Категорія:ч. 1 ст. 140 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000350 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 січня 2014 року, якою провадження відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину та батьків-пенсіонерів, працюючого лікарем з медицини невідкладних станів Луцького відділення №2 ЕМД КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», раніше не судимого - закрито.
На підставі ст.47 КК України звільнено його від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу КЗ "Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" за умови, якщо він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру трудового колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.
Документи картки виїзду приватної швидкої медичної допомоги ТзОВ «Тарас-Волинь» №№9608,9610 від 02.05.2012 року залишено у матеріалах кримінального провадження.
Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 02.05.2012 року близько 14.30 год., виконуючи свої професійні обов`язки, як лікар приватної швидкої медичної допомоги ТзОВ «Тарас-Волинь», перебуваючи за адресою м. Луцьк, пр. Молоді, 23/5, під час огляду хворого ОСОБА_11 , в порушення функціональних обов`язків та вимог «Клінічного протоколу надання медичної допомоги хворим з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація неускладнена», затвердженого МОЗ України від 21.09.2009 року №681, де зазначено, що «медичний огляд осіб різних вікових груп на стан сп`яніння з метою попередньої діагностики проводиться в медичних закладах», вимог наказу МОЗ України від 01.06.2009 року №370 «Про єдину систему надання екстреної медичної допомоги», де передбачено, що «всі хворі із черепно-мозковою травмою, або підозрою на неї, підлягають госпіталізації, вимог «Протоколу надання медичної допомоги хворим з травматичними епідуральними гематомами», затвердженого Наказом МОЗ України від 25.04.2006 року № 245, згідно з яким «хворих з травмою голови та підозрою на наявність травматичної епідуральної гематоми слід негайно госпіталізувати для обстеження та лікування в нейрохірургічне відділення», неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, не прийняв рішення про госпіталізацію хворого в медичну установу для проведення медичного огляду з метою діагностики та повного медичного обстеження за участю необхідних спеціалістів, надавши останньому медичну допомогу у вигляді дезінтоксикаційної терапії, внаслідок поставленого діагнозу «Алкогольна інтоксикація».
Після погіршення стану здоров`я хворого ОСОБА_11 , того ж дня, о 22.48 год., ОСОБА_9 прибув на повторний виклик, де проводили реанімаційні заходи, однак 02.05.2012 року о 23.35 год. констатовано біологічну смерть ОСОБА_11 .
Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи №23 від 27.06.2013 року смерть ОСОБА_11 наступила від гострої закритої черепно мозкової травми, яка супроводжувалась лінійними зламами кісток склепіння та своду черепа, крововиливами над- та під- мозкові оболонки, та у надіб`я головного мозку, забоєм - набряком та стисканням мозку, що і стало безпосередньою його причиною смерті.
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, а саме в тому, що він, як медичний працівник, неналежно виконував свої професійні обов`язки внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу про направлення провадження до суду першої інстанції на новий розгляд. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_9 вини своєї не визнав, у вчиненому не розкаявся та, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки є лише правом суду, а не обов`язком. На її думку обвинувачений не має права працювати в органах охорони здоров`я, а також займатися медичною практикою.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_9 вважає ухвалу законною і обґрунтованою. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду без змін.
Заслухавши доповідача, який виклав суть справи та доводи апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_7 та її представника, які свою апеляційну скаргу підтримали, обвинуваченого, його захисника та прокурора, які апеляційну скаргу потерпілої заперечили, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, щиро розкаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки трудового колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Згідно роз`яснень, що містяться у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки, яке має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.
Заявлене колективом клопотання має відповідати вимогам ст. 47 КК України, з зазначенням заходів виховного характеру та яким чином буде застосовано до особи і чи зобов`язується вона законослухняною поведінкою та сумлінною працею виправдати довіру колективу.
При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України суд має перевірити чи належним чином оформлено клопотання колективу про передачу особи на поруки та чи зазначені у даному клопотанні конкретні заходи, які будуть застосовані до винного.
Колегія суддів, перевіривши наявні в матеріалах провадження клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та протокол загальних зборів трудового колективу КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 13.01.2014 року встановила невідповідність їх тексту вимогам, які пред`являються до такого роду документів.
Зокрема, у протоколі відсутні відомості щодо точної кількості учасників зборів, а зазначено лише, що були присутні, окрім керівників структурних відділів, члени трудового колективу. Відсутня інформація яка кількість із присутніх виражала бажання заявити клопотання про взяття вказаної особи на поруки. Не вказано, які заходи впливу планується застосувати до обвинуваченого для його виправлення та перевиховання, яким чином трудовий колектив це буде здійснювати, не зазначено відповідальні особи.
Відповідно, суд першої інстанції в повній мірі не перевірив належність оформлення протоколу загальних зборів трудового колективу та клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, що свідчить про передчасність та необґрунтованість рішення суду про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та наявність, визначених кримінальним процесуальним законом, підстав для скасування ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 січня 2014 року про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: