АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0001025 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001025 відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 263 КК України.

Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладені лише фактичні обставини кримінальних правопорушень та їх правова кваліфікація і відсутнє формулювання обвинувачення, та таким чином ОСОБА_9 не висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 263 КК України, і за результатами досудового розслідування він до цього часу має статує підозрюваного, у зв`язку з чим судове провадження відносно нього є неможливим.

Крім того, в обвинувальному акті не зазначено відповідний поштовий індекс за місцем проживання підозрюваного та всупереч вимогам закону вказані відомості про висновки експертів (номер, дату, результат), які можуть ________________________________________
Справа №11-кп/796/316/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Категорія: ст. 314 КПК України Доповідач ОСОБА_1
бути доказами у кримінальному провадженні і мають надаватися суду на відповідній стадії судового провадження.

Також суддя в ухвалі вказав, що і реєстр матеріалів досудового розслідування складений з порушенням вимог ст. 109 КПК України, оскільки в реєстрі процесуальних дій зазначені протоколи, а в реєстрі процесуальних рішень - доручення, довідки, повідомлення та клопотання; внесено до реєстру процесуальних рішень і ухвалу суду про обрання запобіжного заходу від 04.11.2014 року, як ухвалу суду, а не слідчого судді, і її реквізити не містять прізвище слідчого судді, та аналогічним чином цю ухвалу внесено і в реєстр заходів забезпечення кримінального провадження, при цьому в останньому також безпідставно вказана і картка фізичної особи - платника податків ОСОБА_9 , та зазначені в реєстрі реквізити обвинувального акта про його погодження прокурором, а не про затвердження.

І за наявності таких недоліків обвинувального акта суд визнав неможливим призначення судового розгляду та прийняв рішення про його повернення прокурору.

На вказану ухвалу прокурор у провадженні прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , за своїм змістом, відповідає зазначеним вимогам ст. 291 КПК України і до нього додано усі необхідні додатки за винятком цивільного позову, який під час досудового розслідування не заявлявся.

Крім того, зазначає, що твердження суду, про те, що обвинувальний акт всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не містить формулювання обвинувачення, не відповідає дійсності, оскільки в обвинувальному акті мається твердження про вчинення певною особою ( ОСОБА_9 ) кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 та ч. 1 ст. 263 КК України, а саме зазначено, що: «В своїй сукупності ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 та ч. 1 ст. 263 КК України».

З приводу інших посилань суду щодо невідповідності обвинувального акта вимогам норм КПК України, то, як вказує апелянт, вони не є законними підставами для прийняття судом рішення про повернення обвинувального акта прокурору.

Тому, на думку апелянта, оскаржувана ухвала Деснянського районного суду м. Києва не відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, тобто постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також потерпілої та її представника адвоката ОСОБА_7 , які не підтримали апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.

Згідно вказаної норми Закону, обвинувальний акт, зокрема, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому обвинувачення, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 взагалі не містить формулювання висунутого йому обвинувачення, а викладені лише фактичні обставини, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування, та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю закону України про кримінальну відповідальність, при цьому наявна вказівка на те, що ОСОБА_9 саме підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Таким чином, оскільки обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 та ч. 1 ст. 263 КК України, прокурором, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, взагалі не висунуто, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, і вважає обґрунтованим рішення про повернення його прокурору для усунення недоліків, як це передбачено п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

А тому посилання прокурора на те, що обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, що знайшло своє відображення в обвинувальному акті наступним чином: «В своїй сукупності ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 та ч. 1 ст. 263 КК України», є безпідставними, оскільки таке викладення формулювання обвинувачення суперечить змісту поняття про обвинувачення, яке, відповідно до вимог 291 КПК України, має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, у ході співставлення яких з ознаками кваліфікації, слідчому належить керуватися кримінальним законом, який характеризує об`єктивну сторону конкретного кримінального правопорушення.

За таких обставин, всупереч доводів прокурора, суд першої інстанції обґрунтовано повернув зазначений процесуальний документ прокурору, як такий, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Разом з тим, не можна визнати такими, що тягнуть повернення обвинувального акта прокурору, посилання суду на відсутність в обвинувальному акті поштового індексу за місцем проживання підозрюваного, оскільки відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті вказані всі необхідні анкетні відомості ОСОБА_9 , в т.ч. і адреса місця його проживання, а тому відсутність лише поштового індексу не може слугувати підставою для повернення обвинувального акта.

Колегія суддів не знаходить в ухвалі суду такою підставою і те, що в обвинувальному акті вказані відомості про висновки експертів із зазначенням номеру, дати та результатів експертиз, оскільки останні викладені саме у фактичних обставинах, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування, а не у висунутому ОСОБА_9 обвинуваченні, за відсутністю його формулювання в обвинувальному акті, та яким, відповідно до ст. 337 КПК України, і визначаються межі судового розгляду.

Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України, а ч. 4 цієї статті передбачено перелік додатків до обвинувального акту.

Отже, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч.2 ст. 291 КПК України, або, якщо відсутні визначені законом додатки до нього.

Проте, суд, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, послався, в тому числі, на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акта не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки в реєстрі процесуальних дій зазначені протоколи, які є способом фіксації процесуальних дій, а в реєстрі процесуальних рішень - доручення, довідки, повідомлення та клопотання, в той час як рішення слідчим, прокурором приймаються у формі постанови; внесено до реєстру процесуальних рішень і ухвалу суду про обрання запобіжного заходу від 04.11.2014 року, як ухвалу суду, а не слідчого судді, і її реквізити не містять прізвище слідчого судді, та аналогічним чином цю ухвалу внесено і в реєстр заходів забезпечення кримінального провадження, при цьому в останньому також безпідставно вказана і картка фізичної особи - платника податків ОСОБА_9 , та зазначені в реєстрі реквізити обвинувального акта про його погодження прокурором, а не про затвердження, що, на переконання суду першої інстанції, є неправильним.

Однак, ці обґрунтування суперечать вимогам ст. 314 КПК України, оскільки даною нормою закону не передбачена можливість повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з неповнотою та неправильністю даних реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема, якщо додатки до нього за своїм змістом викладені не в той спосіб, в який, на думку суду першої інстанції, мали б бути викладеними.

Тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в частині безпідставності повернення судом обвинувального акта прокурору з мотивів відсутності в ньому поштового індексу за місцем проживання підозрюваного, наявності у викладанні фактичних обставин кримінальних правопорушень відомостей про висновки експертів, а також щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, у зв`язку з чим дані посилання суду першої інстанції підлягають виключенню з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, а відтак, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001025 відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , - змінити.
Виключити з мотивувальної частини ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року посилання на відсутність в обвинувальному акті поштового індексу за місцем проживання підозрюваного, невідповідності обвинувального акту вимогам закону з підстав зазначення в ньому висновків експертиз, а також щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України.
В решті ухвалу суду залишити без змін.

Судді:

____________________ ____________________ _______________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3