Дата документу Справа № 314/5868/14-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єд. унікальний № 314/5868/14-к
№ пров. 11-кп / 778/ 329/15 Головуючий в 1-й інст. - ОСОБА_1
Категорія - ст. 307,ч.2 ККУ Доповідач в 2-й інст. - ОСОБА_2

10 лютого 2015 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому заседанні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції,

на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, мешканця АДРЕСА_1 ; громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого:

- засуджено за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжним заходом до набрання вироком законної сили щодо засудженого залишено домашній арешт.

Вирішена доля речових доказів.

Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_7 визнаний судом винним у скоєнні злочинів за наступних обставин.

На початку серпня 2014 року в денний час ОСОБА_7 , знаходячись в лісосмузі поблизу с. Сергіївка Вільнянського району Запорізької області, незаконно придбав шляхом зривання декілька кущів дикорослої коноплі, які, незаконно зберігаючи при собі, переніс до себе додому в буд. АДРЕСА_1 , де висушив, подрібнив і виготовив для подальшого використання і зберігання з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс ( маріхуану).

08 вересня 2014 року в вечірній час на автодорозі в с. Сергіївка ОСОБА_7 частину вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс в кількості 0, 616 гр. збув за 100 гривень гр. ОСОБА_8

15 вересня 2014 року приблизно о 13-00 годині ОСОБА_7 в тому ж місці повторно збув тій же гр. ОСОБА_8 за 150 гривень той же особливо небезпечний наркотичний засіб в кількості 2,8895 гр. в перерахунку на суху речовину.

В своїй апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, не заперечуючи висновків суду щодо доведеності вини засудженого та кваліфікації його дій, вважає вирок суду в частині призначеного йому покарання із застосуванням положень ст. ст. 69, 75 КК України таким, що не відповідає тяжкості злочину і умовам застосування вказаних положень, отже, на думку прокурора, є недоцільним і недостатнім для виправлення засудженого, тому просить оскаржуваний вирок скасувати та винести новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 307 КК України покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Заслухавши доповідь судді по справі, доводи прокурора, який підтримав апеляцію, заперечення засудженого ОСОБА_7 , перевіривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню за таких підстав.

Провина засудженого ОСОБА_7 в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні з метою збуту, а також в незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно, за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, самим засудженим, а також іншими учасниками судового процесу, не заперечується і в достатній мірі підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за згодою обвинуваченого та інших учасників судового процесу в судовому засіданні у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст. 307 КК Україні за ознаками незаконного придбання, виготовлення і зберігання з метою збуту, а також збуту наркотичних засобів, вчиненому повторно.

Обираючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України взяв до уваги той факт, що він є раніше не судимою особою, характеризується позитивно, має родину, де очікується народження дитини, щиро кається у скоєному злочині, що, на думку суду, може бути розцінено, як виключні обставини, які дозволяють застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України, а також положень ст. 75 КК України, що в повній мірі відповідає матеріалам провадження та даним про особистість ОСОБА_7 , тому судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що саме таке покарання в даному випадку є доцільним і достатнім для виправлення засудженого.

Що ж стосується доводів прокурора в його апеляційній скарзі про надмірну м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, то в звязку з цим судова колегія вважає за необхідне взяти до уваги конкретні обставини скоєного ОСОБА_7 злочину, який не мав і не міг мати тяжких наслідків, оскільки обидва епізоди злочину були здійснені в режимі контрольної закупки, тобто, фактично з відома і під наглядом органу міліції, тому, незважаючи на тяжкість самого злочину, з урахуванням вищезазначених обставин його вчинення та даних про особистість ОСОБА_7 , судова колегія не погоджується з доводами прокурора і не вбачає підстав для висновку, що ОСОБА_7 може бути виправлений лише за умови ізоляції його від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Головуючий:

Судді: