Справа № 345/4833/14-к
Провадження № 11-кп/779/120/2015
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Калуського міськрайонного суду від 30 грудня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000956 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Калуського міськрайонного суду від 20.01.2012 року за ч. 3 ст. 185, 69, ч. 2 ст. 185, 70 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

в с т а н о в и л а :
вироком Калуського міськрайонного суду від 30 грудня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у виді 5 місяців арешту.

Міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання змінено на тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Вирішено питання про речові докази у відповідності з ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеним вироком суду прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України 1 рік позбавлення волі. В доводах апеляційної скарги прокурор вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Як встановлено судом першої інстанції, 13.10.2014 року близько 02.00 год. обвинувачений ОСОБА_7 , маючи непогашену та незняту судимість, перебуваючи на території господарства ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 таємно, повторно, проник в приміщення житлового будинку та викрав майна всього на суму 1 668 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та скасувати оскаржуваний вирок, доводи обвинуваченого, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вказаних у вироку обставин відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на належно досліджених й правильно оцінених доказах, не оспорюються і апеляційному перегляду згідно ст. 404 КПК України не підлягають.

Що стосується покликання прокурора на м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання та неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК України загальними принципами призначення покарання, є призначення покарання в межах санкції статті КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, з врахуванням положень загальної частини КК України, а також ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, згідно зазначеної статті призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам вказаної статті, тому доводи прокурора про необґрунтоване прийняття судом рішення про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, на думку суду належним чином не обгрунтовані та безпідставні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання врахував тяжкість вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття, сприяння у розкритті злочину, відшкодування потерпілому заподіяної шкоди.

Отже, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 судом призначене покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, вирок Калуського міськрайонного суду від 30 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим з часу отримання ним копії ухвали.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2