Справа № 1-325/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2011 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: Бутельської Г.В.

при секретарі: Нетесі С.М.

за участю прокурора: Ахалшенішвілі Н.Є.

адвоката: ОСОБА_1

потерпілих: ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, не працюючого, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше неодноразово судимого, останній раз 01.06.2001 року Кіровоградським райсудом Кіровоградської області за ст.101 ч.3, ст.206 ч.2, ст.140 ч.1, ст.42 КК України строком на 6 років позбавлення волі, звільнився 26.12.2006 року по відбуттю строку покарання, проживаючого без реєстрації: с. Клинці, вул. Колгоспна, 22, Кіровоградського району та області,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.129, ч.2 ст.146 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_4 вчинив погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Крім цього, ОСОБА_4 вчинив незаконне позбавлення волі, вчинене щодо двох осіб таке, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань.

Злочини вчиненні за наступних обставин.

17 квітня 2011 року біля 01.00 год. ОСОБА_4, з метою погрози вбивством, через незачинене вікно проник до приміщення квартири АДРЕСА_1, де перебуваючи в стані алкогольного спяніння, діючи умисно, переслідуючи намір на погрозу вбивством ОСОБА_2, вчинив психологічний вплив на потерпілу. Так, з метою залякування, зайшовши в кімнату, де спала потерпіла, приставив до шиї потерпілої ніж, який приніс з собою, від чого остання прокинулась та став висловлювати на адресу потерпілої численні погрози щодо позбавлення її життя. Переслідуючи злочинний намір щодо реальності своїх дій, ОСОБА_4, застосовуючи ніж спричинив ОСОБА_2, тілесні ушкодження у вигляді: на передній поверхні шиї в нижній третині зправа рана, зліва рани з садном, в правій ключичній ділянці, синець в лівій підочній ділянці, які згідно висновку експерта №586 від 28.04.2011 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 17.04.2011 року в період часу з 01.05 год. по 04.15 год., ОСОБА_4, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, діючи умисно, маючи намір на незаконне позбавлення волі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, застосовуючи до потерпілих примус та фізичне насильство, обмежуючи останніх в свободі пересування, позбавивши їх засобів звязку, всупереч волі потерпілих незаконно утримував їх в одній із кімнат вказаного будинку, двері якого були зачинені на ключ та перешкоджав вільному пересуванню. В цей період часу ОСОБА_4, постійно погрожував потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_3, фізичною розправою та ножем, який приніс з собою, розмахуючи ним перед обличчям потерпілих, таким чином залякавши потерпілих, подолавши їх волю. При цьому, під час відбирання мобільного телефну у потерпілої ОСОБА_2С,, з метою психологічного впливу, залякування та примусу не чинити опір наніс останній удар рукою в обличчя. Після чого, подолавши волю потерпілої ОСОБА_2, застосував до потерпілої ОСОБА_3 фізичну силу, штовхнувши останню на диван та наказавши не чинити опір. Таким чином, сприймаючи дії ОСОБА_4 реально, переживаючи за своє життя та здоровя, переносячи фізичні страждання, потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали реальної можливості чинити опір ОСОБА_4 та були незаконно позбавленні волі щодо вільного пересування.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив покази дані на досудовому слідстві, не заперечив проти фактичних обставин справи, просив суд оголосити його покази дані на досудовому слідстві, згідно яких вказав, що 16.04.2011 року у вечірній час він знаходився дома, де з родиною святкували день народження його племінниці. На даному святі він випив близько 0,5 л. горілки. Після чого, близько 00.30 год. 17.04.2011 року, маючи при собі ніж він прийшов до будинку №95, що по вул. Червоногвардійській в м. Кіровограді, де проживає ОСОБА_2, з якою раніше проживав у цивільному шлюбі. Побачивши, що вікно квартири №3, де проживає потерпіла відчинене, він заліз через нього в середину квартири. Коли зайшов до спальної кімнати побачив, що потерпіла та її син сплять. Після чого, він дістав з кишені ніж, що приніс із собою, та приставив його до шиї ОСОБА_2, а лівою рукою в цей час затулив рот потерпілої. Від цього потерпіла прокинулась і стала вириватись, порізавшись об лезо ножа. Також зазначив, що в цей час до кімнати забігла мати потерпілої ОСОБА_3, яка побачивши в його руках ніж стала його заспокоювати. Памятає, що вимагав у ОСОБА_2 мобільний телефон щоб вона не мала змоги комусь зателефонувати і викликати на допомогу. Не памятає щоб бив потерпілу, але коли запитав від чого у неї гуля над лівим оком, потерпіла відповіла, що це він її ударив у кімнаті. Крім цього, зазначив, що 18.04.2011 року близько 01.00 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, повторно прийшов до будинку ОСОБА_2, але потрапити до будинку не зміг. Коли постукав у вікно, до вікна підійшла ОСОБА_3, яка повідомила, що ОСОБА_2 не має вдома. Потім він знову прийшов до будинку ОСОБА_2, перелізши через огорожу постукав у вікно. В той час коли до вікна підійшла ОСОБА_3 він став кричати, що вбє її доньку за те, що вона не відповідає на його телефонні дзвінки і не бажає з ним спілкуватись. Також зазначив, що дійсно потерпілих утримував у квартирі, не давав їм вільно пересуватись, тримаючи у руках ніж. Ствердив, що забрав у ОСОБА_2 мобільний телефон щоб вона не могла подзвонити та викликати на допомогу. Пізніше ніж він віддав потерпілій. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Вина ОСОБА_4 у вчинених злочинах підтверджується такими доказами:

- даними в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_2, яка показала, що ОСОБА_4 знає приблизно 4-5 років. Підтримувала з ним дружні стосунки, потім зустрічались та проживали разом приблизно 2 роки. До події, що сталась 17.04.2011 року періодично з підсудним зустрічалась, разом не проживали. Вказала, що 16.04.2011 року вона з дитиною лягла спати, її матір перебувала в іншій кімнаті. Приблизно біля 01.00 год. 17.04.2011 року вона відчула біль в області шиї від чого прокинулась і побачила перед собою ОСОБА_4, який був з ножем в руках, це її злякало і вона стала кричати «мама». В цей час в кімнату забігла мати та стала у Шпильвого запитувати, що він тут робить. ОСОБА_4 після цих слів схватив матір за руку і посадив на диван біля неї. Зазначила, що підсудний постійно тримав в руках ніж говорячи, що вбє та що більше вони не жильці. Також підсудний запитував кого першого вбити, при цьому постійно перед очима махав ножем, також запитував яку ногу їй відрізати першою. Потім став требувати щоб вони віддали йому телефони, щоб не мали змоги зателефонувати в міліцію. Оскільки вона не хотіла віддавати телефон, підсудний її ударив рукою в ліву частину обличчя. Також зазначила, що весь цей час вони плакали та просили ОСОБА_4 щоб він їх не чіпав і не поробив каліками. Підсудний утримував їх в кімнаті приблизно 4 години, постійно погрожуючи. Потім проснувся син, підсудний коли це побачив заховав ніж, і вони змогли вийти на кухню, ОСОБА_4 став себе вести спокійніше. Коли вони були на кухні, підсудний їй сказав щоб вона його провела з хати, але вона йому відмовила, мотивуючи це тим, що у нього є ніж. Після цих слів ОСОБА_4 ніж віддав їй, потім вона його провела на вулицю. В цей час ОСОБА_4 сказав, що якщо вона не буде відповідати на його дзвінки і смс-повідомлення то він її вбє, зазначивши, що в цей раз він просто побавився. Також зазначила, що підсудний коли до них прийшов знаходився в станів алкогольного спяніння, діставав якийсь згорток з паперу і говорив, що йому необхідно прийняти дозу. У квартиру підсудний потрапив через незачинену кватирку, двері у будинку були зачиненні на ключ, вона проснулась від того, що ОСОБА_4 водив ножем по шиї. У неї були на шиї тілесні ушкодження, футболка була у крові, рани вона лікувала сама. Також вказала, що мати на колінах просила ОСОБА_4 їх відпустити, від нього не можливо було втекти, підсудний постійно говорив, що їх вбє та був дуже агресивний, його погрози вона сприймала реально, боялась. Такі погрози були неодинокі, до цього випадку з березня місяця вона зверталась приблизно 5 разів із заявами до міліції. Від цивільного позову відмилась, вказавши, що їй від підсудного нічого не потрібно;

