Головуючий суддя 1 інстанції: Букрєй
Доповідач: Музикант С.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2013 року колегія суддів судової
палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого судді: Музиканта С.Л.

суддів: Легостаєва А.А., Кленцаря В.Б.

при секретарі судового засідання:
Шатохіної А.А.

за участю:

прокурора Сухаревої О.В.

захисника ОСОБА_1

засудженої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Донецької області кримінальне
провадження № 219/3947/2013-к, 11кп/219/168/13 по
обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Артемівська Донецької області
українки, громадянки України освіта:
середня - спеціальна, сімейний стан -
одружена, має на утриманні
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
не працюючу, раніше не судиму,
зареєстрована та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296
КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченої
ОСОБА_2 на вирок Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 10 липня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_2 визнано винною у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296
КК України та призначено їй покарання у
виді штрафу 8500 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь потерпілої за рахунок
відшкодування моральної шкоди - 4100 грн.

Згідно вироку суду, під час судового
розгляду встановлено, що 01 березня 2013
року приблизно о 15 годині ЗО хвилин,
ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння в приміщенні
магазину «Марічка», розташованого по
вул. Леваневського,14 м. Артемівська
Донецької області, діючи умисно, з
хуліганських спонукань, грубо
порушуючи громадський порядок, з
мотивів явної неповаги до суспільства,
супроводжуваного з особливою
зухвалістю, в ході виниклого конфлікту
з незначного приводу з продавцями
магазину ОСОБА_4 і ОСОБА_6, стала
висловлюватися в їх адресу нецензурною
лайкою, чим образила і принизила їх
честь та гідність, після чого
спробувала вдарити в обличчя продавця
магазину ОСОБА_6, проте остання від
завданого удару ухилилася, а після
цього ОСОБА_2 зайшла за торговий
прилавок і рукою схопила за волосся
продавця магазину ОСОБА_4, яку стала
тріпати за волосся, а також завдала
останній два удари кулаком правої руки
у ліву сторону обличчя, чим заподіяла
гр. ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді
синця на нижній повіці лівого ока, що
відносяться до легких тілесних
ушкоджень. Ігноруючи вимоги оточуючих
її людей остаточно припинити
хуліганські дії на адресу потерпілої і
інших продавців магазину нецензурною
лайкою, чим образила і принизила їх
честь та гідність. Хуліганські дії
ОСОБА_2 були остаточно припинені
прибутними на місце події нарядом
співробітників Артемівського МВ (по
обслуговуванню міста Артемівськ та
Артемівського району ГУ МВС України в
Донецькій області. У результаті
протиправних дій ОСОБА_2, що тривали
близько 1 години, була тимчасово
припинена діяльність магазину
«Марічка».

В апеляції обвинувачена просить вирок
змінити у зв'язку з тим, що суд
неправильно кваліфікував її дії.
Вважає, що її дії необхідно
кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України.
Крім того просить відмовити у
задоволенні позовних вимог на користь
потерпілої. Звертає увагу на той факт,
що не знаходилась у стані алкогольного
сп'яніння, оскільки медичне обстеження
не проводилось, у зв'язку з чим просить
виключити вказану обставину з вироку.
Крім того судом не в повному обсязі
встановлено усі фактичні обставини, не
з'ясовано направленість іі умислу,
мотиви протиправних дій. Вважає, що
громадський порядок вона не порушила, а
лише нанесла тілесні пошкодження
потерпілій.

Заслухавши суддю-доповідача, думку
учасників судового провадження,
вивчивши матеріали кримінального
провадження, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а вирок суду слід
залишити без змін, з наступних підстав.

Так, не дивлячись на повне невизнання
своєї провини ОСОБА_2, до
інкримінованого нею кримінального
правопорушення, вина її у скоєнні
злочину за обставин, зазначених у
вироку доведена матеріалами справи, і
висновки суду засновані на доказах,
досліджених у ході судового слідства,
яким дана належна оцінка.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані згідно
здобутих доказів правильно.

Доводи ОСОБА_2 про необ'єктивність
розгляду справи судом є
необґрунтованими, оскільки
спростовуються наведеними у вироку
доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 підтвердила у
судовому засіданні, що 01 березня 2013
року вона знаходилася у приміщенні
магазину «Марічка» де працювала у
якості продавця лікером горілчаного
відділу. Біля 15.30 годин у приміщення
магазину зайшла ОСОБА_2, яка
знаходилася у стані алкогольного
сп'яніння та запропонувала їй вийти з
приміщення магазину для з'ясування
стосунків з нею з приводу попереднього
конфлікту з її неповнолітнім сином.
Вона відмовилася виходити пояснивши,
що знаходиться на робочому місці.
ОСОБА_2 стала висловлюватися на її
адресу нецензурною лайкою. На
зауваження продавця ОСОБА_6 належним
чином не реагувала, а продовжувала
висловлювати нецензурні слова на їх
адресу у присутності покупців, після
чого спробувала вдарити рукою ОСОБА_6,
але остання ухилилася від удару. Після
цього ОСОБА_2 зайшла за торговий
прилавок, схопила її (потерпілу) рукою
за волосся на голові, а правою рукою
вдарила два рази у обличчя зліва. В цей
час ОСОБА_8 схватив обвинувачену та
відтягнув від них, але ОСОБА_2
продовжувала висловлюватися на адресу
її та інших продавців у присутності
покупців нецензурною лайкою як до
приїзду міліції, так і в їх присутності.
Хуліганські дії обвинуваченої
протягом години припинили діяльність
магазину.

Показання потерпілої в частині міста,
часу, наявності нецензурної лайки та
фізичного насилля з боку обвинуваченої
відносно потерпілої не суперечать
поясненням ОСОБА_2 та останньою не
оскаржуються.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили
факт виклику оперативної групи до
магазину «Марічка» 01.03.2013 року біля 15.40
годин та пояснили, що прибувши на місце
виявили в приміщенні магазину, вхідні
двері якого були зачинені та блоковані
продавцями магазину, ОСОБА_2, яка
знаходилася в стані алкогольного
сп'яніння та висловлювалася
нецензурною лайкою. На обличчі у
потерпілої були сліди тілесних
ушкоджень.

Показання свідків погоджуються з
показаннями обвинуваченої, потерпілої
в частині часу, місця та підтверджують
факт стану алкогольного сп'яніння
обвинуваченої та припинення
діяльності магазину з причин
конкретних протиправних дій
обвинуваченої.

Факт застосування ОСОБА_2 насилля
відносно потерпілої підтверджується
висновком судово-медичного експерта №
113 від 05.03.2013 року відповідно до якого у
потерпілої виявили тілесні ушкодження
у вигляді синця на нижній повіці лівого
ока, які відносяться до легких тілесних
ушкоджень.

Цей висновок, в сукупності с
показаннями потерпілої та
обвинуваченої, в механізму спричинення
вказаних тілесних ушкоджень
підтверджується у повні протоколом
проведення слідчого експерименту від
24.04.2013 року.

Таким чином, судом в достатньому
ступені встановлені дії обвинувачені
знаходячись у приміщенні магазину у
стані алкогольного сп'яніння, т.т. у
громадському присутності громадян -
продавців та покупців, висловлювалася
нецензурною л, застосувала фізичне
насилля до потерпілої, що спричинило
тілесні ушкодження та тим припинення
нормальної діяльності підприємства.

Відповідно до п. 4 постанови № 10 Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року «Про судову практику у справах про
хуліганство» суди мають
відокремлювати хуліганство від інших
злочинів залежно від спрямованості
умислу, мотивів, цілей винного обставин
учинення ним кримінально караних дій.
Дії, що супроводжувалися погрозою
вбивством, завданням побоїв,
заподіянням тілесних ушкоджень,
вчинені винним щодо сім'ї, родичів,
знайомих і викликані особистими
неприязними стосунками, неправильними
діями потерпілих тощо, слід
кваліфікувати за статтями КК, що
передбачають відповідати за злочини
проти особи. Як хуліганство зазначені
дії кваліфікують лише в тих випадках,
коли вони були поєднані з очевидним для
винного грубим порушенням
громадського порядку, мотивів явної
неповаги до суспільства та
супроводжувались особливою зухвалість
винятковим цинізмом.

Пункт 5 цієї постанови закріплює, що за
ознакою особливої зухвалості
хуліганство може бути визнано таке
грубе порушення громадського порядку,
яке супроводжувалось наприклад,
насильством із завданням потерпілій
особі побоїв або заподіянням тілесних
ушкоджень, знущанням над нею, знищенням
чи пошкодженням майна, зривом масового
заходу, тимчасовим припиненням
нормальної діяльності установи,
підприємства організації, руху
громадського транспорту тощо, або таке,
яке особа тривалий час уперто не
припиняла.

При розгляді цивільного позову
потерпілої судом першої інстанції були
дотримані вимоги
кримінально-процесуального
законодавства.

При визначенні суми відшкодування
моральної шкоди суд першої інстанції
відповідно до ст. 23 ЦК України
обґрунтовано врахував фактичні
обставини у справі, а саме характер
правопорушення скоєно на робочому
місці потерпілої та в присутності
великої кількості людей, ступінь
винності ОСОБА_2 і її матеріальні
можливості. При визначенні розміру
відшкодування суд врахував вимоги
розумності і справедливості.

Колегія суддів приходить до висновку,
що суд, враховуючи зазначені обставини,
правильно визначив розмір моральної
шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_2
на користь потерпілої.

Порушень кримінального процесуального
закону в ході судового слідства у
справі, які могли б бути підставою для
скасування вироку, не має.

За таких обставин суд ухвалив законний
і обґрунтований вирок.

Міра покарання обрано відповідно до ст.
65 КК України.

Підстав для скасування або зміни
вироку немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 404, 405, 407,409 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої
ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 10 липня 2013
року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом трьох місяців з дня її
проголошення.

Колегія суддів Апеляційного

суду Донецької області