Справа № 382/225/13-к Головуючий у І інстанції Карпович
Провадження № 11-кп/780/243/13 Доповідач у 2 інстанції Нагорний А.М.
Категорія 4 26.06.2013
УХВАЛА

Іменем України

25 червня 2013р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Орла А.І.

Суддів - Нагорного А.М., Левчука О.Д.

при секретарі - Шенвкопляс С.П.,

з участю прокурора - Стаховської Н.О., адвоката Сергієнка В.К. та засудженого ОСОБА_3, -

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляційними скаргами прокурора та адвоката Сергієнка В.К. в інтересах засудженого ОСОБА_3, на вирок Яготинського районного суду Київської області від 15 квітня 2013 року.

Цим вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Тюменської області, житель АДРЕСА_1, громадянин України, не працюючий, раніше не судимий,-

Засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до восьми років позбавлення волі.

До призначеного покарання, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднане покарання за попереднім вироком, і остаточно визначене покарання у вигляді дев'яти років позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за те, що він 19.10.2012 року близько 01.00 години ночі, поблизу садівничого будинку, який знаходиться на території ділянки АДРЕСА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час сварки, умисно наніс своїй співмешканці - потерпілій ОСОБА_4, численні удари металевою лопатою та дерев'яним держаком в область голови та тіла, чим заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілої.

Адвокат засудженого Сергієнко В.К. в поданій апеляційній скарзі, не оспорює фактичні обставини справи та кваліфікацію дій засудженого, але вважає вирок занадто суворим та таким, що підлягає зміні у зв'язку з невідповідністю призначеного покаранню ступеню тяжкості вчиненого злочину, внаслідок суворості. Адвокат вказує, що судом не достатньо враховано особу засудженого і пом'якшуючі покарання обставини.

Адвокат просить вирок суду пом'якшити та призначити засудженому покарання в розмірі восьми років позбавлення волі.

Прокурор, в поданій апеляції вважає вирок незаконним і таким, що підлягає зміні у зв'язку з невідповідністю висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам, справи та в зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону.

Так, прокурор не погоджується з перекваліфікацією судом дій засудженого з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України. Крім того прокурор зазначає, що судом безпідставно застосовано ст.96 КК України і за місцем відбування покарання стосовно нього безпідставно застосоване примусове лікування від алкоголізму.

Прокурор, просить суду змінити та кваліфікувати дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у вигляді восьми років позбавлення волі.

Також прокурор просить - виключити з резолютивної частини вироку вказівку про застосування примусового лікування від алкоголізму в місцях позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, прокурора і адвоката, які підтримали свої апеляційні скарги, засудженого, який у своєму виступі, дебатах і в останньому слові просив пом'якшити йому покарання, перевіривши вирок суду матеріали справи і доводи апеляцій, судова колегія вважає апеляцію адвоката Сергієнка В.К. обґрунтованою, а апеляційну скаргу прокурора - частково обґрунтованою.

Як вбачається з вироку суду і матеріалів справи, суд повно, всебічно і об'єктивно дослідив всі докази і обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини і правильність юридичної кваліфікації дій засудженого за ч.2 ст.121 КК України.

Вина засудженого у заподіянні потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілої, доведена власними показами засудженого, який свою вину у вчиненому злочині визнав повністю і розповів про обставини його вчинення. Поряд з цим, вина доведена показами потерпілого, свідків, висновками експертиз, протоколами слідчих дій і другими матеріалами справи, які судом досліджені і отримали належну правову оцінку. Судова колегія вважає, що висновок суду про перекваліфікацію дій засудженого на ст.121 ч.2 КК України є обґрунтованим. Ні доказами по справі, ні матеріалами слідства не встановлено умислу засудженого на позбавлення життя потерпілої. Він пояснив, - і це не спростовано, - що після побиття - залишив потерпілу живою, і лише вранці зрозумів, що вона мертва, перевіривши пульс потерпілої. Про те, що потерпіла залишилась би живою при наданні їй своєчасної медичної допомоги, пояснив в судовому засіданні допитаний судмедексперт. Всі ці обставини вказують на відсутність у засудженого умислу на вбивство.

При таких обставинах позиція прокурора про те, що в діях засудженого вбачається умисне вбивство, не ґрунтується на доказах.

Поряд з цим, судова колегія цілком погоджується з позицією прокурора про те, що до засудженого судом безпідставно застосовано примусове лікування від алкоголізму, оскільки судом не встановлено, що хвороба ОСОБА_3 становить небезпеку для здоров'я інших осіб. А тому застосування ст.96 КК України є необґрунтованим, ця вказівка суду першої інстанції з вироку має бути виключена.

Призначаючи засудженому покарання, суд врахував характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу засудженого, який характеризується посередньо, в скоєному розкаюється, до скоєння цього злочину до кримінальної відповідальності не притягувався.

Аналізуючи дані обставини, суд обґрунтовано прийшов до висновку про засудження ОСОБА_3 до покарання у вигляді 8-ми років позбавлення волі.

Однак, призначаючи остаточне покарання і застосовуючи у відповідності до вимог ст.70 ч.4 КК України складання покарань шляхом часткового їх складання, суд своє рішення не мотивував. Втім, з матеріалів справи вбачається, що потерпіла знаходилась в стані сильного алкогольного сп'яніння, вела анти суспільний спосіб життя, в цей день вживала алкогольні напої разом з засудженим, чим спровокувала його злочинні дії. При таких обставинах, з урахуванням сімейного стану потерпілої і засудженого, наявності у них двох спільних малолітніх дітей, судова колегія вважає, що остаточне покарання засудженому має бути обране шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Судова колегія вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст. 405, 407,408 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Сергієнка В.К. задовольнити. Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Яготинського районного суду Київської обл. від 15 квітня 2013р. щодо ОСОБА_3 - змінити, покарання засудженому - пом'якшити.

У відповідності до вимог ст.70 ч.4 КК України, остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання, - визначеного за вироком Баришівського районного суду від 11 грудня 2012р., - більш суворим, визначеним за оскарженим вироком. До відбуття призначити засудженому ОСОБА_3 покарання у вигляді 8-ми років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання - з 19 жовтня 2012р.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про застосування щодо засудженого примусового лікування від алкоголізму.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Судді: Орел А.І. Нагорний А.М. Левчук О.Д.