справа 274/1465/15-к провадження: 1-кп/0274/229/15
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.06.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бистрик, Бердичівського району, громадянки України, українки, з середньою освітою, неодруженої, на утриманні має малолітню дитину, непрацюючої, раніше несудимої, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 ч.1 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_4 ; потерпілої ОСОБА_5 ; обвинуваченої ОСОБА_3 -
В С Т А Н О В И В:
10.02.2015 року близько 13 години у ОСОБА_3 , яка перебувала в гостях у своєї знайомої ОСОБА_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, таємно викрала цифрову фотокамеру „ Nikon Coolpix L27 вартістю 1000 грн., споряджену флеш-картою на 2 Гб. вартістю 100 грн., яка знаходилась в кімнаті на столі, та мобільний телефон „ Nokia 202 вартістю 1200 грн., споряджений сім-картою „Київ стар вартістю 25 грн., на рахунку якої було 10 грн., який знаходився на дивані в кімнаті вітальні.
Всього ОСОБА_3 викрала майна належного ОСОБА_5 на загальну суму 2335 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ст. 185 ч. 1 КК України, тобто крадіжку.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 свою вину в скоєні злочину визнала повністю. По суті обвинувачення пояснила, що з потерпілою були добрі стосунки. 10.02.2015 року вона прийшов до потерпілої в гості, де на столі побачила цифровий фотоапарат, який таємно викрала. На дивані лежав мобільний телефон, якого вона також викрала. Вказані речі поклала собі в куртку. Потім повідомила потерпілій, що необхідно йти у справах, і залишила помешкання.
Фотоапарат здала до ломбарду. На вимогу потерпілої наступного дня телефон повернула. Вчинила злочин, оскільки терміново потрібні були кошти. Коли викрадала майно, то потерпіла пішла робити чай. Фотоапарат здала за 250 грн. На даний час віддала потерпілій 600 грн. У скоєному щиро розкаялась.
Крім повного визнання вини обвинуваченою, її винуватість підтверджується показами потерпілої та матеріалами кримінального провадження, а саме:
показами потерпілої ОСОБА_6 яка пояснила, що обвинувачена її кума, стосунки добрі. 10.02.2015 року обвинувачена прийшла до неї в гості. Це було біля 10 години. Вони спілкувалися, пили чай. Потім потерпіла почала збиратися до бабусі. Телефон лежав на дивані, фотоапарат на столі. Обвинувачена сказала, що їй треба йти і пішла. Коли потерпіла повернулася додому, то виявила зникнення речей. Вона одразу зателефонувала до обвинуваченої, однак та спочатку заперечувала крадіжку. Потім визнала вину. В день крадіжки обвинувачена питала в неї про вартість фотоапарату. Наступного дня обвинувачена принесла телефон. Також на даний час повернула 600 грн. Обвинувачена пояснила, що їй треба були гроші. На суворості покарання потерпіла не наполягає;
протоколом огляду місця події від 03.03.2015 року, відповідно до якого в приміщенні Бердичівського МВВС був оглянутий мобільний телефон „ Нокіа 202, який було викрадено у потерпілої ( т.1 а. п. 16-17 );
протоколом огляду предмету від 04.03.2015 року, відповідно до якого був оглянутий договір № 058-15007884 від 10.02.2015 року укладений між ОСОБА_7 та ПТ „ Ломбард-Скарбниця №25". Предметом кредиту був фотоапарат, який обвинувачена викрала у потерпілої ( т.1 а. п. 23 );
довідкою вартості від 12.03.2015 року, відповідно до якої встановлено вартість викраденого у потерпілої майна ( т.1 а. п. 28 ).
Дослідивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна.
Призначаючи міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин середньої тяжкості, особу винної, яка характеризується позитивно, раніше несудима, молода за віком, на утриманні має малолітню дитину.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч.1 п.п. 1,2 КК України помякшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, що буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат немає.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374 КПК України, суд, -
визнати винуватою ОСОБА_3 у скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази: мобільний телефон „ Нокіа 202 з сім-картою „ Київ стар, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , залишити потерпілій;
Договір № 058-15007884, укладений між обвинуваченою та ПТ „ Ломбард-Скарбниця №25", залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1