ЄУН 331/2931/15-к
Провадження № 1-кп/331/255/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«07» травня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який має судимості:
- 29.06.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. ст. 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі; постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.09.2011 року звільнений від відбування покарання на підставі п. «а» ст. 3 Закону України «Про амністію» від 28.07.2011 року;
- 17.09.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ст. 69 КК України до штрафу в сумі 510 гривень, штраф сплачений;
- 08.10.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
- 29.09.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
- 26.02.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 301, ч. 3 ст. 301, ст. ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , який раніше неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, відповідних висновків для себе не зробив та, після ухвалення відносно нього вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2015 року, знову вчинив злочин за наступних обставин.
Далі, 30 березня 2015 року, о 18 годині 00 хвилин, в ході проведення працівниками міліції огляду місця події, а саме: кімнати для огляду ув`язнених Запорізького СІЗО, у ОСОБА_4 були виявлені та вилучені: паперовий згорток, склеєний скетчем, в якому знаходився фрагмент полімерного шприцу одноразового застосування та речовина сіро-зеленого кольору рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № 566 від 02.04.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною), загальна маса якого, в перерахунку на суху речовину становить 21,8872 г.
Вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_4 , діючи навмисно, незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту, для власного вживання, до моменту його огляду працівниками міліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив суду, що 30 березня 2015 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, він разом з іншими ув`язненими був виведений на прогулянку до подвір`я Запорізького СІЗО. Під час прогулянки він знайшов паперовий згорток. Відкривши свою знахідку, він побачив, що в згортку знаходиться фрагмент медичного шприцу та наркотичний засіб марихуана. З метою подальшого особистого вживання наркотичного засобу, що знаходився у згортку, він залишив його при собі, поклавши до кишені своїх брюк. Після прогулянки в кімнаті обшуку ув`язнених Запорізького СІЗО було проведено його огляд, в ході якого у нього був виявлений та вилучений знайдений ним наркотичний засіб, який він зберігав при собі з метою особистого вживання.
Крім того додав, що він щиро розкаюється у вчиненому, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки та зобов`язався в подальшому подібні дії не вчиняти.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експерта та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.
Обвинувачений ОСОБА_4 має судимості, які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, вчинив злочин середньої тяжкості після ухвалення відносно нього вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2015 року, має постійне місце проживання, за місцем тримання під вартою характеризується з позитивного боку, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має стабільного джерела доходу, не одружений, дітей на утриманні не має, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину, під час проведення обшуку його речей не чинив опір працівникам міліції, а добровільно видав наркотичний засіб, який зберігав при собі, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки.
Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , як стійко орієнтовану на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння злочинів, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих підстав вважає за необхідне призначити йому покаранняв межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 71 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2015 року і призначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 26 січня 2015 року, відповідно до вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2015 року (а.п. 37-39).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який знаходиться під вартою з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1