Справа № 1-31/2010
В И Р О К

І менем У к р а ї н и

15 січня 2010 року. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Батюка В.В.,

при секретарі Коробовій І.О.

з участю : прокурора Петренко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого , проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого:

в злочинах, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України

в с т а н о в и в :

25.09.2009 року близько 18 годин ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкоголького спяніння та знаходячись в будинку, № 9, що розташований на вул. Лісова, 9, в с. Бервиця Броварського району, Київської області, та нележить на праві особистої власності ОСОБА_2, де у нього виник злочинний умисел направлений на крадіжку мобільного телефону марки «Нокіа 3110», що належить останній. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_1 близько 19-ої години цього ж дня перебуваючи у веранді вказаного будинку та пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, викрав мобільний телефон «Нокіа-3110» вартістю 120 гривень 00 копійок, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_2 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього продовжуючи свою злочинну діяльність 25.09.2009 року близько 22-ої години ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного спяніння з метою викрадення чужого майна проник на територію домоволодіння № 9, що розташоване по вулиці Лісовій в с. Бервиця Броварського району Київської області та належить на праві особистої власності ОСОБА_2, де із порогу вказаного будинку викрав алюмінієву каструлю ємкістю 40 літрів вартістю 240 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв останній матеріальної шкоди на вказану суму.

В предявленому обвинуваченні в таємному викраденні чужого майна при викладених обставинах , ОСОБА_1 повністю визнав себе винним. Показав, що 25.09.09 близько 18 години він перебуваючи стані алкогольного спяніння зайшов в гості до своєї сусідки ОСОБА_2, який він інколи допомагає по господарству. Він в неї був близько години, ходив по подвірю, а також декілька раз заходив в будинок. Близько 19 години він перебував в будинку і коли ОСОБА_2 вийшла на вулицю то побачив, що вона залишила у веранді на столі свій мобільний телефон марки «Нокіа». В цей момент він забрав його і положив собі в праву кишеню штанів і пішов додому.

Дома в сараї він випив ще близько 200 гр. горілки і будучи в стані алкогольного спяніння в нього виник умисел викрасти у гр. ОСОБА_2 каструлю яка стояла на порозі в будинок. Цього ж дня близько о 22 годині він прийшла знов до домоволодіння гр. ОСОБА_2. , переліз через деревяний паркан і проник на територію домоволодіння, підійшов до крильця, викрав алюмінієву каструлю і пішов до себе додому. Дані речі він хотів продати, але не продав, бо не було кому.

Через декілька днів він дізнавсь, що гр. ОСОБА_2 викликала до себе міліцію та написала з даного приводу заяву, тому він злякався та повернув їй 29.09.2009 року викрадену каструлю та викрадений телефон В скоєному щиро розкаюється.

Від дослідження письмових та інших доказів по справі підсудний відмовився, визнавши свою вину повністю в предявленому обвинуваченні та розмір цивільного позову. Тому суд визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та матеріалів справи, які його характеризують.

З цього приводу підсудному та учасникам судового розгляду судом розяснено вимоги ст. 299 КПК України, про те, що вони позбавлені права посилання на докази, які судом не досліджувалися, в апеляційній інстанції.

Оцінюючи в їх сукупності, зібрані в результаті їх дослідження в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні таємного викрадення чужого майна(крадіжки) та крадіжки вчиненої повторно доведена повністю і його дії суд кваліфікує відповідно за ч.1 та за ч.2 ст.185 КК України.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, конкретні обставини справи.

До обставин, що помякшують покарання суд відносить щире каяття підсудного та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

До обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд відносить в стані алкоголького спяніння.

Тому, враховуючи всі вищевикладені обставини , суд вважає , що виправлення і перевиховання ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, а міра покарання йому повинна бути обрана у виді обмеження волі.

Цивільний позов не заявлений, речові докази- залишити в користуванні власника.

На підставі викладеного, керуючись ст..65 КК України ,ст.ст. 323,324, 331, 332 КПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №10 від 06.11.2009 року суд

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у злочині, передбаченому , ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

Визнати ОСОБА_1 винним у злочині, передбаченому , ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі в кримінально-виконавчій установі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_1 обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі в кримінально-виконавчій установі на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного основного покарання з річним строком випробовування і покладенням на нього обовязків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання роботи та навчання, періодично зявлятись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити без змін- підписку про невиїзд з постійного місця проживання .

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа 3110», алюмінієву каструлю ємкістю 40 літрів вважати переданими ОСОБА_2

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя Батюк В.В.