Справа №
ВИРОК

Іменем України

23 липня 2007 року
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого
судді: Телешмана
О.В.

при
секретарі: Бузило М.Л.

з участю
прокурора: Корчинського
І.А.

підсудного: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кельменці
справу про обвинувачення:

ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
який народився та
проживає в с.
Лівинці Кельменецького району Чернівецької області, освіта повна
вища, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не судимого, за ч. 2
ст. 366 та ч. 2 ст.222 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1, будучи службовою особою - генеральним директором ТзОВ «Україна», 25
квітня 2005 року в с. Лівинці Кельменецького району діючи умисно, з метою
вчинити шахрайство з фінансовими ресурсами для отримання кредиту в банку
«Аваль», склав і видав банку «Аваль» завідомо неправдивий втяг з протоколу
зборів засновників ТзОВ «Україна», які в дійсності не відбувалися і не надавали
йому згоду на отримання кредиту та передачу в заставу банку майна товариства.
Крім цього підсудний ОСОБА_1 будучи службовою особою -генеральним директором
ТзОВ «Україна», 25 квітня 2005 року в м. Чернівці в приміщенні ЧОД АППБ «Аваль»
з метою одержання кредиту, діючи з прямим умислом надав ЧОД АППБ «Аваль»
завідомо неправдиву інформацію у вигляді підробленого витягу з протоколу зборів
засновників, згідно якого збори надали йому згоду на підписання та отримання
цього кредиту і передачу в заставу ЧОД АППБ «Аваль» майна товариства. Внаслідок
таких дій підсудного ОСОБА_1 ЧОД АППБ «Аваль» була спричинено тяжкі наслідки та
завдана велика матеріальна шкода.

Підсудний ОСОБА_1 вчинив злочини за таких обставин.
Підсудний ОСОБА_1, будучи службовою особою - генеральним директором ТзОВ
«Україна», 25 квітня 2005 року в с Лівинці Кельменецького району з метою
отримання кредиту в ЧОД АППБ «Аваль» в сумі 173000 гривень для
сільскогосподарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю
«Україна» надрукував на друкарській машинці витяг з протоколу №4 від 18.03.2005
року зборів засновників ТзОВ «Україна», в якому було вказано, що збори
засновників надали йому згоду на підписання та отримання кредиту і передачу в
заставу банку майна товариства. В дійсності такі збори не проводились і
підсудний ОСОБА_1 не отримував згоди зборів засновників на отримання кредиту та
передачу майна товариства в заставу.

Цього ж
дня, 25.04.2005 року, підсудний ОСОБА_1, з метою отримання кредиту, подав
підроблений ним витяг з протоколу №4 від 18.03.2005 року зборів засновників
ТзОВ «Україна», в якому було вказано, що збори засновників надали йому згоду на
підписання та отримання кредиту і передачу в заставу банку майна товариства, в
ЧОД АППБ «Аваль». 07.06.2005 року між АППБ «Аваль» та ТзОВ «Україна» було
укладено кредитний договір, згідно якого товариству надано кредит в сумі 173000
гривень терміном на 1 рік. Даний кредит ТзОВ «Україна» АППБ «Аваль» не
повернуло до даного часу.

Підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав повністю та дав суду показання
про те, що він працює генеральним директором ТзОВ «Україна» і керує діяльністю
даного товариства. В 2005 році він вирішив пролонгувати в банку «Аваль» кредит
для господарської діяльності. Часу на скликання та проведення зборів, які
згідно статуту товариства мали дати йому згоду на отримання кредиту, не було,
тому він вирішив підробити витяг з протоколу зборів, які насправді не
відбувалися і разом з іншими документами подати в банк, оскільки цей документ
був необхідний для отримання кредиту. 25.04.2005 року в с Лівинці він надрукував
на друкарській машинці витяг з протоклу №4 від 18.03.2005 року зборів
засновників ТзОВ «Україна», в якому було зазначено, що збори засновників надали
йому згоду на підписання та отримання цього кредиту і передачу в заставу ЧОД
АППБ «Аваль» майна товариства. Цього ж дня він поїхава в м. Чернівці, де в ЧОД
АППБ «Аваль» передав працівникам банкук підрроблений ним витяг з протоколу
зборів та інші необхідні документи. 07.06.2005 року між банком «Аваль» та ТзОВ
« Україна» було укладено кредитний договір на суму 173000 гривень строком на 1
рік. В результаті поганих врожаїв кредит не було можливості повернути і тому
згідно рішення господарського суду Чернівецької області суму кредиту, відсотки
та пеня були стягнуті з ТзОВ «Україна» в примусовому порядку.

