперішнього часу є неповнолітнім і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі,однак, в мінімальних межах санкцій інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, його запевнення, що більше ніколи злочинів скоювати не буде, наявність обставин, що пом`якшують йому покарання, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_6 без реального відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому вважає за можливе призначити йому покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 104 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_11 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді позбавлення волі на строк два роки і шість місяців.
За сукупністю вироків, у відповідності до ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_20 призначити шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання, призначеного на підставі Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2015 року - позбавлення волі на строк три роки і шість місяців з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі.
Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання та реального виконання покарання у вигляді позбавлення волі.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався.
Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_5 і етапування його для відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі до Артемівського слідчого ізолятора УДПтСУ в Донецькій області доручити працівникам Слов`янського МВ ( з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області.
Визнати ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді позбавлення волі на строк два роки.
Застосувати ст.ст. 75,76, 104 КК України і у відповідності з цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного за цим вироком з випробуванням на строк два роки, зобов`язавши його не виїздити за межі України на постійне мешкання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально- виконавчої інспекції.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.
Головуючий: суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .