Номер производства: 11-кп/785/814/15
Номер дела местного суда: 500/22/15-к
Председательствующий в 1-й инстанции ОСОБА_1
АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ОДЕССКОЙ ОБЛАСТИ
23.06.2015 года м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2015 року, яким
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий:
· 02.04.2009 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік;
· 21.10.2010 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 307 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна;
· 17.01.2011 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 та 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до восьми років і одного місяця позбавлення волі з конфіскацією майна; 12.06.2014 року звільнений від відбування покарання за ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 04.06.2014 року на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2014 році»
засуджений за: ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі; ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років і шести місяців позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено чотири роки позбавлення волі; строк покарання обчислений з 15.11.2014 року,
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.
16.09.2014 року, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , з метою викрадення чужого майна, таємно викрав праску «Тефаль» вартістю 1500 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.
19.09.2014 року, знаходячись у тій же квартирі, з метою викрадення чужого майна, ОСОБА_7 таємно викрав пилосос «LG» вартістю 500 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.
У вересні 2014 року він, знаходячись у тій же квартирі, з метою викрадення чужого майна, таємно викрав швейну машинку «Тошиба» вартістю 2500 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Наприкінці жовтня 2014 року він, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , з метою викрадення чужого майна, таємно викрав мангал вартістю 500 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.
31.10.2014 року ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу проник у квартиру АДРЕСА_2 та з метою викрадення чужого майна, таємно викрав з веранди 3 мішка клею «СТ-35» вартістю 270 грн., 1 мішок клею «Стандарт» вартістю 42 грн., 2 банки фарби загальною вартістю 70 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 382 грн.
11.11.2014 року, близько 10 год., знаходячись у квартирі АДРЕСА_4 , з метою викрадення чужого майна, таємно викрав дві золоті обручки вартістю 3536 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.
14.11.2014 року ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, з метою викрадення чужого майна, проник у квартиру АДРЕСА_5 і таємно викрав срібну каблучку з каменем коричневого кольору вартістю 30 грн., срібну каблучку з каменем рожевого кольору вартістю 30 грн., срібну каблучку з малахітом зеленого кольору вартістю 30 грн., срібну каблучку з каменем білого кольору вартістю 30 грн., срібний перстень вартістю 30 грн., мельхіорову каблучку з каменем зеленого кольору вартістю 30 грн., плетений золотий ланцюжок з кулонами у виді сердечка, хрестика та якоря вартістю 400 грн., брошку з бурштину у виді пелюстків у футлярі зеленого кольору вартістю 150 грн., три медичних скальпеля вартістю 50 грн., біжутерію на суму 200 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 980 грн.
В апеляційній скарзі, не заперечуючи встановлені судом фактичні обставини справи, обвинувачений просить пом`якшити покарання, посилаючись на стан здоров`я та наявність обставин, що пом`якшують покарання.
На його думку, суд першої інстанції не врахував, що він повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, є інвалідом 3-ї групи, а потерпіла ОСОБА_11 доводиться йому мачухою і у нього з нею склалися тяжкі особисті стосунки. У зв`язку з цим він просить застосувати дію ст. 69 КК України.
Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, ніким не заперечується та підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, аналіз яким наведений у мотивувальній частині вироку (а.с. 96).
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані судом першої інстанції: за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно; за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував характер суспільної небезпеки вчинених злочинів, характеристику його особи.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав повне визнання своєї вини та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено.
Виходячи з цього, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, а остаточне покарання за сукупністю злочинів призначив у межах, близьких до мінімальної санкції ч. 3 ст. 185 КК України, обґрунтовано не знайшовши підстав для призначення більш м`якого покарання.
При цьому, суд апеляційної інстанції зважає на те, що обвинувачений раніше був тричі судимий і ці судимості не погашені, а злочини за оскаржуваним вироком він вчинив через три місяці після звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, на підставі закону про амністію.
На думку суду апеляційної інстанції, це свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення, а доводи його апеляційної скарги є безпідставними.
За таких обставин колегія суддів вважає, що міра покарання обвинуваченому обрана відповідно до ст. 65 КК України правильно, тому підстав для його пом`якшення шляхом застосування ст. 69 КК України, не знаходить.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -
ухвалив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2015 року, відносно нього, - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4