Справа № 1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
квітня 2007 року Глибоцький
районний суд Чернівецької області

у складі:
головуючого судді Цуренка В.А.

при
секретарі Оршевській
С.М.

за
участю прокурора Васьовчика
І.В.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу по
обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя села Кам'янка
Глибоцького району Чернівецької області, українця, з середньою освітою,
непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 164 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2 будучи раніше не судимим став на шлях вчинення злочину проти особистих
прав людини.

Так,
підсудний ОСОБА_2, згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області
від 15 листопада 2005 року і виконавчого листа № 2-733 від 29 листопада 2005
року зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх видів
його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2005 року до досягнення дитиною
повноліття.

Проте,
ОСОБА_2 працюючи по найму, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості і
отримуючи грошові доходи, злісно ухилявся від сплати аліментів. В результаті
чого станом на березень 2007 року у нього виникла заборгованість по сплаті
аліментів в розмірі 2383,78 грн., з яких він на даний час сплатив тільки 700
грн.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненому визнав повністю і
показав суду, що дійсно згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької
області від 15 листопада 2005 року він зобов'язаний сплачувати аліменти на
користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої
доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Після вступу рішення в законну силу він не сплачував
аліменти, через те, що в нього виник борг перед іншими громадянами. Він дійсно
перебував на обліку в центрі зайнятості, працював по найму і мав грошові
доходи. У вчиненому щиро кається. Заборгованість по аліментах зобов'язується
ліквідувати протягом двох місяців.

Потерпіла
ОСОБА_1 в судовому засіданні показала суду, що згідно рішення Глибоцького
районного суду Чернівецької області від 15 листопада 2005 року ОСОБА_2
зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак з того часу
аліменти не сплачував, хоча їй відомо, що він мав доходи. Вона неодноразово
зверталася з вимогою сплачувати аліменти. Після порушення кримінальної справи
із зазначеної заборгованості сплатив 700 грн. Просить суд ОСОБА_2 суворо не
карати.

Крім
повного визнання вини самим підсудним, його вина у вчиненому повністю доведена
показами свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, даними ними на досудовому
слідстві, оголошеними і обговореними в судовому засіданні, а також іншими
зібраними по справі доказами, а саме:

· заявою
ОСОБА_1 від 24 березня 2007 року про те, що ОСОБА_2 не сплачує аліменти на
утримання доньки; (а.с.7);

· довідкою
Глибоцького РЦЗ про отриману допомогу по безробіттю в сумі 1317,40 грн.; (а.с.19)

· копією
виконавчого листа № 2-733 від 29 листопада 2005 року, з якого видно, що ОСОБА_2
зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, 04 квітня 2002 року народженця, у розмірі 1/4 частини усіх
видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2005 року до досягнення дитиною
повноліття; (а.с.17)

· довідкою-розрахунком
відділу Державної виконавчої служби в Глибоцькому районі Чернівецької області
про розмір нарахованих аліментів (а.с.18).

Аналізуючи
всі обставини справи, докази зібрані по справі в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що у вчиненому підсудним ОСОБА_2 є склад злочину передбачений ч.1 ст.
164 КК України - тобто, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи
вид та міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого, всі обставини справи, особу винного, позитивну характеристику по
місцю проживання, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, його майновий
стан, а також те, що до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Як
пом'якшуючі покарання обставини суд визнає, повне визнання вини, щире каяття у
вчиненому.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_2
можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити йому міру
покарання із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням його від
відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, з
покладенням на нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання
є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових
злочинів.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 299, 323, 324, 431 КПК України , суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і
призначити йому міру покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування
призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного
іспитового строку не вчинить нового злочину, та на підставі ст. 76 КК України
зобов'язати його: не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На вирок
суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через
Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 15-ти діб з дня його
проголошення всіма учасниками процесу.