Провадження №11-кп/772/192/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника цивільного відповідача ОСОБА_11

обвинуваченої ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за № 0000184 за апеляційними скаргами: потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , представника Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Перша ОСОБА_11 , на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року, яким,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Демидівка Жмеринського району Вінницької області, гр. України, освіта середня спеціальна, розлучена, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судима, -

засуджена за ст.286 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 роки. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_12 звільнено від призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки. Застосовано вимоги п.п.2,3,4 ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 3539.52 грн.; на користь потерпілої ОСОБА_8 510грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. витрат на правову допомогу, 50000 грн. моральної шкоди; на користь потерпілого ОСОБА_7 510грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. витрат на правову допомогу, 10000 грн. моральної шкоди

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Перша на користь потерпілої ОСОБА_8 4413.83 грн. матеріальної шкоди, 14616 грн. моральної шкоди; на користь ОСОБА_13 10455 грн. матеріальної шкоди, 99490грн. моральної шкоди.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в:

21 липня 2014 року о 17 год. 40хв. ОСОБА_12 , керуючи технічно справним автомобілем Заз, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись в правій смузі руху по вул. Київській в м. Вінниці, в напрямку центру, в районі будинку №16 (б) по вул.. Тарногородського, порушуючи п.п.12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, в момент об`єктивної появи у її полі зору велосипедистів ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , які рухались попереду її автомобіля в попутному напрямку, не вжила своєчасних заходів, для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, не обрала безпечного інтервалу, внаслідок чого допустила наїзд на вказаних велосипедистів. В результаті цієї дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_14 загинув на місці, ОСОБА_7 отри мав тяжкі тілесні ушкодження.

В своїх апеляційних скаргах потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ставлять питання про зміну вироку, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, та постановлення нового вироку, яким призначити ОСОБА_12 покарання у виді 5 років реального позбавлення волі. Просять також стягнути на їх користь моральну шкоду в сумі , відповідно ОСОБА_8 200000 грн., ОСОБА_7 50000 грн.

В своїй апеляційній скарзі представник Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Перша просить скасувати вирок суду в частині стягнення з ПрАТ СК Перша на користь ОСОБА_7 10455грн. матеріальної шкоди, 99490грн. моральної шкоди та прийняти нове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_7 10455грн. матеріальної шкоди, 522.75 грн. моральної шкоди. На його думку суд безпідставно стягнув з товариства на користь ОСОБА_7 99490 грн., оскільки порушив ст.26-1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Заслухавши доповідача, пояснення потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 , які підтримали свої апеляції, представника страхової компанії Перша ОСОБА_11 , який підтримав свою апеляцію, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляції потерпілих, обвинувачену ОСОБА_12 та її адвоката ОСОБА_10 , які просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали судового провадження, та доводи апеляцій, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченої, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга страхової компанії Перша підлягає до задоволення, апеляційні скарги потерпілих підлягають задоволенню частково.

Дане кримінальне провадження розглянуто у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_12 свою вину у інкримінованому їй злочину визнала повністю, та не заперечувала як і інші учасники судового провадження про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються.

Допитана в судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_12 свою вину в скоєні дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої одна особа загинула, інша отримала тяжкі тілесні ушкодження, визнала повністю та дала аналогічні покази, які вона давала в суді першої інстанції.

Допитані в судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також підтвердили свої покази, які вони давали в суді першої інстанції, вказавши на м`якість призначеного ОСОБА_12 покарання та призначення їй покарання у виді реального позбавлення волі.

Суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_12 за ст. 286ч.2 КК України, як порушення правил безпеки руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого та тяжке тілесне ушкодження. Юридична кваліфікація дій ОСОБА_12 також ні ким не оспарюються.

