Справа № 4-70/11
Постанова

17 жовтня 2011 року Суддя Комсомольського міського суду

Полтавської області ОСОБА_1

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову ст. слідчого прокуратури м. Комсомольська про порушення кримінальної справи,

встановив:

11 жовтня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на постанову ст. слідчого прокуратури м. Комсомольська від 06 червня 2011 року, якою на підставі ст.ст. 94-98 КПК України було порушено кримінальну справу за фактом шахрайського заволодіння належним гр. ОСОБА_3 приватним підприємством «Горнотехсервіс» за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Вважаючи, що порушена кримінальна справа стосується його інтересів, як директора та одного із засновників згаданого підприємства, на обгрунтування порушення власних прав та інтересів, ОСОБА_2, посилається на ту обставину, «що будучи позбавленим процесуального статусу у кримінальній справі, не має можливості користуватися процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого з метою свого захисту, оскільки позбавлений права визначатися щодо призначення експертиз у справі, проведення очних ставок, витребування та надання письмових доказів», з огляду на що просить скасувати постанову та зупинити проведення слідчих дій на час розгляду скарги.

Ознайомившись із змістом скарги та вирішуючи питання про те, чи стосується інтересів ОСОБА_2 порушена за фактом шахрайського заволодіння належним гр. ОСОБА_3 приватним підприємством «Горнотехсервіс» кримінальна справа, в чому саме таке порушення його інтересів полягало і які саме законні права та охоронювані інтереси особи було порушено, суд виходить з наступного:

Відповідно до положень ч.3 ст.236-7 КПК України скарга на постанову про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину може бути подана до суду особою, інтересів якої стосується порушена кримінальна справа з достатнім обґрунтуванням порушення прав та законних інтересів відповідної особи.

Наведені ОСОБА_2 обґрунтування з мотивів відсутності можливості користуватися процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого з метою свого захисту /за тієї умови, що він допитаний по справі в якості підозрюваного, а отже, його процесуальний статус є визначеним в сенсі положень діючого КПК України, з законодавчим закріпленням його прав під час здійснення досудового слідства /ст..43-1 КПК України/ не є достатнім обґрунтуванням порушення прав особи в звязку з порушенням кримінальної справи, за тієї умови також, що дії слідчого в разі порушення права підозрюваного, обвинуваченого в т.ч. його права визначатися щодо призначення експертиз у справі, проведення очних ставок, витребування та надання письмових доказів, підлягають оскарженню в порядку ст. 234 КПК України, і не можуть бути підставою для прийняття рішення щодо відкриття провадження з розгляду скарги на постанову про порушення кримінальної справи в контексті вимог ст.236-7 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст.236-7 КПК України, суд,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження з розгляду скарги ОСОБА_2 на постанову ст. слідчого прокуратури м. Комсомольська про порушення кримінальної справи.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1

Копія вірна: Суддя Т.В.Окунь