Справа №1-80-07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007
року. Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Гаврищук
Л.П.

при секретарі - Василюк
Л.С.

з участю
прокурора - Косіка
О.В.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Нетішин кримінальну справу за

обвинуваченням

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця м. Нетішин Хмельницької області, українця, громадянина України,
освіта неповна середня, неодруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх
дітей, працюючого в ТОВ „Будівельна компанія „Універсал" в м. Києві,
жителя АДРЕСА_1, раніше
не судимого

в скоєнні
злочину передбаченого ст.ст. 186
ч.2, 304 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

22.09,2006 року
близько 14 год. підсудний
ОСОБА_2, знаходячись на перехресті вулиць Висоцького та Незалежності в
м.Нетішин, попросив у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 мобільний телефон,
щоб зателефонувати знайомим.

Не додзвонившись, відкрито викрав у ОСОБА_3 вказаний
мобільний телефон марки „Сіменс СХ 65
V" з
силіконовим чохлом вартістю 740
грн., активованою сім-картою „Діджус" - вартістю 50
грн. на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 40 коп.

З викраденим телефоном ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_4
поїхали в м. Острог Рівненської області, де ОСОБА_4, по домовленості з ОСОБА_2, продав телефон
продавцю магазину „Мала кишеня" за 200
грн.

Підсудний ОСОБА_2 вину визнав, щиро розкаявся і показав, що 22.09.2006 року близько 14 год. прогулюючись з
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зустріли ОСОБА_3 у якого він попросив мобільний телефон, щоб
зателефонувати знайомим. Не додзвонившись, поклав телефон до кишені. На
прохання ОСОБА_3 повернути телефон, не повернув. Тоді потерпілий побіг додому,
а він з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поїхали в м. Острог, де ОСОБА_4 продав телефон за 200 грн.

На 3-й день вони
ходили до ОСОБА_3 додому і сказали його матері, що відшкодують вартість
телефону. На даний час матеріальні збитки потерпілому відшкодовано.

У викраденні ним мобільного телефону ОСОБА_4 будь-якої участі не приймав і
не знав, що він викрадатиме мобільний телефон.

Неповнолітній ОСОБА_4 показав, що зустрівши ОСОБА_3,
ОСОБА_2 попросив у нього мобільний телефон, щоб подзвонити.

Оскільки ОСОБА_2 дзвонив довго, приблизно 5-10 хв., то ОСОБА_3 попросив повернути телефон, але
ОСОБА_2 не повертав. Тоді ОСОБА_3 кудись побіг.

Він в цей час знаходився від ОСОБА_3 на віддалі близько 10 метрів, участь у
розмові між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не приймав.

ОСОБА_2 запропонував поїхати в м. Остріг, де за
пропозицією ОСОБА_2 вирішили продати телефон. Вказаний телефон він продав продавцю
в магазині „Мала кишеня" за 200
грн.

Потерпілий ОСОБА_3показав, що 22.09.2006
року, близько 14
год. підсудний ОСОБА_2 попросив у нього мобільний телефон, щоб подзвонити.
Спочатку він не давав телефон, а згодом погодився. На рахунку було всього 40 коп.

ОСОБА_2 довго дзвонив і він попросив повернути телефон, але ОСОБА_2 поклав
телефон до кишені. Коли він намагався забрати телефон, то ОСОБА_2 сказав щоб
забрав руку бо буде гірше, тоді він побіг додому за батьком.

Під час цієї розмови ОСОБА_4 знаходився на віддалі близько 10 метрів і ніяких
дій щодо нього не скоював.

Через 2-3 дні
підсудні приходили до нього і пообіцяли мамі, що віддадуть гроші за телефон.

Свідок ОСОБА_6
показав, що ОСОБА_2 попросив у ОСОБА_3 мобільний телефон, щоб зателефонувати.

Згодом побачив,
що ОСОБА_3 кудись побіг.

Після цього вони
поїхали в м. Острог, де ОСОБА_4 продав телефон за 200 грн.

Згідно протоколу огляду та вилучення, у ОСОБА_7 вилучено мобільний телефон
вартістю 650 грн.,
який він придбав у ОСОБА_5, (а.с 20-22 ).

Проаналізувавши добуте в судовому засіданні, суд вважає вину підсудного
ОСОБА_2 у скоєнні злочину доведеною.

Його дії зі ст. 186 ч. 2 КК України
необхідно перекваліфікувати на ч. 1
ст. 186 КК
України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що грабіж чужого майна ОСОБА_2
вчинено самостійно, без попередньої змови, та без погрози застосування
насильства.

За ст. 304 КК
України ОСОБА_2 необхідно виправдати, оскільки не встановлено, що він мав
умисел поєднаний з метою втягнення ОСОБА_5 в злочинну діяльність, та що проявляв
активні дії по втягненню неповнолітнього ОСОБА_5 у злочинну діяльність і
пияцтво.

При обранні виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, його особу, пом'якшуючі відповідальність обставини.

Обтяжуючу відповідальність обставину -
перебування у стані алкогольного сп'яніння, із обвинувачення необхідно
виключити, оскільки в судовому засіданні вказаний факт не знайшов свого
підтвердження.

ОСОБА_2 характеризується позитивно, вину визнав, щиро розкаявся, вчинив
злочин у молодому віці, матеріальна шкода потерпілому відшкодована, колектив
ТОВ „Будівельна компанія „Універсал" просить передати підсудного на
поруки, що є пом'якшуючими відповідальність обставинами.

На підставі викладеного суд вважає, що перевиховання
підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323,
324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 за ч. 1
ст. 186 КК
України до штрафу в сумі 850
грн.;

за ст. 304 КК України
виправдати.

Речові докази по справі - мобільний телефон з силіконовим чохлом, що знаходиться на
збереженні у ОСОБА_3 залишити потерпілому.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу
залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція в Хмельницький апеляційний суд протягом 15 діб з дня
проголошення.