АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2220/14-к Номер провадження 11-кп/786/109/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 186 КК.Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:
вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, освіта неповна середня, не працює, проживає в с. Білецьківка Кременчуцького району, раніше судимий:

-25 жовтня 2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.

Покарання призначено у виді позбавлення волі за:

ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік;

ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки;

Остаточно, за сукупністю злочинів, в порядку ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 роки з покладенням обов`язку, передбаченого п.4 ч.1 ст. 76 КК України.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що він 03 жовтня 2014 року близько 12 години, перебуваючи у будинку ОСОБА_8 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, таємно, викрав мобільний телефон «Nokia X-1» з сім-картою, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 195 грн.

7 жовтня 2014 року, ОСОБА_7 , перебуваючи за тією ж адресою, повторно, відкрито заволодів велосипедом «Україна», спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 200 грн. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильності кваліфікації дій та доведеності вини ОСОБА_7 , просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що суд при призначенні остаточно покарання ОСОБА_7 не врахував, що обвинувачений вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2014 року засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, а тому остаточне покарання має бути призначено ОСОБА_7 за правилами, передбаченими ч.4 ст. 70 КК України.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, дослідивши за клопотанням прокурора дані щодо наявності судимості у обвинуваченого, переглядаючи кримінальне провадження у межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин є обґрунтованим, а кваліфікація його дій правильною. Вирок суду в цій частині не оскаржено.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

В ході апеляційного розгляду, колегією суддів за клопотанням прокурора досліджено копію вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2014 року.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнаний винним за ч.3 ст. 185 КК України, покарання призначено у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_7 визнаний винним цим вироком вчинені ним у травні червні 2014 року.

Вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 25 листопада 2014 року, тобто після постановлення останнього вироку.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

За таких обставин, остаточне покарання має бути призначено ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України про що вірно зазначено в апеляційній скарзі прокурора.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Вирок суду підлягає зміні в частині кримінального закону, який підлягає застосуванню при призначенні остаточно покарання ОСОБА_7 .

Окрім цього, в мотивувальній частині вироку суд помилково вказав про вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, як такого, що відноситься до злочинів середньої тяжкості, замість тяжкого злочину у відповідності з приписами ст. 12 КК України.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 405, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області задовольнити.

Вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до покарання призначеного судом першої інстанції 4 роки позбавлення волі.

Остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за правилами передбаченими ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2014 року більш суворим за цим вироком на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 роки з покладенням на нього обов`язку періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В порядку ст. 404КПК України в мотивувальній частині вироку замість вказівки суду про вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, що відноситься до злочинів середньої тяжкості, вважати правильним вчинення ним за вказаною нормою закону тяжкого злочину.

В іншій частині вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення Апеляційним судом Полтавської області.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4