Справа № 583/1829/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" квітня 2015 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001421 від 29.10.2013 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Ямпільського району, Сумської області, українця, громадянина України, не працюючого, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 29 жовтня 2013 року близько 16-ої год. 30 хв. у м. Охтирці, Сумської області, керував автомобілем марки «ВАЗ-210934» д.н. НОМЕР_1 , на передньому сидінні якого перевозив пасажира ОСОБА_7 та рухався з вул. Фрунзе в напрямку площі ім. В.І.Леніна у м. Охтирці. В цей час з рівнозначної дороги по вул. Київській, у м. Охтирці, в напрямку площі ім. В.І. Леніна, праворуч по ходу руху вказаного автомобіля рухався моторолер марки «Ямаха» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 .

При виїзді на перехрестя рівнозначних доріг - вулиць Фрунзе та Київської у м. Охтирці, ОСОБА_6 в порушення вимог п.п. 10.1 та 16.12 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі моторолеру марки «Ямаха» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , що наближався праворуч, в результаті чого допустив зіткнення транспортних засобів.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому скроневої кістки зліва, струсу головного мозку, множинних забійних саден лобу, підшкірної гематоми надбрівної ділянки та верхньої повіки зліва, які згідно з висновком судово - медичної експертизи № 355 від 03 грудня 2013 року є небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

У дорожній ситуації що виникла, в діях водія ОСОБА_6 вбачаються порушення вимог наступних пунктів чинних Правил дорожнього руху України:

10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

16.12 - на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам що наближаються праворуч.

Порушення ОСОБА_6 вказаних пунктів 10.1 та 16.12 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з подією та її наслідками, тобто заподіянням потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України не визнав та пояснив, що 29 жовтня 2013 року дійсно використовував автомобіль марки «ВАЗ-210934» д.н. НОМЕР_1 , що належить його знайомому для поїздки до м. Охтирка. На передньому пасажирському сидінні разом із ним перебувала його дружина ОСОБА_7 Рухався з вул. Фрунзе в напрямку площі ім. В.І.Леніна у м. Охтирці. Близько 16:30 год. проїжджав перехрестя рівнозначних доріг з вул. Київською, що розташована з правого боку. Перед початком переїзду перехрестя переконався у безпечності маневру та продовжив рух у напрямку площі Леніна. Рухався з невеликою швидкістю. Коли вже завершив маневр проїзду перехрестя, відчув удар у задню праву частину автомобіля, після чого застосував гальмування та зупинив його. Тобто зіткнення відбулось вже за межами перехрестя. Вийшовши з автомобіля виявив на проїжджій частині моторолер та потерпілого, як дізнався згодом, ОСОБА_5 . Потерпілий був без захисного шолому і перебував у непритомному стані. Після цього були викликані «швидка» та міліція. Вважає себе не винуватим у вчиненні події, оскільки він безпечно здійснив маневр проїзду перехрестя. У ДТП є виключно вина потерпілого ОСОБА_5 , який мопедом наздогнав його автомобіль та допустив зіткнення. Даний факт, як стверджує ОСОБА_6 , підтверджується висновком автотехнічної експертизи за №18 від 26.02.2014 р. проведеної НДЕКЦ при УМВС України в Сумській обл. Не погоджується із зафіксованим у протоколі огляду місця події розміром гальмівного шляху автомобіля ВАЗ. Під час слідчого експерименту за його участю експерт не брав до уваги його пояснення щодо місця зіткнення, тому їх не можна брати до уваги.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 29.10.2013 р. їхав на власному мопеді «Ямаха» з рибної ловлі на р. Ворскла додому на вул. Чкалова, у м. Охтирці. Близько 16:15 год. пересувався по вул. Київській у напрямку площі Леніна. Перед в`їздом на площу є перехрещення рівнозначних доріг. З лівого боку по напрямку його руху розташована дорога з вул. Фрунзе. Перед в`їздом на площу рухався на невеликій швидкості. З боку вул. Фрунзе перед автомобілем Ягупи їхав легковий автомобіль білого кольору, який проїхав перед ним. При виїзді на перехрестя ОСОБА_6 не надав йому перевагу у русі, внаслідок чого сталось зіткнення передньою лівою частиною належного йому мопеда і правою частиною легкового автомобіля. Внаслідок зіткнення він впав та отримав тяжкі тілесні ушкодження. Належний йому мопед зазнав механічних ушкоджень. У події вважає винним виключно водія авто обвинуваченого ОСОБА_6 , який рухаючись на перехресті рівнозначних доріг не надав йому переваги в русі. Протиправними діями йому було заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Допитана як свідок ОСОБА_8 показала, що того дня вона разом із чоловіком їхала на власному авто в напрямку центру міста із вул. Фрунзе. Попереду них через декілька авто їхав автомобіль обвинуваченого, а із вул. Київської мопедом потерпілий. Обидва їхали доволі повільно і зіткнення відбулось передньою частиною мопеда об задню праву частину легкового авто. Вона вийшла із авто і побачила потерпілого, який лежав на дорозі без свідомості. Викликали швидку допомогу та почали надавати першу допомогу. Коли приїхала швидка й підійшов лікар, потерпілий прийшов до свідомості. Їй здалось що скутер мовби нахилило до автомобіля у момент зіткнення, а у момент контакту об задню частину авто немовби підкинуло.

Допитана як свідок дружина потерпілого ОСОБА_9 показала що про подію довідалась ввечері того дня і відразу ж поїхала до лікарні. Там дізналась про тяжкі травми чоловіка. На даний час через перенесену травму чоловік перебуває у поганому фізичному та психічному стані. Матеріальна шкода, у тому числі і за пошкоджений мопед, не відшкодована, хоча обвинувачений частково сплачував кошти на ліки.

Допитаний як свідок ОСОБА_10 показав, що 29.10.2013 р. він із знайомим стояв на узбіччі перехрестя доріг вул. Фрунзе та вул. Київської. Він бачив чоловіка, який їхав скутером по вул. Київській в напрямку площі зі швидкістю 30-40 км/год. на відстані близько 40 см. від бордюру, і у цей же час, у напрямку площі по вул. Фрунзе також їхав легковий автомобіль ВАЗ. Автомобіль також рухався із невеликою швидкістю. Самого зіткнення не бачив так як перебував спиною до місця події. Після того як почув звук зіткнення, помітив автомобіль, який стояв на проїжджій частині та скутер, який лежав поруч з авто, а поруч із скутером на проїжджій частині лежав чоловік. Згодом на місце події приїхала швидка та міліція. Зіткнення відбулось передньою частиною скутера об задню праву частину автомобіля. Самого зіткнення не бачив, а механізм визначив візуально за слідами на транспортних засобах та їх місцерозташуванням після події.

Крім показів потерпілого та свідків, суд дійшов висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого в скоєному злочині, оскільки його вина підтверджується як вищевикладеними показами, так і дослідженими та перевіреними в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

· висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 №355 від 03.12.2013 р. згідно якого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому скроневої кістки зліва, струсу головного мозку, множинних забійних саден лобу, підшкірної гематоми надбрівної ділянки та верхньої повіки зліва, які згідно з висновком судово - медичної експертизи № 355 від 03 грудня 2013 року є небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (а.с. 107-108).

· протоколом огляду місця пригоди, схемою та фото таблицею до нього, де зафіксовано розташування транспортних засобів та сліди, залишені ними під час зіткнення. (а.с. 77-83) У судовому засіданні обвинуваченим заявлене клопотання про визнання зазначеного доказу неналежним, оскільки його самого, як учасника ДТП не було залучено для огляду; працівники ДАІ, які брали участь у оформленні ДТП, до протоколу внесені не були; слідчим не залучався спеціаліст криміналіст; пойняті безпосередньо залучались до участі у вимірах; слідчим не зафіксовано слід від правого переднього колеса авто; також на схемі слідчий штучно винесла місце події на середину перехрестя, хоча насправді воно мало місце за його межами; слідчим не зафіксовано на дорожньому покритті розбитий ковпак та шапку потерпілого, які чітко видно на наданих суду фото; невірно також слідчим на схемі зафіксовані сліди юзу мопеда, автомобіль протирався ганчіркою з метою знищення слідів на авто, не проводилась панорамна та детальна фотозйомка, не було встановлено місце розташування потерпілого після ДТП.

Суд погоджується із доводами обвинуваченого про те, що протокол огляду місця події містить ряд недоліків, які, однак, у своїй сукупності не є такими, що тягнуть за собою визнання зазначеного протоколу не допустимим доказом по справі. Дана слідча дія була проведеною уповноваженою особою за присутності 2-х пойнятих, яким перед проведенням зазначеної слідчої дії були роз`яснені їхні права та обов`язки. Так, допитані як свідки пойняті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожен окремо, показали, що вони були залучені співробітниками міліції в якості пойнятих під час огляду місця події на площі Леніна у м. Охтирці та робили заміри за допомогою рулетки. ОСОБА_11 зазначив що особисто підписував протокол складений слідчим за результатами огляду місця події. До протоколу зауважень не має. Пойнятий ОСОБА_12 під час допиту оглянувши зазначений протокол та схему поставив під сумнів наявність власних підписів зроблених у ньому від його імені. Проте, висновком судової почеркознавчої експертизи від 30.03.2015 р. було достовірно встановлено, що підписи від імені ОСОБА_12 у протоколі огляду місця події від 29.10.2013 р. та схемі до нього (усього 5 підписів) виконані саме ним - ОСОБА_12 . Також встановлений у судовому засіданні факт безпосереднього залучення пойнятих для проведення вимірів на місці події не може вважатись істотним порушенням процесуального законодавства і не може впливати на належність зазначеного доказу. Покази пойнятих про незначний час їхнього перебування на місці події пояснюється їхнім суб`єктивним сприйняттям часу проведення зазначеної слідчої дії, адже протокол за результатами її проведення, як встановлено раніше, підписувався саме ними на місці події, а не іншими особами. Твердження обвинуваченого про те, що слідчим не зафіксовано 3-й слід від правого переднього колеса авто та слідчий на схемі штучно винесла місце події на середину перехрестя, хоча насправді воно мало місце за його межами суд вважає надуманими й такими що спростовуються матеріалами кримінального провадження. Адже слід переднього правого колеса автомобіля чітко зафіксований у протоколі від початку до заднього правого колеса, всі предмети та об`єкти на місці ДТП на момент проведення огляду (не пересувалися) перебували у статичному стані, що підтвердили вищезазначені свідки. Візуальне розташування об`єктів на доданій до протоколу схемі пояснюється її складанням не на масштабно - координатному папері. Відсутність у протоколі фіксації місця розташування потерпілого безпосередньо після події пояснюється його фізичною відсутністю на час проведення огляду.

Допитана як свідок ОСОБА_13 показала, що вона особисто здійснювала виїзд на місце події в якості слідчого у складі слідчо-оперативної групи та проводила огляд місця події за результатом якого було складено протокол та схему до нього. Залучені пойняті здійснювали допомогу у проведенні замірів. У протоколі зазначена об`єктивна обстановка, що була виявлена та зафіксована під час огляду місця події. Чому у протоколі не відображені ковпак від авто та шапка потерпілого, пояснити не змогла. Проте зазначені обставини виходячи із механізму ДТП та наявності інших об`єктів зафіксованих на місці події для правильного з`ясування обставин події та визначення винуватців у його виникненні істотного значення не мають.

Також вина обвинуваченого підтверджується:

протоколами огляду транспортного засобу мопеда «Ямаха» від 29.10.2013 р. під час якого було зафіксовано механічні пошкодження у вигляді деформації його передньої та бокової частини зліва (а.с. 84, 92-93)

· протоколами огляду транспортного засобу автомобіля ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 від 29.10.2013 р., під час якого було зафіксовано механічні пошкодження у вигляді часткового пошкодження лакофарбового покриття правих задніх дверей та крила, вм`ятини на поверхні правих задніх дверей (а.с. 85, 90-91)

· наданими суду фотографіями із місця ДТП на яких зафіксовані транспортні засоби та наявні на них механічні пошкодження а також інші предмети безпосередньо після зіткнення, а також загальний знімок перехрестя доріг, де воно відбулося (т. 1, а.с. 53-58)

· протоколом проведення слідчого експерименту та схемою до нього, складеного з участю водія мопеда ОСОБА_5 , в якому він показав на місці події обставини зіткнення з автомобілем ВАЗ (а.с. 98-101), при цьому протокол проведення слідчого експерименту від 15.01.2014 р. та схему до нього, складені з участю водія ОСОБА_6 , в якому він показав на місці події обставини зіткнення з мопедом (а.с. 94-97), суд не бере до уваги як допустимий доказ з огляду на положення п. 6, ч. 2, ст. 87 КПК України.

· відеозаписом з відеореєстратора автомобіля ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 (диск DVD-R) переглянутим в судовому засіданні, із змісту якого вбачається напрямок руху автомобіля ВАЗ до та у момент зіткнення з мопедом (а.с. 141-144 т. 1)

· висновком транспортно - трасологічної експертизи №342 від 26.03.2014 року, в якій визначено кут зіткнення 30-400 автомобіля ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 і мопеда «Ямаха» (а.с. 109-114-208)

· висновком додаткової судово - автотехнічної експертизи №343 від 07.04.2014 року, в якій проведеними розрахунками з технічної точки зору доведено порушення вимог пунктів 10.1 та 16.12 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 і наявність причинного зв`язку між порушеннями та наслідками. ( т. 1 а.с. 102-106)

Обвинувачений ОСОБА_6 надав суду заяву із проханням визнати зазначений доказ не дійсним із огляду на те, що слідчим до постанови про призначення даної експертизи були внесені невірні вихідні дані щодо положення гальмівних слідів автомобіля, які експерт не перевіривши взяв до уваги при проведенні розрахунку. Також експерт при проведенні розрахунків не врахував, що легковий автомобіль на момент ДТП був повністю завантажений. Зазначені обставини призвели до невірного визначення швидкості руху автомобіля ВАЗ. Також ОСОБА_6 поставив під сумнів правильність використання експертом швидкості руху мопеда перед зіткненням та кута першочергового контактування т/з у момент зіткнення (30-40 градусів) виходячи із наявних механічних пошкоджень. Крім того, ОСОБА_6 зазначає, що після виїзду на площу Леніна ширина проїжджої частини становить понад 10 м. тобто має 3 полоси руху у одному напрямку. Зазначена обставина виключає наявність у його діях порушення п. 10.1 Правил, та вказує на невірне складання експертом схеми ДТП.

Суд прийшов до висновку про те, що вищезазначені доводи обвинуваченого є надуманими та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за скоєне з метою перекласти всю вину за вчинення даної події безпосередньо на водія мопеда.

Зокрема, у судовому засіданні експерт ОСОБА_14 з приводу наданого ним висновку пояснив, що розглядаючи механізм зближення авто та мопеда водій авто на перехресті до пл. Леніна по вул. Фрунзе повинен був надати дорогу водію мопеда. Проводив розрахунок швидкості по гальмівному шляху авто, ним брався слід у 9 м., як довший. При проведенні експертизи також брав до уваги пошкодження на автомобілі та мопеді а також висновок трасологічної експертизи. Всі механічні пошкодження які спостерігав візуально, були зафіксовані у протоколі. Порушення водієм ВАЗ п. 10.1 та 16.12 ПДР із технічної точки зору є очевидним, оскільки той при виїзді на перехрестя не впевнився про відсутність транспортного засобу що рухався з правого боку. Ним був вірно застосований коефіцієнт сповільнення автомобіля, бо він був завантажений більш ніж на 50%, а не повністю. Водій автомобіля ВАЗ незалежно від швидкості авто в межах дозволеної швидкості повинен був надати перевагу у русі мопеду незалежно від напрямку його руху. Зіткнення сталось безпосередньо на перехресті, а не за ним.

З огляду на викладене, експертом була у повній мірі врахована як дорожня обстановка, що була зафіксована у протоколі огляду місця події, як то сліди гальмування, вага автомобіля, так і механізм зіткнення транспортних засобів визначений внаслідок проведеної трасологічної експертизи на підставі об`єктивних даних здобутих як в результаті безпосереднього огляду експертом транспортних засобів, так і в ході дослідження їх протоколів огляду та фототаблиць. Обрана водієм швидкість руху автомобіля, як було визначено у межах допустимої швидкості на даному відрізку проїжджої частини, для визначення причинного зв`язку порушень ПДР у його діях із наслідками, що настали, ніякого значення не має, адже він у будь-якому випадку повинен був надати перевагу у русі мопеду, що рухався по рівнозначній дорозі праворуч. Доводи обвинуваченого про те, що поза перехрестям ширина проїжджої частини допускає декілька поліс руху транспортних засобів у одному напрямку, а тому він обравши не крайню полосу руху правил дорожнього руху не порушував, суд не бере до уваги, оскільки зіткнення сталось безпосередньо на перехресті, тобто у місці загального перетину траєкторій руху транспортних засобів як з вул. Київської так і з вул. Фрунзе у напрямку площі Леніна.

Суд не погоджується із позицією захисника обвинуваченого про недопустимість зазначеного доказу, оскільки висновки експертом були зроблені із урахуванням недопустимих показів обвинуваченого ОСОБА_6 , який їх давав під час проведення слідчого експерименту перебуваючи у статусі свідка, із огляду на наступне. Згідно змісту зазначеної експертизи покази обвинуваченого ОСОБА_6 не були визначальними при наданні зазначених висновків. Зокрема покази ОСОБА_6 щодо швидкості руху його автомобіля експертом були визначені як технічно не спроможні. Швидкість руху авто експертом встановлювалась на підставі об`єктивних даних отриманих з протоколу огляду місця події. В основу проведених розрахунків експертом, на підставі яких той дійшов до висновку про наявність у діях водія ОСОБА_6 із технічної точки зору порушень правил дорожнього руху, що перебувають у причинному зв`язку із подією та її наслідками, були покладені вихідні дані отримані ним насамперед із протоколу огляду місця події, (як-то слідова картина місця дорожньо-транспортної події), протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 , та інших об`єктивних даних зібраних досудовим слідством на підставі інших доказів та викладених слідчим у постанові про призначення експертизи, як-то висновок трасологічної експертизи, протоколи огляду та ін..

Таким чином, висновок додаткової автотехнічної експертизи, який є лише одним із доказів, оцінюється в сукупності із іншими доказами, й будь-якої переваги перед іншими доказами не має, наряду із іншими вищезазначеними доказами є допустимим та належним доказом і свідчить про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому у вину кримінального правопорушення внаслідок порушення п. 10.1 та 16.12 ПДР України.

Як на підставу своєї невинуватості ОСОБА_6 посилається також на висновок автотехнічної експертизи за №18 від 26.02.2014 р. (а.с. 136-139, т.1) згідно якого з технічної точки зору у діях водія автомобіля ВАЗ 210934 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 16.3 та 16.4 ПДР України які не знаходяться у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, та на покази експерта автотехніка ОСОБА_15 , який пояснив, що в даній дорожній обстановці водій мопеда міг уникнути зіткнення шляхом незначного зменшення швидкості, а порушення правил дорожнього руху з боку водія автомобіля ВАЗ у причинному зв`язку із ДТП та його наслідками не перебувають. Проте суд не бере до у ваги зазначений висновок, так як він є неповним, технічна можливість уникнути зіткнення визначалась тільки діями водія мопеду Ямаха.

· згідно висновку повторної товарознавчої експертизи (т. 2, а.с. 34-39) вартість витрат на проведення відновлювального ремонту мопеда «Ямаха» д.н. НОМЕР_2 станом на 29.10.2013 р. становить 3291 грн. 70 коп.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_6 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за:

- ч. 2, ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вину не визнав, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, враховує його вік, сімейний стан.

До пом`якшуючої покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставини суд відносить наявність на його утриманні 2-х неповнолітніх дітей, часткове відшкодування матеріальної шкоди.

До обтяжуючої покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставини суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Зважаючи на викладене, обставини справи, з урахуванням особи винного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Також суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілим ОСОБА_16 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с. 91 т.2). Зокрема, останній прохає стягнути на його користь із ОСОБА_6 та національної акціонерної страхової компанії «Оранта» 4475,38 грн. матеріальної шкоди (що включає 3291 грн. 70 коп. вартість відновлювального ремонту мопеда та 1483,68 грн. матеріальної шкоди заподіяної внаслідок його пошкодження), а також 30000 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_6 цивільний позов не визнав з огляду на зайняту ним позицію щодо невинуватості у вчиненні необережного злочину. НАСК «Оранта» у письмовому запереченні на позов зазначила про невизнання позовних вимог (а.с. 195-199 т. 1)

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної, або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної, або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

А відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок пошкодження мопеда підлягають частковому задоволенню, у межах суми вартості відновлювального ремонту визначеної згідно висновку повторної товарознавчої експертизи у сумі 3291 грн. 70 коп., яка включає у себе й вартість необхідних при ремонті деталей. (а.с. 20-35 т. 1).

Визнаючи розмір відшкодування потерпілому завданої матеріальної шкоди, суд враховує наявність підстав для застосування положень ч. 2 ст. 1193 ЦК України, якою передбачено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то, залежно від ступеню вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини), розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Під час судового розгляду доведено, що виникненню шкоди сприяла груба необережність потерпілого, як учасника дорожнього руху, який порушив вимоги п. 12.3 правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв`язку із ДТП, та перебував у неналежному матерчатому мотошоломі.

Отже, враховуючи ступінь вини обвинуваченого, як особи, що завдала шкоду, експлуатуючи джерело підвищеної небезпеки, яку суд визначає в розмірі 70% та ступінь вини потерпілого, груба необережність якого сприяла виникненню шкоди, яку суд визначає в розмірі 30%, підлягає відшкодуванню та стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальна шкода в сумі 2304 грн. 19 коп.

Відповідно до вимог статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, установлених частиною другою цієї статті.

Щодо визначення розміру відшкодування потерпілій моральної шкоди, то в цьому випадку суд керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, який зазначає, що «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних обвинуваченим моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації …».

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 суд враховує, що внаслідок ДТП він зазнав тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя у момент заподіяння, наслідки якого відбиваються на його моральному стані, необхідністю тривалого лікування потерпілого, пошкодженням його майна, що спричинило моральні страждання потерпілого, призвело до вимушених змін у його життєвих стосунках.

Разом із тим суд також враховує і наявність вини самого потерпілого у дорожньо-транспортній події, який допустив порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв`язку із подією та її наслідками.

З огляду на викладене, керуючись вимогами розумності на справедливості, враховуючи ступінь моральних страждань потерпілого суд вважає, що в цій частині вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 25000,00 грн.

Разом із тим, у задоволенні вимог позивача до НАСК «Оранта» слід відмовити з наступних підстав.

Так, страхова компанія, відповідно до ст. 34 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розпочинає розслідування по факту ДТП лише за наявності повідомлення про ДТП від страхувальника та потерпілого. Однак обвинувачений ОСОБА_6 до НАСК «Оранта» не звертався, повідомлення про ДТП та всі необхідні документи не надав, чим порушив вимоги ст. 33 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно якої у разі настання дорожньої-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньої-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Обвинувачений не звертався до ВАТ НАСК «Оранта» з повідомленням відповідного зразка. Відповідно до п.4, ст. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов`язку письмового надання страховику з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньої-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Прокурором було заявлено цивільний позов в інтересах держави на користь управління фінансів Охтирської міської ради Сумської області про стягнення з ОСОБА_6 витрат за лікування потерпілого ОСОБА_5 - в сумі 2204 грн.49 коп., сума витрат підтверджується довідкою /а.с. 7, т. 1/.

У відповідності зі ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Таким чином, указаний позов підлягає повному задоволенню

Долю речових доказів та питання про судові витрати вирішити відповідно до закону.

Згідно ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 , на користь держави витрати за проведення експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку у законну силу залишити попередній особисте зобов`язання.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином відмовити.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на відшкодування заподіяної моральної шкоди 25000 гривень та 2304 гривні 19 копійок матеріальної шкоди а всього 27304 гривні 19 копійок.

Цивільний позов прокурора Охтирської міжрайонної прокуратури про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинних дій задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі управління фінансів Охтирської міської ради Сумської області витрати понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого на суму 2204 (дві тисячі двісті чотири) гривні 49 копійок.

Речовий доказ автомобіль «ВАЗ-210934» д.н. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_17 , моторолер марки «Ямаха» д.н. НОМЕР_2 , що перебуває у Охтирському МВ УМВС України в Сумській обл., після вступу вироку у законну силу, повернути власнику ОСОБА_5 , диск DVD-R із записом із відеореєстратора автомобіля залишити при справі.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення авто технічної експертизи №18 від 26.02.2014 р. проведеної НДЕКЦ при УМВС України в Сумській обл. у сумі 1229 гривень 80 копійок; додаткової автотехнічної експертизи №343 від 07.04.2014 р. проведеної Сумським відділенням ХНДІСЕ ім. ОСОБА_18 у сумі 3552 гривні, транспортно - трасологічної експертизи №342 від 26.03.2014 р. проведеної Сумським відділенням ХНДІСЕ ім. Бокаріуса М.С. у сумі 3700 гривень. (а.с. 133-135 т. 1)

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1 .