УХВАЛА

Іменем України

02 серпня 2007 року. Колегія
суддів судової палати у кримінальних

справах апеляційного суду Житомирської області в складі :

головуючого - судді.................................................... Фоміна
Ю.В.,

суддів........................................................ Зав'язуна
С. М. та Яковлева С. В.,

3 участю

секретаря..................................................................... Поліщук
Т.О.,

прокурора................................................................... Мельника
О.В.,

захисника
- адвоката............................................... ОСОБА_1.

та законного
представника

неповнолітнього
підозрюваного............................. ОСОБА_2,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу
за апеляцією Новоград-Волинського міжрайонного прокурора Житомирської області
Семенька М. П. на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду
Житомирської області від 20 липня 2007 року.

Цією
постановою відмовлено у задоволенні подання слідчого С. В Новоград-Волинського
МРВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3
про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо
підозрюваного

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Новоград-Волинський
Житомирської обл., громадянина України,
із середньою освітою, не
працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 121 ч.2 КК України, та щодо
нього обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Як
зазначив суд першої інстанції у своїй постанові, 17 липня 2007 року близько 20-ії
годиниОСОБА_4., перебуваючи на подвір'ї
будинківАДРЕСА_2, на грунті особистих неприязних
відносин умисно, шляхом удару ногою в
голову заподіяв ОСОБА_5. тяжке тілесне ушкодження
у вигляді закритої

Справа №
10 - 130 / 2007 Головуючий
у суді 1-ої інстанції Сусловець М. І .

Категорія ст. 165-2, 347 ч.2 п.3 КПК України Доповідач у суді 2-ої
інстанції Яковлев С. Н.

черепно-мозкової
травми, набряку та здавлення мозку, крововиливу під оболонку та в речовину
головного мозку, розриву м'якої мозкової
тканини, що 17 липня близько 24-ої
години спричинило смерть потерпілого.

18 липня
2007 року по даному факту було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_4 за
ознаками злочину, передбаченого ст.
121 ч.2 КК України.

18 липня
2007 року ОСОБА_4 було затримано в порядку
ст. 115 КПК України.

У
поданні слідчий СВ Новоград-Врлинського МРВ УМВС України в Житомирській області
ОСОБА_3 , ставлячи питання про обрання
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_4, посилався на те, що той підозрюється у вчиненні тяжкого
злочину, за який передбачено покарання у
виді позбавлення волі на строк більше 3-ох років, перебуваючи на волі, може ухилитися від слідства та суду, перешкодити встановленню істини по справі або
продовжити займатися злочинною діяльністю.

Приймаючи
рішення про відмову у задоволенні подання слідчого, суд,
врахувавши тяжкість скоєного злочину,
виходив із того, щоОСОБА_4. є
неповнолітнім, раніше не притягувався до
кримінальної відповідальності, свою вину
у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і щиро кається у
скоєному, дає послідовні покази, має постійне місце проживання, за місцями проживання та навчання
характеризується позитивно. Крім того,
суд вказав, що докази про
те, щоОСОБА_4., перебуваючи на волі, може ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі
або продовжувати злочинну діяльність в матеріалах справи відсутні. На підставі
наведеного суд прийшов до висновку про необґрунтованість подання та відсутність
підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

В
апеляції Новоград-Волинський міжрайонний прокурор Житомирської області просить
скасувати постанову суду від 20 липня 2007 року про відмову в обранні
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваному ОСОБА_4 та обрати
відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

На
обгрунтування апеляції її автор посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано :
тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину,
санкція ж закону за вчинення якого передбачає покарання у виді
позбавлення волі від 7 до 10 років ; об'єктом даного злочину є здоров'я людини
; вказані тілесні ушкодженняОСОБА_4. заподіяв потерпілому ОСОБА_5 умисно.

