Справа № 1-236/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2011 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря Панилик О.В.,

прокурора Марушія А.О.,

потерпілих: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м.Стрию справу про обвинувачення ОСОБА_3, 30.04.1980р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, українця, громадянина України, згідно ст.89 КК України не судимий, обвинуваченого за ст.ст. 185 ч. 1, 345 ч. 1 КК України суд,

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_3 18 березня 2011 року, о 14 год. 00 хв. перебуваючи у будинку №106, по вул. Шептицького в м. Стрий Львівської області, в якому проживала гр.. ОСОБА_4, яка винаймала помешкання за вказаною адресою у гр.. ОСОБА_5, у підсудного виник умисел на протиправне заволодіння чужим майном, реалізовуючи який він з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав із кімнати-кухні чотири чавунні плити, вартістю 110 гривень кожна, загальною вартістю 440 гривень і металевий обвід до них (металевий кутник), вартістю 90 гривень. Після вказаних дій ОСОБА_3 вийшов на подвіря даного будинку, де керуючись єдиним злочинним умислом викрав металеву хвіртку, вартістю 200 гривень, а також, шляхом демонтажу половину передньої частини кузова від автомобіля марки Сааб, без реєстраційних номерів, що є металобрухтом, вартістю 800 гривень, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1530 гривень.

Крім того, 26 квітня 2011 року, о 09 год. 50 хв., підсудний ОСОБА_3, знаходячись поблизу магазину Техномакс, по вул. Незалежності м. Стрий Львівської області, під час виконання щодо нього приводу інспекторами патрульної служби Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області старшим сержантом міліції ОСОБА_2 та сержантом міліції ОСОБА_6, відмовився пройти у Стрийський МВ ГУМВСУ у Львівській області, висловлювався в адресу інспектора патрульної Служби Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував фізичним насильством та намагався втекти, а результаті чого останньому відірвав правий погон, що знаходився на його кітелі. Після чого інспектори патрульної служби Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області старший сержант міліції ОСОБА_2 та сержант міліції ОСОБА_6, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 застосували до нього спецзасіб-кайданки та доставили його до Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області.

Підсудний ОСОБА_3, свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю та показав, що дійсно вчинив ці злочини, просить суворо не карати, щиро кається у вчиненому.

Оскільки, ОСОБА_3, визнав себе винним у вчиненому злочині, а фактичні обставини справи, а саме факт таємного викрадення чужого майна та факт погрози насильством та пошкодженні майна щодо працівника правоохоронного органу у звязку з виконанням цим працівником службових обовязків при обставинах зазначених у обвинувальному висновку не оспорюються учасниками судового процесу, суд впевнившись у правильному розумінні підсудним ОСОБА_3, змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч.3 ст.299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази та їх в сукупності, суд вважає вину підсудного в скоєних ним злочинах доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_3, слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна та за ст.. 345 ч. 1 КК України, оскільки він вчинив дії які виразились у погрозі насильством та пошкодженні майна щодо працівника правоохоронного органу у звязку з виконанням цим працівником службових обовязків.

Призначаючи вид і розмір покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним злочинів, раніше судимого, його особу, яка по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, помякшуючі вину обставинами якими є те, що підсудний щиро кається у скоєному, обтяжуючі вину обставини не встановлені, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства.

Керуючись ст.ст.299, 323-324 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.. 185 ч. 1 КК України та призначити покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) грн.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.. 345 ч. 1 КК України та призначити покарання за ст. 345 ч. 1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Керуючись ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточне покарання призначити у виді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обовязки.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання до вступу вироку в законну силу.

Речовий доказ, а саме: формений кітель та погон до нього, що належить інспектору патрульної служби Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області старшому сержанту міліції ОСОБА_2 і знаходиться в нього на зберіганні залишити у його власності.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб.

Суддя: ОСОБА_7