У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.

суддів

Кузьменко О.Т., Кривенди О.В.

за участю прокурора

Матюшевої О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 7 червня 2007
року кримінальну справу за касаційним поданням першого заступника прокурора
Харківської області.

Вироком
Дергачівського районного суду Харківської області від 27 липня 2006 року
засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження, судиму 21.01.2005 р.
Дергачівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.121 КК України на 5
років позбавлення волі зі звільненням відповідно до ст.75 КК України від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 13.01.2006 р. цим
же судом за ч.1 ст.122 КК України з застосуванням ст. 70 ч.4 КК України - на 5
років позбавлення волі зі звільненням відповідно до ст.75 КК України від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

за ч.1 ст.115 КК України - на 7 років позбавлення волі, ч.3 ст.186 КК
України - на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_1 призначено - 7 років позбавлення волі,
а відповідно до ст.71 КК України остаточно - 7 років і 1 місяць позбавлення
волі;

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, раніше судимого, останній раз
01.03.2002 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309 КК
України - на 2 роки позбавлення волі,

за ч.3 ст.185 КК України - на 3 роки позбавлення волі, ч.3 ст.186 КК
України - на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_2 остаточно призначено - 4 роки
позбавлення волі.

Вирок щодо ОСОБА_2 не оскаржено.

В апеляційному порядку вирок не переглядався.

ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона у стані алкогольного сп'яніння
04.03.2006 р., перебуваючи у АДРЕСА_1, на грунті особистих неприязних
стосунків, застосовуючи ніж, учинила умисне вбивство ОСОБА_3, нанісши ним
останньому близько 35 ударів.

Крім того, її та ОСОБА_2 засуджено за те, що вони 27.09.2005 р. у АДРЕСА_2
за попередньою змовою відкрито, із проникненням у житло, викрали майно ОСОБА_4
вартістю 280 грн. 80 коп., висловлюючи при цьому щодо потерпілого погрози
застосування насильства, що не є небезпечним для його життя й здоров'я. Через
деякий час після вчинення цього злочину ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння
самостійно повернувся на місце вчинення злочину й таємно, повторно, із
проникненням у житло, викрав майно вищезазначеного потерпілого вартістю 655
грн. 80 коп.

За змістом касаційного подання прокурор, посилаючись на невідповідність
призначеного ОСОБА_1 покарання ступені тяжкості вчинених нею злочинів її особі
внаслідок м'якості, просить вирок щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу щодо неї
направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, думку прокурора,
яка частково підтримала касаційне подання прокурора, перевіривши матеріали
справи, доводи касаційного подання, заперечення на нього засудженої ОСОБА_1, колегія суддів вважає, що касаційне подання прокурора
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Твердження прокурора у касаційному поданні про те, що призначене ОСОБА_1 за
ч.1 ст.115 КК України покарання не відповідає ступені тяжкості злочину та особі
засудженої внаслідок м'якості, ґрунтуються на законі та матеріалах справи.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання,
необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

По справі встановлено, що суд, призначаючи ОСОБА_1
мінімальне за санкцією ч.1 ст.115 КК України покарання не в повній мірі
врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст.12 КК
України відноситься до особливо тяжких, особу засудженої, яка раніше судима за злочини проти життя та здоров'я
особи, характеризувалася негативно, даний злочин скоїла під час звільнення від
відбування покарання з випробуванням, а також вчинення нею злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

З огляду на викладене призначене ОСОБА_1 за ч.1 ст.115 КК України покарання не можна визнати
необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, а
тому вирок щодо неї у цій частині підлягає скасуванню, а справа направленню на
новий судовий розгляд, при якому
належить дослідити всі обставини справи, в тому числі і ті, які можуть вплинути
на розмір покарання, і в разі доведеності вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.115 КК
України, призначити його відповідно до вимог закону.

Що ж стосується покарання, призначеного ОСОБА_1 за ч.3
ст.186 КК України, воно відповідає вимогам ст.65 КК України, а тому касаційне
подання прокурора у цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного й, керуючись статтями 395 і 396 КПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

касаційне подання першого заступника
прокурора Харківської області задовольнити частково.

Вирок
Дергачівського районного суду Харківської області від 27 липня 2006 року щодо ОСОБА_1щодо засудження її за ч.1 ст.115 КК України
скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд у той же
суд в іншому складі.

Вважати ОСОБА_1 засудженою за ч.3
ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Судді:

СКОТАРЬ А.М.
КУЗЬМЕНКО О.Т.
КРИВЕНДА О.В.