До
початку розгляду апеляції по суті захисником неповнолітнього ОСОБА_4 -
адвокатом ОСОБА_1 , надана копія
заперечень на апеляцію прокурора,
оригінал яких, як пояснив їх
автор, було подану до суду першої
інстанції. В запереченнях їх автор вважає постанову суду обгрунтованою і
відповідаючою вимогам закону, а тому
просить апеляцію

прокурора залишити без
задоволення, а постанову суду - без зміни, наводячи відповідні доводи на обгрунтування
своєї правової позиції.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення законного представника неповнолітнього підозрюваного ( на
даний час обвинуваченого ) ОСОБА_4 - ОСОБА_2,
та захисника - адвоката ОСОБА_1. ,
які заперечили проти задоволення апеляції прокурора, пояснення слідчого СВ Новоград-Волинського
МРВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 , який надав колегії суддів для огляду
матеріали кримінальної справи № 160247/07,
думку прокурора Мельника О.В.,
який підтримав подану міжрайонним прокурором апеляцію з мотивів, наведених у ній, перевіривши постанову суду першої інстанції в
межах, передбачених ст. 365 КПК України, обговоривши доводи апеляції і заперечень
проти її задоволення, колегія суддів
вважає, що апеляція не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Так, слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні суду апеляційної
інстанції пояснив, що підозрюваний, а на даний час обвинуваченийОСОБА_4. на його
виклики з'являється, свою вину
визнає, зібраними даними про особу
характеризується позитивно, дані ж про
те, щоОСОБА_4., перебуваючи на волі, може ухилитися від слідства та суду, перешкодити встановленню істини по справі або
продовжить займатися злочинною діяльністю відсутні. Разом з тим, вважає,
що його подання є обгрунтованим і підтримує апеляцію прокурора.

Предметом
дослідження суду першої інстанції при розгляді подання слідчого про обрання
неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_4 були ті обставини, з якими закон пов'язує можливість обрання
цього запобіжного заходу ( ст. ст. 148,
155 ч.1, 434 КПК України ).

При
прийнятті рішення за поданням слідчого суд правильно виходив з положень ст. 148 КПК України, якою передбачено мету і підстави застосування
запобіжних заходів.

Відмовляючи
в задоволенні подання слідчого, суд
також з достатньою повнотою і об'єктивністю врахував обставини, передбачені
ст. 150 КПК України ( тяжкість злочину,
у вчиненні якого підозрюєтьсяОСОБА_4.,
його вік, наявність постійного
місця проживання, притягнення до
кримінальної відповідальності вперше та Інші обставини справи ), тобто керувався вимогами закону.

Виходячи
з правової природи даного запобіжного заходу,
колегія суддів при прийнятті рішення по поданій апеляції прийшла до
впевненості, що більш м'який запобіжний
захід, який обраний судом відповідно
до ст.
165-2 ч.б КПК України, може
забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ( обвинуваченого )
ОСОБА_4.

Посилання
в апеляції на тяжкість вчиненого злочину та вид і розмір покарання, передбаченого санкцією ст.
121 ч.2 КК України, як на
підставу для скасування прийнятого рішення,
безпідставне, так як не є
підставою для скасування постановленого у відповідності із законом рішення.

З
подання, матеріалів справи та пояснень
слідчого і міркування прокурора в засіданні
суду апеляційної інстанції
вбачається, що єдиною

обставиною
для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
є лише врахування тяжкості злочину, у
вчиненні якого він підозрюється. Інші твердження грунтуються лише на
припущеннях. . Тому посилання у поданні слідчого та апеляції прокурора на
підстави застосування саме такого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 колегія
суддів визнає безпідставним.

Що
стосується посилання прокурора в апеляції на об'єкт злочину та вчинення злочину
умисно, як на підставу для задоволення
апеляції, то це є частинами складу
злочину, який інкримінується
ОСОБА_4, і не може бути взято до уваги
при вирішенні поставлених питань у апеляції.

Крім
того, відмова суду у взятті під варту
підозрюваного і залишення апеляційним судом цього рішення без зміни не
перешкоджає слідчому в разі неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 повторно
звернутися до суду з відповідним поданням за умови одержання нових даних, що свідчать на користь застосування саме
цього запобіжного заходу.

Керуючись ст.
ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду, -

ухвалила:

апеляцію
Новоград-Волинського міжрайонного прокурора Житомирської області Семенька М.
П.3алишити без задоволення, а постанову
Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2007
року, якою відмовлено у задоволенні
подання слідчого СВ Новоград-Волинського МРВ УМВС України в Житомирській
області ОСОБА_3 про обрання запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_4,
підозрюваного у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, та обрано щодо нього ж запобіжний захід у
вигляді підписки про невиїзд - без зміни.