Провадження 1-кп/127/305/15
УХВАЛА
10 лютого 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2014 р. за № 00000234, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 3692; ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 3692; ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про повернення йому вилучених 16.09.2014 р. речей. Заявлене клопотання мотивоване тим, що вилучення вказаних речей обмежує його законні права.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор вважає, що підстави для задоволення заявленого клопотання відсутні, оскільки перелічені ОСОБА_5 речі були в нього вилучені в ході проведення огляду місця події, в подальшому на них відповідно до ухвали слідчого судді від 19.09.2014 р. було накладено арешт. Крім того, 30.10.2014 р. слідчим прийнято рішення про визнання вказаних речей в якості речових доказів.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши надані суду документи, суд приходить до наступного висновку.

З протоколу огляду місця події від 16.09.2014 р. випливає, що було оглянуто сумку ОСОБА_5 , яким добровільно надано слідчому наступні речі: мобільний телефон марки «Нокіа» з сім-картою «Київстар» та «МТС»; посвідчення голови ГО «Софія» на ім`я ОСОБА_5 , візитки, папірці із записами, чеки та гроші, конверти, паспорт та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 , спетлер, ручка, навушники в кількості 2 пар, флеш-карти в кількості 2 шт., перехідник до карти пам`яті, страховий поліс, виданий на ім`я ОСОБА_5 , талон та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , пластикова картка «ОщадБанк», диски в кількості 2 шт., посвідчення підполковника ОСОБА_5 , оперативне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення на ім`я Домбровського служби «Гепард».

Згідно з ухвалою слідчого судді від 19.09.2014 р. на вилучені у ОСОБА_5 16.09.2014 р. речі накладено арешт.

Відповідно до постанови слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 від 30.10.2014 р., в тому числі й вилучені в ОСОБА_5 16.09.2014 р. речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення заявленого обвинуваченим клопотання суд приймає до уваги, що на вилучені 16.09.2014 р. у ОСОБА_5 речі відповідно до ухвали слідчого судді від 19.09.2014 р. було накладено арешт і в подальшому слідчим 30.10.2014 р. прийнято рішення про визнання вилучених речей речовими доказами у кримінальному провадженні. Крім того, суд враховує, що потерпілим у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов. Разом з тим, зі змісту п. 23 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. за № 2503-XII, випливає, що забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу. В п. 22 вказаного Положення наявне застереження, відповідно до якого в особи, взятої під варту або засудженої до позбавлення волі, паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом; при звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власникові.
Зважаючи на ту обставину, що згідно з обвинувальним актом запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, суд вважає, що підстави для вилучення та подальшого зберігання паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_5 відсутні. Однак з постанови слідчого про визнання речей речовими доказами випливає, що паспорт та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 останньому було повернуто.
Згідно з положеннями п. п. 3, 5 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія і ліцензійної картки на транспортний засіб та їх повернення, враховуючи ту обставину, що суду не було надано доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_5 правопорушення, передбаченого кодексом України про адміністративні правопорушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом підстави для подальшого вилучення посвідчення водія та талону до нього також відсутні. При цьому суд враховує, що згідно з постановою слідчого від 30.10.2014 р. посвідчення водія та талон до нього ОСОБА_5 також було повернуто.
За таких обставин суд вважає, що до вирішення справи по суті вилучені в ОСОБА_5 речі відповідно до протоколу огляду місця події від 16.09.2014 р. слід залишити в камері зберігання речових доказів. Разом з тим, вважає за доцільне звернути увагу заявника (обвинуваченого) на положення ч. 12 ст. 100 КПК України, згідно з якою спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про повернення вилучених у нього 16.09.2014 р. речей відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: