Справа № 11-124/2008 Головуючий І інстанції: Приліпко В.М.
категорія - ч.1 ст. 172 КК України Доповідач: Трейтяк О.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2008 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Чернігівської області у складі:

головуючого ТРЕЙТЯК О.П.

суддів БОРИСЕНКА І.П., СЕРДЮКА
О.Г.

при секретарі ОЛІЙНИК О.М.

з участю прокурора ШВАБ Л.В.

засудженогоОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області
від 14 грудня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженець с. Стрільники,
Бахмацького району, Чернігівської області, українець, громадянин України, з
неповною середньою освітою, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх
дітей, працюючий приватним підприємцем, мешканець АДРЕСА_1, раніше не судимий,

засуджений за ч.
1 ст. 172 КК України - до штрафу в сумі 510 грн.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 81
КПК України.

Судом ОСОБА_1було засуджено за скоєння грубе порушення
законодавства про працю при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_1, являючись приватним підприємцем,
організував у м. Бахмач службу «ІНФОРМАЦІЯ_2» по наданню послуг по перевезенню
пасажирів та багажу на таксі вАДРЕСА_2, в яку об'єднав приватних підприємців,
які мають в своєму користуванні автотранспорт. Для організації реєстрації
замовлень, ведення журналу реєстрації замовлень, ведення абонентських карток,
ОСОБА_1, умисно, грубо порушуючи вимоги п. 6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України, згідно
якого трудовий договір з фізичною особою укладається з обов'язковим додержанням
письмової форми та ст. 241 КЗпП України, якою передбачено, що у разі
укладання трудового договору між працівником і фізичною особою, фізична особа
повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи
зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі
зайнятості за місцем свого проживання, використовував працю фізичних осіб. З 01
листопада 2006 року прийняв на роботу в якості диспетчераОСОБА_2 і з 28 грудня
2006 року ОСОБА_3. При цьому письмові трудові договори з останніми не укладав і
в Бахмацькому районному центрі зайнятості їх не реєстрував. В подальшому,
ОСОБА_1, продовжуючи грубо порушувати законодавство про працю, а саме ст. 48
КЗпП України, згідно якої, роботодавець заводить на всіх працівників, які
працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад 5
днів трудові книжки та заносить до них відомості про роботу, ОСОБА_1 на
працюючихОСОБА_2 та ОСОБА_3 трудові книжки не завів, записи до них не вносив,
внаслідок чого, потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили трудовий стаж в розмірі
відповідно 5 та 3 місяці.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе
порушення трудового законодавства, ОСОБА_1 після початку роботи ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, порушив вимоги ст. 50 КЗпП України, відповідно до якої нормальна
тривалість робочого часу не повинна перевищувати 40 годин на тиждень, істотно
змінив дані умови праці, зобов'язавши потерпілихОСОБА_2 та ОСОБА_3 працювати
цілодобово, через добу з одним вихідним днем між змінами. Цим ОСОБА_1 також
порушив вимоги ст. ст. 59, 70 КЗпП України, якими передбачено, що тривалість
перерви в роботі між змінами має бути не меншою подвійної тривалості часу
роботи в попередній зміні (включаючи і час перерви на обід), а тривалість
щотижневого безперервного відпочинку повинна бути не менш як 42 години.

Крім того, ОСОБА_1 грубо порушуючи вимоги ст. 106 КЗпП
України, якою передбачено, що надурочно відпрацьований час оплачується у
подвійному розмірі, доплат гр. гр.ОСОБА_2. та ОСОБА_3 за фактично
відпрацьований понадурочний час не проводив, чим завдав шкоду їх інтересам
-ОСОБА_2. в розмірі 5 194,70 грн., а ОСОБА_3 - 3 231,68 грн..

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить провести по справі
повне судове слідство, вирок скасувати та постановити новий вирок, яким
виправдати його за відсутністю в його діях складу злочину. Вважає вирок
незаконним, висновки суду про доведеність його вини такими, що не відповідають
фактичним обставинам справи, а досудове та судове слідство по справі однобічним
та неповним. Вважає, що суд розглянув справу упереджено та не об'єктивно,
оскільки, на його думку, суддя підлягав відводу оскільки перебував у дружніх
стосунках з працівниками прокуратури, які проводили перевірку по справі..
Вказує, що суд, всупереч вимогам ст. 334 КПК України, у вироку не зазначив
мотивів, з яких він відкинув докази, які спростовують його вину. Так, у вироку
не наведені письмові пояснення ОСОБА_3, не надана оцінка суперечливим показам
потерпілоїОСОБА_2, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5Крім того, вважає, що журнал
реєстрації замовлень, який був по справі визнаний речовим доказом, не має
відношення до справи, оскільки стосується періоду з 14.07.2007 р. по 31.08.2007
р. Також вважає беззаперечним доказом відсутності в своїх діях складу злочину
той факт, що ОСОБА_2 з 25.03.2005 року зареєстрована приватним підприємцем.
Зазначає, що місцевий суд при розгляді справи не в повному обсязі усунув
недоліки, на які було вказано в ухвалі апеляційного суду від 19.07.2007 року,
щодо неконкретності пред'явленого йому обвинувачення.

В судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_1
відмовився давати показання згідно вимог ст.63 Конституції України.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, яка вважала,
що вирок суду необхідно скасувати, а справу направити для додаткового
розслідування в зв'язку з неповнотою досудового слідства, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція
підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і
особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи,
виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують
обвинуваченого.

Згідно ст. 64 КПК України, при провадженні досудового
слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають
доказуванню: подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення
злочину); винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину;
обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину; характер і розмір шкоди,
завданої злочином.

Відповідно до ст.374 КПК України вказівки суду, який
розглянув справу в апеляційному порядку, є обов'язковими для органів дізнання і
досудового слідства при додатковому розслідуванні і суду першої інстанції при
повторному розгляді справи.

Ці вимоги кримінально-процесуального закону органом
досудового слідства не дотримані, а суд під час розгляду справи не звернув
відповідної уваги на помилки органу досудового слідства.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів

У
Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1задовольнити частково.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області
від 14 грудня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на додаткове
розслідування прокурору Бахмацького району Чернігівської області.

Запобіжний західОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд з
місця постійного проживання.

Судді:

БОРИСЕНКО І.П. ТРЕЙТЯК О.П. СЕРДЮК О.Г.