Справа № 573/1389/15-к
Номер провадження 1-кп/573/103/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 14 травня 2015 року за № 0000281, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Білопілля Сумської області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- за ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
12 травня 2015 року близько 10 години, перебуваючи у своєму господарстві по АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення виник намір на здійснення крадіжки шиферу з даху сусіднього будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що власниця будинку відсутня і тривалий час не приїздить до вказаного будинку, а сусідів чи інших осіб, які б могли бачити злочинні дії, на вулиці немає, ОСОБА_4 зі сторони свого подвір`я заліз на дах вищевказаного будинку та почав знімати листи шиферу, які чіпляв за допомогою гачків та підтримуючи мотузкою по дошках спускав на землю у своє господарство, де стояв ОСОБА_7 , якого ОСОБА_4 заздалегідь попросив допомогти йому приймати та складувати вказані листи шиферу, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 .

Вартість одного бувшого у використанні восьмихвильового шиферу на момент вчинення кримінального правопорушення могла складати 63 грн.

Таким чином ОСОБА_4 таємно викрав з даху сусіднього будинку 16 (шістнадцять) листів восьмихвильового шиферу, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1008 грн.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та дав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема, показав, що 12 травня 2015 року близько 10 години, перебуваючи у своєму господарстві по АДРЕСА_1 , вирішив викрасти з даху сусіднього будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 . Скориставшись тим, що власниця будинку відсутня і тривалий час не приїздить до вказаного будинку, а сусідів не має, він зі сторони свого подвір`я заліз на дах вказаного будинку та почав знімати листи шиферу, які чіпляв за допомогою гачків та, підтримуючи мотузкою, по дошках спускав на землю у своє господарство, де стояв ОСОБА_10 , якого він заздалегідь попросив допомогти йому приймати та складувати вказані листи шиферу, запевнивши, що власника будинку не має і будинок належить йому.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, також підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що 12 травня 2015 року була на навчанні та здавала екзамени. Їй зателефонував ОСОБА_8 , чоловік її тітки, та повідомив, що з даху її будинку викрадений шифер. Пізніше дізналась, що крадіжку шиферу вчинив ОСОБА_4 . Шкода ні майнова, ні матеріальна до даного часу їй не відшкодована.

Також вина ОСОБА_4 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, свідок ОСОБА_6 суду показала, що у травні 2015 року ОСОБА_4 запропонував їй придбати у нього бувший у користуванні шифер. Так як їй потрібно було збудувати огорожу у господарстві, то вона погодилась і придбала у ОСОБА_4 16 листів восьмихвильового шиферу за 800 грн. Про те, що шифер крадений, свідок нічого не знала.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що у травні 2015 року ОСОБА_11 попросив його зняти з даху сусіднього нежилого будинку шифер. При цьому ОСОБА_12 йому сказав, що цей будинок належить йому. ОСОБА_7 допоміг зняти з даху 16 листів шиферу. За це ОСОБА_4 дав йому 100 грн.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 12 травня 2015 року ОСОБА_13 повідомив йому, що з даху будинку, який належить його племінниці ОСОБА_9 , розбирають шифер. ОСОБА_8 разом з дільничним інспектором приїхали на місце пригоди і побачили, що до будинку ОСОБА_5 з подвір`я ОСОБА_4 поставлені 2 балки, по яких до низу спускався шифер. Так вони виявили, що шифер з даху будинку викрав сусід ОСОБА_4 .

Вина ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки чужого майна також підтверджується слідуючими письмовими доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 13 травня 2015 року та фототаблицею до нього, під час якого було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки ОСОБА_4 таємно викрав 16 листів шиферу (а.п. 74-76);

-протоколом огляду місця події від 13 травня 2015 року та фототаблицею до нього, під час якого було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , де з подвір`я останнього до будинку АДРЕСА_1 приставлені 2 дерев`яні балки, по яких з даху спускалися ОСОБА_4 листи шиферу (а.п. 71-73);

-висновком товарознавчої експертизи № 1066 від 20 травня 2015 року, згідно якого вартість викраденого майна у ОСОБА_5 становить 1008 грн. (а.п. 67-69);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23 червня 2015 року та фототаблицею до нього з участю свідка ОСОБА_7 , який розказав і показав на місці вчинення злочину, як ОСОБА_4 викрав 16 листів шиферу (а.п. 43-45);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23 червня 2015 року та фототаблицею до нього з участю підозрюваного ОСОБА_4 , який розказав і показав на місці вчинення злочину, як саме він викрав 16 листів шиферу з будинку АДРЕСА_2 (а.п. 43-45);

-протоколом огляду огорожі в господарстві ОСОБА_6 , яка дану огорожу збудувала з 16 восьмихвильових листів шиферу, які придбала у ОСОБА_4 (а.п. 51-55).

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілу ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши письмові докази, які маються у кримінальному провадженні, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно довідки, виданої виконкомом Білопільської міської ради Сумської області, за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, скарги відносно останнього до міської ради не надходили.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, на утриманні має двох малолітніх дітей, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_4 не прийняв жодних заходів для відшкодування потерпілій завданих збитків.

На підставі викладеного суд вважає, що справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт.

Потерпіла ОСОБА_5 заявила до ОСОБА_4 позов про відшкодування майнової шкоди в сумі 1008 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 позов а частині майнової шкоди визнав повністю, в частині моральної шкоди частково, на суму 2000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 викрав у потерпілої ОСОБА_5 майно на суму 1008 грн., тим самим заподіяв їй майнового збитку на зазначену суму, тому позовні вимоги потерпілої підлягають задоволенню у повному обсязі і з ОСОБА_4 необхідно стягнути 1008 грн. майнової шкоди на користь ОСОБА_5 .

Стосовно моральної шкоди, то позов потерпілої суд теж вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдана моральна шкода, яка полягає у перенесених душевних хвилюваннях з приводу втраченого майна, своєю поведінкою обвинувачений лише посилював дані хвилювання, так як до даного часу він не зробив жодних намірів, які б свідчили про те, що він намагається усунути наслідки вчиненого ним злочину, при цьому знаючи, що ОСОБА_5 навчається у вищому навчальному закладі, є сиротою, виховувалась в сім`ї тітки, нею ж і забезпечується матеріально.

На підставі викладеного, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер і обсяг душевних страждань потерпілої, а також і те, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, гідності особи, а тому суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

З обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню в дохід держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 122 грн. 76 коп.

Під час досудового розслідування 16 листів восьмихвильового шиферу були визнані речовими доказами. Але під час судового розгляду встановлено, що ці листи свідком ОСОБА_6 використані для збудування огорожі, тобто на даний час цих листів в натурі немає, тому повернути їх неможливо, так як для цього необхідно розібрати огорожу в господарстві ОСОБА_6 .

Тому суд прийшов до висновку, що шифер восьмихвильовий у кількості 16 (шістнадцять) штук необхідно залишити свідку ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим злочином у виді 240 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1008 (одну тисячу вісім) гривень майнової шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди, а всього 6008 (шість тисяч вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 122 (сто двадцять дві) грн. 76 коп.

Речові докази: шифер восьмихвильовий у кількості 16 (шістнадцять) штук, який зберігається під розпискою у ОСОБА_6 , залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя