Справа № 161/1488/15-к
Провадження № 1-кп/161/147/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 17 лютого 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей , з середньою освітою, працюючого опалювачем у ТзОВ «Луцька картонно паперова фабрика»,не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 10.01.2015, близько 18 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на АДРЕСА_3 та № 21 в місті Луцьку, діючи з прями умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронному органу, а саме старшому солдату військової частини № НОМЕР_1 національної гвардії України ОСОБА_4 , який згідно патрульно постової відомості військових нарядів, призначених від другої патрульної роти указаної військової частини для несення служби з охорони громадського порядку у м. Луцьку на 10.01.2015. перебував у складі патрульної групи, та виконуючи свої службові обов`язки прибув за вищевказаною адресою для припинення скоєного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порушення громадського порядку, а саме дрібного хуліганства, доставлення правопорушників до Луцького МВ УМВС України у Волинській області з метою встановлення їх анкетних даних та фіксування даного адміністративного правопорушення, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою спинки носа та підшкірної гематоми обличчя, що згідно висновку судово медичного експерта № 27 від 14.01.2015 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Під час досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_6 29.01.2015 року укладена угода про примирення.

Згідно з угодою ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди: ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.2 ст. 345 КК України у виді 1 (одного) рокуобмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком тривалістю1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України, а саме: не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання, періодично з`являтиметься для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінально процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим з однієї сторони ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 з другої сторони.

Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, 373, 374, 475 КПК України (в редакції 2012 р.), суд, -

У Х В А Л И В :
Угоду від 29.01.2015 року по кримінальному провадженні №0000066 про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 затвердити.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити узгоджене покарання за ч.2 ст. 345 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком тривалістю1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України, а саме: не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання, періодично з`являтиметься для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1