Сумнівів в достовірності та щирості показань підсудного немає, а тому
судове слідство було обмежено допитом підсудного ОСОБА_1 та дослідженням
речових доказів (а.с. 196).

Таким чином, вина підсудного у вчиненому стверджується
його показаннями.

Дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 366 КК України,
оскільки в ході судового слідства встановлено, що він вчинив службове
підроблення, тобто складання і видача завідомо неправдивих документів, що
спричинило тяжкі наслідки та за ч.2 ст.222 КК України, оскільки в ході судового
слідства встановлено, що він вчинив шахрайство з фінансовими ресурсами, тобто
надання службовою особою суб'єкта господарської діяльності завідомо неправдивої
інформації банкам з метою одержання кредитів, що завдало великої матеріальної шкоди.

При призначенні підсудному покарання суд враховує:
ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до злочинів середньої
тяжкості; особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання,
проте вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.222 КК України повторно; обставини, що
пом'якшують покарання - щире розкаяння у
вчиненому та

активне сприяння
розкриттю злочину. Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України обставинами, що
пом'якшують покарання визнаються також визнання повністю своєї вини, наявність на
його утриманні неповнолітньої дитини.

Враховуючи наявність декількох вищевказаних обставин, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених підсудним
злочинів, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання
повністю своєї вини, наявність на утриманні підсудного неповнолітньої дитини, з
урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за місцем
проживання, суд вважає, що при призначенні ОСОБА_1 покарання за ч.2 ст. 366 КК
України слід призначити йому покарання у виді позбавлення волі, застосувати ст.
69 КК України та не призначити йому додаткове покарання, яке передбачено в
санкції ч.2 ст.366 КК України, при призначенні ОСОБА_1 покарання за ч.2, ст.222
КК України слід призначити йому покарання у виді позбавлення волі, застосувати
ст. 69 КК України та не призначити йому додаткове покарання, яке передбачено в
санкції ч.2 ст.222 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_1 слід призначити на підставі
ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання
призначених покарань.

З урахуванням всіх вказаних вище обставин справи, а саме
позитивна характеристика підсудного ОСОБА_1 за місцем проживання, наявність на
його утриманні неповнолітньої дитини, щире розкаяння у вчиненому та активне
сприяння розкриттю злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення
підсудного без відбування покарання, а тому вважає, що його слід звільнити від
відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на
підставі ст. 75 КК України.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати
винним за ч.2 ст. 366 та ч.2 ст.222 КК України та призначити йому покарання:

· за ч.2
ст. 366 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років
позбавлення волі;

· за ч.2
ст. 222 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_1остаточне покарання за
сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді 2 (двох)
років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1від відбування призначеного
йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він
протягом іспитового строку тривалістю 1(один) рік 6 (шість) місяців роки не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1такі
обов'язки:

1) не
виїжджати за межі
України на постійне
проживання без дозволу органу
кримінально - виконавчої системи;

2)
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання;

3)
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально
-виконавчої системи.

Речові докази по справі: кредитну справу ТзОВ «Україна»(
а.с.196) зберігати при справі

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1до вступу вироку в законну силу залишити
підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Чернівецької області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Кельменецький
районний суд.