Справа №1-3/2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2007 року. Машівський
районний суд Полтавської області в складі:

головуючого -судді: Кравець С. В.

при секретарі: Кульчицькій І.М.

з участю: прокурора: Ряднина В.В.

захисника: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Машівка кримінальну справу про звинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Чапаївка Диканського району Полтавської
області, українця, громадянина України, освіта вища,
військовозобов'язаного, не депутата, розлученого має на утриманні 1
неповнолітню дитину, не працюючого, жителя
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно договору
від 27.09.2005 року ( додаток № 1 ), на підставі накладної № 39 від 27.09.2005 року (додаток № 2) та акту прийому-передачі майна
від 27.09.2005 року (додаток № 3 ) ОСОБА_1 передав у власність
Полтавському АБ «Полтава-банк»
в рахунок погашення заборгованості по нарахованим
відсоткам та комісійним по кредитним договорам № 2126 від 25.03.2005 року, №
1874 від 30.03.2004 року, № 1930 від 07.06.2004 року, № 2181 від
23.05.2005 року, № 2227 від 02.08.2005 року, частково
суми основного боргу по кредитному договору № 2126 від 25.03.2005 року,
заборгованості за оренду нежитлового приміщення майно: зерно пшениці 4 класу в
кількості 600 тон загальною вартістю 240 000 грн.; сою в кількості 300 тон
загальною вартістю 30 000 грн.; ячмінь фуражний в кількості 100 тон
загальною вартістю 52 000 грн., всього на загальну суму 592 000 грн.

Отримане у
власність АБ «Полтава банк» майно: зерно пшениці 4 класу в кількості 600 тон
загальною вартістю 240 000 грн.; сою в кількості 300 тон загальною вартістю 30
000 грн.; ячмінь фуражний в кількості 100 тон загальною вартістю 52 000 грн.
було передано на відповідальне зберігання
до СТОВ «Поділ» згідно договору схову від 27.09.2005 року ( додаток № 4 ), акту
прийому-передачі від 27.09.2005 року ( додаток № 5 ) та накладної № 282 від
27.09.2005 року ( додаток № 6 ) та довіреності СТОВ «Поділ» № 459 645
ЯКТ (додаток № 7 ).

Відповідно до
договору схову від 27.09.2005р. зберігач - СТОВ «Поділ», не мав права продавати або іншим способом відчужувати передане
на зберігання майно без його письмової згоди, а також зберігач не має
права використовувати передане йому на зберігання майно у своїй господарській
діяльності.

Незважаючи на
умови договору схову, директор СТОВ «Поділ» ОСОБА_1, неналежним чином виконуючи
свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, порушуючи умови
договору схову від 27.09.2005р. про відповідальне зберігання зернових, не
передбачаючи можливість не повернення витраченого майна, але свідомо
припускаючи, що частину майна він не зможе повернути, письмово не оформивши
дозвіл власника майна АБ «Полтава-банк», витратив частку чужого майна, яке було
йому ввірене: пшеницю в кількості 590 тон на суму 236 000 грн., сою в кількості 250 тон на суму 250 000 грн., 33 тони
ячменю на суму 17 160 грн., на потреби господарства, а саме на оплату
заробітної плати працівникам, орендної плати за використання земельних часток
(паїв), на придбання паливно-мастильних матеріалів, посівного матеріалу,
розраховуючи, що він зможе повернути зернові культури із нового урожаю, але
вчасно майно не повернув, чим завдав АБ

2

«Полтава-банк» матеріальну шкоду на суму 503 160 грн., що в 3031 разів
перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і являється тяжкими
наслідками.

В судовому
засіданні підсудній ОСОБА_1 вину в пред'явленому звинуваченні визнав повністю і
пояснив суду, що з 01.04.2004 по 14.08.2006 року працював директором СТОВ
«Поділ». З 26.03.2004р. по 01.04.2004р. заключав
договори кредиту з АБ «Полтава-банком».
В 2005 році, в рахунок погашення заборгованості передав банку зерно пшениці -
600 т, сою - 300 т, ячмінь фуражний - 100 т. Після цього, з АБ «Полтава-банк»
був укладений договір схову, переданого майна по якому СТОВ «Поділ»
зобов'язувалося зберігати передане майно, і не мало права відчужувати без згоди
банку. Але, оскільки, йому необхідно було розраховуватись за електроенергію, за
користування паями, платити заробітну
плату, купляти корм худобі, тому він частково реалізував вказане майно, але розраховував,
що зможе повернути борг з нового урожаю. Позов не визнає, оскільки по рішенню
господарського суду Полтавської області від 08.06.2006 року зі СТОВ «Поділ» стягнуто
503 160 грн. збитків за неналежне виконання умов договору схову.

