УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
травня 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Ігнатюка
О.В.

суддів Шилової
Т.С. , Колокольнікової Н.М.

за
участю прокурора Єлфімова
І.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за апеляцією засудженого на вирок Вишгородського районного
суду Київської області від 06 березня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком
Вишгородського районного суду Київської області від 06 березня 2007 року
засуджено:

ОСОБА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м.
Києва, мешканця АДРЕСА_1, не працюючого, раніше не судимого,

- за
ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від
відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на один рік.

Відповідно
до ст.
76 КК на засудженого покладені обов'язки: не виїжджати за межі України
на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи, навчання та періодично з'являтися в ці органи
для реєстрації.

Згідно з
вироком засудженого визнано винним у скоєні злочину за такими обставинами.

04
листопада 2006 року ОСОБА_1
, перебуваючи в м. Києві поблизу Куренівського ринку, у невстановленої слідством особи за 100 грн.
придбав 2 пакети з подрібненою маковою соломкою з метою у подальшому
використати її для приготування наркотичного засобу - опію ацетильованого для
власного вживання без мети збуту. Дані пакети з маковою соломкою ОСОБА_1 поклав в багажне відділення автомобіля „
Форд-сієра" д.н.з. НОМЕР_1. 06.11.2006 року коли ОСОБА_1 рухався по автодорозі Київ-Овруч з с Нові Петрівці
Вишгородського району Київської області в напрямку м. Києва,
автомобіль було в період часу з 3 до 4 години зупинено працівниками
міліції, які в присутності понятих
виявили та вилучили у нього з автомобіля пакети з висушеною маковою соломкою
масою 280 та 320 г.

На вирок
надійшла апеляція від засудженого ОСОБА_1 ,
який просить вирок суду скасувати,
а його звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст.
309 КК України. Обґрунтовуючи своє прохання засуджений посилається
на те, що
він вину у
вчинені злочину визнав

Справа №
11-527/2007р. Головуючий
в 1-й інстанції: Божок С. К.

Категорія ст.
309 ч.1 Доповідач:
Шилова Т.С.

повністю, розкаявся, добровільно звернувся
до лікувального закладу
та пройшов курс лікування.

На
апеляцію надійшло заперечення від помічника прокурора Вишгородського району
Київської області Медведської О.Г., яка просить відмовити у задоволенні апеляції , а вирок залишити без змін.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора, який просив залишити вирок без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція не підлягає
задоволенню, а вирок зміні чи скасуванню
за таких підстав.

Правильно
проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності та давши їм належну
оцінку, суд дійшов обґрунтованих
висновків про винність ОСОБА_1 в
незаконному придбанні, зберіганні та
перевезенні наркотичних засобів без мети збуту за викладених у вироку
обставинах та ці обставини і правильність кваліфікації його дій ніким не
оспорюється.

Покарання
засудженому призначено у відповідності з вимогами ст. 65
КК України з урахуванням тяжкості злочину,
особи засудженого, обставин, які пом'якшують та обтяжують покарання. Судом
також обгрунтовано засудженого звільнено від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Посилання
засудженого на те, що на нього
поширюється дія ч. 4 ст. 309 КК України не відповідає вимогам закону.

Так, згідно з ч. 4
ст. 309 КК України, особа,
яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування
від наркоманії, звільняється від
кримінальної відповідальності за дії,
передбачені ч. 1 цієї статті.

У
відповідності зі ст. 1 Закону України „ Про заходи протидії
незаконному обігу наркотичних засобів,
психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними"
особою, хворою на наркоманію, визнається така особа, якій у встановленому порядку медичним
закладом встановлено діагноз „наркоманія". Під наркоманією у цьому законі
розуміють хворобливий психічний стан,
зумовлений хронічною інтоксикацією внаслідок зловживання наркотичними
засобами і який характеризується психічною та фізичною залежністю від них.

Як
вбачається з показань засудженого в судовому засідання ( а.с. 92-94) він не хворіє на наркоманію, не відчуває залежність від наркотичних
засобів та лікувався лише для того, щоб
запевнити себе, що він не є наркотично
залежною людиною.

Згідно
довідки Київського міського лікувально-консультативного центру № 21 від 06
лютого 2007 року ОСОБА_1 пройшов добровільне лікування з 01.12.2006р.
по 29.12.2006р. Діагноз: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання
опіатів, синдром залежності.

Таким
чином, встановлено, що ОСОБА_1 не хворіє на наркоманію, а тому суд правильно не застосував до нього
вимоги ч. 4 ст. 309 КК.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних
справах Апеляційного суду Київської області;-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Вишгородського районного суду Київської області від 06 березня
2007 року щодо нього без змін.