- даними в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_3, яка показала, що вночі 17.04.2011 року біля 00.40 почула крик доньки, від чого проснулась. Коли забігла в кімнату до доньки і включила світло побачила, що ОСОБА_2 сиділа на дивані, на її шиї була кров, ОСОБА_4 стояв біля неї з ножем у руках, вона стала йому говорити, що він тут робить, чому він заліз у будинок. Після цих слів підсудний штовхнув її за руку, від чого вона сіла на диван. Потім ОСОБА_4 потребував мобільний, коли донька замешкалась з мобільним він її ударив. ОСОБА_4 був в стані алкогольного спяніння, розмахував ножем, говорячи при цьому кому першому відрізати голову. Вона стала плакати, просити щоб він їх не чіпав, після цих слів підсудний ударив її колодкою ножа по губах. Зазначила, що коли проснувся онук, то підсудний трохи заспокоївся, він їх утримував десь до 04.30 год. ранку. Потім ОСОБА_4 залишив ніж і пішов, вони відразу викликали міліцію. Також вказала, що на другий день біля 02.00 год. ночі ОСОБА_4 знову до них прийшов, стукав у вікна, говорив, що ОСОБА_2 йому не відповідає на телефонні дзвінки, що якщо її побачить то відріже голову, відсидить а потім на її могилі буде пити горілку. Від цивільного позову відмовилась, вказавши, що від підсудного їй нічого не потрібно, просила щоб підсудний залишив її сімю в спокої. Зазначила, що в той вечір була дуже налякана, дії Шпильвого сприйняла реально бо він був дуже агресивний, пяний, постійно говорив, що заріже та переживала за онука, перенесла нервовий стрес;

- оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_5, яка показала, що підсудний є її сином. З його розмови вона зрозуміла, що ОСОБА_2 не бажає з ним спілкуватись, разом проживати і виховувати їх сина. Вказала, що з ОСОБА_2 ОСОБА_5 перебував в громадянському шлюбі до 2009 року. Про те, що в ніч на 17.04.2011 року ОСОБА_5 проник до квартири ОСОБА_2 та погрожував їй і її матері фізичною розправою, при цьому мав при собі ніж вона дізналась від працівників міліції. Їй також не було відомо, що підсудний повертався до квартири ОСОБА_2 і залякував її матір, що розправиться з донькою;

- протоколом огляду місця події від 17.04.2011 року (а.с.11-13);

- протоколом огляду місця події від 19.04.2011 року (а.с.14-18);

- протоколом виїмки від 14.05.2011 року (а.с.76);

- протоколом огляду предметів від 03.06.2011 року (а.с. 77);

- протоколом очної ставки від 21.04.2011 року (а.с.92-93);

- протоколами відтворення обстановки та обставин події від 09.06.2011 року (а.с.94-96, 97-98);

- висновком експерта №586 від 28.04.2011 року (а.с.100-104);

- висновком експерта №363 від 17.05.2011 року (а.с.111-115);

- висновком експерта №114 від 20.05.2011 року (а.с.116-121);

Таким чином, сукупність наведених доказів свідчить про повну доказаність вини підсудного ОСОБА_4 у вчиненні погрози вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, а також у вчиненні незаконного позбавлення волі, вчинене щодо двох осіб таке, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань.

Суд кваліфікує діяння підсудного ОСОБА_4 за ч.1 ст.129, ч.2 ст.146 КК України.

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від заявлених цивільних позовів відмовились.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Підсудний вчинив злочин невеликої тяжкості та середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена.

Обставинами, помякшуючими покарання підсудного, суд визнає щире каяття.

Обставиною, обтяжуючою покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи помякшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу винного, тяжкість вчиненого злочину, суд вважає що виправлення підсудного ОСОБА_4 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.321-324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.129, ч.2 ст.146 КК України і призначити покарання за ч.1 ст.129 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік за ч.2 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з 20 квітня 2011 року.

Міру запобіжного заходу на апеляційний період залишити тримання під вартою.

Речові докази по справі, а саме мобільний телефон «Самсунг С 5230», що зданий до камери зберігання речових доказів при Ленінському ВМ, повернути ОСОБА_2, як їй належний. Всі інші речові докази по справі знищити.

Судові витрати у сумі 2376 грн. 22 коп. віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб, через даний суд, з моменту його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Г. В. Бутельська