Допитаний в
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 показав, що з ОСОБА_1
27.09.2005 року був укладений договір схову, згідно якого СТОВ «Поділ»
зобов'язувалося зберігати передане майно, а саме: 600 т зерна, 300 т сої, 100 т
ячменя. В письмовому порядку ОСОБА_1 до «Полтава-банку»
з проханням реалізувати вказане майно не
звертався, ніякі листи не направляв, а розпорядився ним на власний розсуд
в порушення законодавства. Позов підтримує в повному обсязі, і просить стягнути
з ОСОБА_1 та СТОВ «Поділ» в солідарному порядку матеріальну шкоду в розмірі 503
160 грн.

Допитана в
судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що працювала головним бухгалтером
СТОВ «Поділ» з дня заснування товариства. СТОВ «Поділ» заключив договір кредиту
з «АБ «Полтава-банк» на суму 5 млн.
грн., з яких 3 800 000 було передано «Полтава-банку»
за борги попереднього товариства, а на решту придбавалась техніка, тварини та
інше необхідне товариству. Коли вона приїжджала за звітами, то бачила, що
охорону здійснювала банківська охорона. Про те, чи відчужувався урожай 2005
року не пам'ятає, але стверджує, що якщо проводились якісь операції, то
обов'язково складалися бухгалтерські документи. ОСОБА_1 кошти від реалізації
майна, не міг обертати на свою користь, всі кошти йшли на потреби господарства.

Допитана в
судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що постійно працювала в СТОВ
«Поділ» завідуючою током та кладовщиком.
Весною, приїхав представник «Полтава-банку»
ОСОБА_6 і повідомив, що зерно, яке було реалізовано з току знаходилося в
заставі банку. Зерно з току реалізовувалось і кошти йшли на погашення
заборгованості по паям та заробітну плату. Всі операції проходили по
відомостях, тобто складалися внутрішньогосподарські документи, які підшивалися
до звітів. Скільки саме було продано зерна не пам'ятає, але при реалізації був
присутній і директор. Охорону території
здійснювала охоронна фірма «Сават» та інколи була охорона банку. Коли реалізовувала
зерно, то не знала, що воно належить банку, оскільки їй ніхто цього не
повідомляв.

Допитаний в
судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що в Полтавському акціонерному банку
«Полтава-банк» він працює з 24.01.2006 року. В лютому 2006 року він приїхав на
тік с Кустолово-Суходілка
Машівського району до ОСОБА_1 з метою перевірки стану збереження майна:
пшениці, ячменю, сої, в ході якої було встановлено наявність близько 30 т
ячменю, 20 т сої та 8 т пшениці. В результаті перевірки, яка була проведена в
присутності завідуючої током було складено відповідний акт. ОСОБА_1 пояснив, що
передане йому на збереження майно, він використав на потреби господарства, хоча
дозволів в «Полтава-банку»
на це він не брав. Охорону вказаного майна забезпечував ОСОБА_1. Допитаний в
судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що з 2005 року по квітень-травень
2006 року він працював сторожем тракторної бригади в ОСОБА_1. Заробітну плату
отримував і в грошовій і натуральній формі. Крім повного визнання підсуднім
своєї вини та показів свідків, його вина в скоєному злочині підтверджується
іншими зібраними в ході досудового слідства доказами, які всебічно досліджені
та належно оцінені судом, а саме:

1) протоколом
огляду від 29.03.2006р. в ході якого були вилучені бухгалтерські документи СТОВ
«Поділ» (а.с. 48 т. 1);

3

2)
аудиторським висновком від
04.04.2006р. в ході якого встановлено, що СТОВ «Поділ» не були виконані
умови Договору схову від 27.09.2005р. (а.с. 52-54 т.1);

3)
протоколом № 1 від 19.03.2004р.
зборів засновників СТОВ «Поділ», з якого вбачається, що директором вказаного товариства був призначений ОСОБА_1 (а.с. 55 );

4)
статутом СТОВ «Поділ» в якому
визначена мета та предмет діяльності товариства (а.с. 56-70 т. 1);

5)
протоколом виїмки від 10.05.2006р.,
в ході якої були вилучені копії кредитних справ СТОВ «Поділ» в АБ «Полтава-Банк» (а. с. 76 - 77
т.1);

