Провадження №1-в/447/834/14
Справа №447/3895/14-к

У Х В А Л А
іменем України

14.01.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника Держівської ВК №110 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві Львівської області у режимі відеоконференції справу про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Кіровське АР Крим, українця, громадянина України, раніше судимого,-

в с т а н о в и в :

Вироком Турійського районного суду Волинської області від 03.09.2010 року ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст. 186, ст. 71 ч.1, 72 КК України до 6 років 4 місяців позбавлення волі , рахуючи цей строк з 17.02.2010 року.

Адміністрація Держівської виправної колонії №110 клопоче про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 мотивуючи тим, що засуджений відбув 3/4 частини терміну, призначеного судом покарання, довів своє виправлення. За час відбування покарання допустив три порушення режиму утримання , за що притягався до дисциплінарної відповідальності, чотири рази заохочувався правами начальника установи.

Суд, вислухавши пояснення представника установи, засудженого, перевіривши матеріали справи, заслухавши висновок прокурора, який заперечив проти подання адміністрації установи, вважає що подання не може бути задоволене з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжкого злочину, у вчиненому не розкаявся, так як вину свою не визнає.

Як вбачається з матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 , за час відбування покарання допустив три порушення встановленого порядку відбування покарання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності, чотири рази заохочувався правами начальника установи. На момент розгляду справи невідбута частина покарання становить ще 1 рік 05 місяців 03 дні.

30.07.2012 року рішенням адміністративної комісії Держівської ВК №110 ОСОБА_5 визнаний таким, що не стає на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм ст.ст. 100,101 КВК України. 14.05.2013 року рішенням адміністративної комісії Держівської ВК №110 ОСОБА_5 визнаний таким, що не став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм ст. 82 КК України.

За час відбуття покарання перебував на профілактичному обліку як схильний до порушень встановленого порядку відбування покарання, з якого знятий 24.12.2012 року, та на профілактичному обліку як схильний до втягування представників адміністрації колонії у неслужбові стосунки та як схильний до вживання і розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин, з якого знятий рішенням адміністративної комісії 21.10.2014 року.

До засудженого ОСОБА_5 раніше 29.07.2003 року застосовувалось умовно-дострокове звільнення, 22.10.2009 року було замінено невідбуту частину покарання виправними роботами строком на два роки, однак на шлях виправлення він не став та продовжив вчиняти нові злочини.

Враховуючи вищенаведене, ступінь тяжкості та характер вчинених засудженим ОСОБА_5 злочинів, його відношення до вчинених злочинів, суд вважає передчасним застосування умовно-дострокового звільнення, оскільки судом не здобуто переконливих доказів з приводу того, що засуджений довів своє виправлення, тому на даний час ще є необхідність у належному вивченні його особи при подальшому відбутті кримінального покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :
Засудженому ОСОБА_5 відмовити в умовно-достроковому звільненні з місць позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом 7-ми діб після її оголошення, через районний суд.

Суддя: ОСОБА_1