Розглядаючи справу в межах апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_12 , суд в порушення вимог ст. 65 КК України, через яку реалізуються принципи законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та інші обставини, що впливають на призначення покарання, а тому призначив покарання, яке є недостатнім для виправлення ОСОБА_12 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_12 від відбування покарання з випробовуванням, у своєму вироку посилається на дві обставини, які пом`якшують покарання. Зокрема, мова йде про її щире каяття, та часткове відшкодування завданої потерпілим шкоди. Також суд прийняв до уваги, що ОСОБА_12 раніше не судима, вчинила необережний тяжкий злочин, має на утриманні неповнолітню дитину і те, що вона вагітна.

Але з такою думкою погодитись не можна.

Щире каяття серед іншого ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, характеризується щирим її осудом, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, готовністю підлягати кримінальній відповідальності. ОСОБА_12 визнала свою провину, критично оцінює свою протиправну поведінку, але в той же час наполягає на тому, що під час керування своїм автомобілем, вона втратила свідомість, і їй не відомо яким чином вона скоїла наїзд на велосипедистів. Зазначає також, що за кермом автомобіля вона провела цілий день, і що раніше в неї вже був аналогічний випадок, коли вона, керуючи автомобілем, втрачала свідомість. Така позиція обвинуваченої безумовно ставить під сумнів щирість її каяття.

Стаття 66 КК України передбачає добровільне відшкодування завданого збитку або усунення завданої шкоди. Відповідно до вироку суду, та пояснень ОСОБА_12 , в ході апеляційного розгляду, вона тільки частково відшкодувала завдану нею шкоду, що теж свідчить про її небажання виправити ту негативну ситуацію, яку вона створила своїми протиправними діями.

Таким чином по даному кримінальному провадженню відсутні обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України. Не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду перебування ОСОБА_12 в стані вагітності. На думку суду апеляційної інстанції часткове відшкодування шкоди, наявність неповнолітньої дитини, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, може бути враховано лише такими, що характеризує особу винної.

Враховуючи викладене, обставини скоєного злочину, його тяжкість, негативні наслідки (смерть однієї особи та спричинення тяжких тілесних ушкоджень іншій), суд апеляційної інстанції вважає, що призначене ОСОБА_12 покарання є м`яким. Відповідно до ст. 65 КК України, роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання його слід призначити у виді реального позбавлення волі в мінімальній межі, передбаченої санкцією ч.2ст. 286 КК України, враховуючи при цьому вище викладені обставини, що характеризують ОСОБА_12 як особистість.

Щодо вимог потерпілих в частині повного стягнення з ОСОБА_12 певних сум у відшкодування моральної шкоди необхідно вказати наступне. Розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат(їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Смерть людини взагалі неможливо визначити будь-яким грошовим еквівалентом. Але при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Безумовно, злочинні дії ОСОБА_12 завдали потерпілим значні фізичні та моральної страждання, порушили їх нормальні життєві зв`язки. На думку суду з обвинуваченої ОСОБА_12 необхідно стягнути на користь ОСОБА_8 70000 грн., на користь ОСОБА_7 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Ці суми є більш адекватними глибині їх душевних та фізичних страждань.

Щодо вимог страхової компанії. Згідно вироку суду зі страхової компанії Перша судом на користь ОСОБА_7 стягнуто 99490 грн. у відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 26-1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів страхувальником відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відповідно до вироку суду з ПрАТ СК Перша на користь ОСОБА_7 стягнуто 10544 грн. у відшкодування матеріальної шкоди. Таким чином розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_7 , має складати 522.75 грн.

Застосування закону, який не підлягає застосуванню, призвело до призначення ОСОБА_12 покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, є підставою для скасування вироку та постановлення нового вироку судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407ч.3, 409, 413, 414, 420 КПК України , суд -

у х в а л и в :
Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 задовольнити частково. Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Перша ОСОБА_11 задовольнити повністю.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року в частині призначеного ОСОБА_12 покарання скасувати через застосування закону, який не підлягає застосуванню, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 покарання за ч.2ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 70000 грн.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Перша на користь ОСОБА_7 522.75 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді :

З оригіналом згідно