6)
копіями договорів про передачу
майна в рахунок погашення заборгованості та схову від 27.09.2005р. (Додаток № 1,4) між СТОВ «Поділ» та АБ «Полтава-банк» з якого
вбачається, що в рахунок погашення заборгованості по кредитним договорам № 2126
від 25.03.05р., № 1874 від 30.03.05р., № 1930 від
07.06.2004р., № 2181 від 23.05.2005р., № 2227 від 02.08.2005р. та частково по договору № 2126 від 25.03.2005р. заборгованості за оренду
нежитлового приміщення, СТОВ «Поділ» зобов'язувався передати зерно пшениці 4
класу в кількості 600 тон загальною вартістю 240 000 грн.; сою в кількості 300 тон загальною вартістю 30 000 грн.;
ячмінь фуражний в кількості 100 тон загальною
вартістю 52 000 грн., всього на загальну суму 592 000 грн.( а.с. 169, 170-171
т.1 );

7)
копіями актів прийому-передачі майна
від 27.09.2005р.( Додаток № 3,5 ), згідно яких СТОВ «Поділ» передало, а АБ «Полтава-банк» прийняв належне йому на праві
власності майно, а саме зернові по договору від
27.09.2005р. (Додаток № 1 ) ( а.с. 174, 175 т.1);

8)
копією накладних № 39, 282 від
27.09.2005р.,( Додаток № 2, 6 ), з яких вбачається, що АБ «Полтава-банк» прийняло від СТОВ «Поділ» 600 т пшениці, 300 т сої та 100 т
ячменю ( а.с. 177, 178 т.1);

9)
копіями кредитних договорів № 2126
від 25.03.05р., № 1874 від 30.03.05р., № 1930 від 07.06.2004р., № 2181 від 23.05.2005р., № 2227 від 02.08.2005р., № 2126 від
25.03.2005р., предметом якого був кредит для СТОВ «Поділ» у вигляді кредитної
відновлювальної лінії ( а.с. 135-138, 78-79, 118,119-120,149-152,157-160
т.1);

10) висновком судово-економічної експертизи № 742 від
18.12.2006р., з якої вбачається, що відповідно до
договору схову від 27.09.2005р. від АБ «Полтава-банк» до СТОВ «Поділ» передано на відповідальне зберігання 600 т зерна пшениці
4 класу на суму 240 000 грн., 300 т сої на суму
300 000 грн., 100 т ячменю фуражного на суму 52 000 грн., всього на загальну
суму 592 000 грн. ( а.с. 39-43 т.2 ).

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.
367 КК

України, як службова недбалість,
тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов'язків через
несумлінне ставлення до них, що заподіяло тяжкі наслідки охоронюваним законом правам,
свободам та інтересам АБ «Полтава-банк».

Вирішуючи питання про обрання міри покарання підсудному, суд, відповідно до
вимог ст. 65 КК України враховує ступінь
тяжкості вчинених злочинів, обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання,
дані про його особу.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному, суд визнає те, що він
раніше не судимий, розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю
злочину.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудного суд не вбачає.

До даних про особу підсудного суд відносить те, що за місцем роботи ОСОБА_1
характеризується з позитивної сторони, а також те,
що він має на утриманні неповнолітню дитину.

Взявши до уваги всі обставини по справі та дані про особу підсудного, суд
вважає за необхідне застосувати до нього покарання у
вигляді позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з розпорядженням товарно-матеріальними
цінностями в межах санкції статті, без штрафу, але звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.
75 КК України, з покладенням обов'язків,
передбачених ст. 76 КК України, оскільки вважає, що його виправлення можливе
без ізоляції від суспільства.

4

По справі заявлено цивільний позов
АБ «Полтава-банк» на суму 503
160 грн., в задоволенні якого суд вважає необхідно відмовити, оскільки рішенням
Господарського суду Полтавської області від
08.06.2006р. вимоги позивача про стягнення зі СТОВ «Поділ» заборгованості по
договору схову від 27.09.2005р. в розмірі 503 160 грн. задоволені в повному
обсязі. Твердження ж представника позивача, про відсутність коштів у
товариства на погашення заборгованості і необхідності в зв'язку з цим стягнути
їх з ОСОБА_1 правового значення по справі немає, оскільки з цього приводу вже є
рішення суду.

Речових доказів та судових витрат по справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст. 367 ЮС України і призначити йому покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років
позбавлення волі, з позбавленням права займати посади пов'язані з
розпорядженням товарно-матеріальними цінностями строком на 2 (два ) роки, без
застосування штрафу.

У відповідності
зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням
строком на 2 (два) роки.

Зобов'язати
ОСОБА_1 відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку повідомляти
орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично
з'являтися в орган кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку
про невиїзд.

В задоволенні
позовних вимог АБ «Полтава-Банк»
-відмовити.

Постанову про
накладення арешту на майно ОСОБА_1 -скасувати.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з моменту
його проголошення.