Справа № 584/573/15-к
Провадження № 1-кп/584/45/15
В И Р О К
Іменем України
11.06.2015 року Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Путивль кримінальне провадження № 0000140 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Путивль, без постійного місця проживання, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Путивльського районного суду від 12 лютого 2008 року за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; вироком Путивльського районного суду від 19 квітня 2011 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин; вироком Путивльського районного суду від 05 червня 2012 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого умовно достроково на строк 1 рік 1 місяць 23 дні,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Путивль, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Путивльського районного суду від 04 жовтня 1999 року за ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; вироком Путивльського районного суду від 11 січня 2001 року за ст.ст.43, 141 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, а також штрафу у розмірі 680 грн.; вироком Путивльського районного суду від 05 червня 2007 року за ст.ст.297, 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі 2 роки 6 місяців; вироком Путивльського районного суду від 31 серпня 2009 року за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 1020 грн.; постановою Путивльського районного суду від 20 жовтня 2010 року штраф замінено на 240 годин громадських робіт; вироком Апеляційного суду Сумської області від 18 січня 2011 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та штрафу в сумі 1020 грн., вирок у частині стягнення штрафу не виконано,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
У період з 01 по 15 квітня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , також раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, з метою крадіжки індивідуального майна проникли на територію дачного господарства по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , де шляхом зламу запірного пристрою на дверях проникли до господарського приміщення времянки, звідки повторно, таємно, умисно викрали дві штикові лопати, вартістю по 151 грн.85 коп. кожна, сокиру, вартістю 187 грн. 35 коп., дві дерев`яні табуретки, вартістю по 115 грн. кожна, та 40 кг картоплі, вартістю 80 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 801 грн. 05 коп.

В середині квітня 2015 року обвинувачені за попередньою змовою між собою проникли на територію бази будівельних матеріалів «Стандарт+» по вул. Заводській, 6а у м. Путивль, звідки протягом декількох днів повторно, таємно, умисно викрадали по одній металоконструкції, вартістю 400 грн. кожна, при цьому маючи єдиний злочинний умисел, всього викрали чотири металоконструкції, якими розпорядилися в подальшому на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1600 грн.

Такими умисними діями обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якого є крадіжка, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням у сховище.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав у повному обсязі та показав, що у квітні 2015 року він разом з ОСОБА_5 проник до дачного господарства по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , шляхом зламу запірного пристрою на дверях вони проникли до времянки, звідки викрали дві штикові лопати, сокиру, дві дерев`яні табуретки та дві сітки картоплі, після чого викрадене перенесли за місцем свого тимчасового проживання.

Пізніше, у квітні 2015 року ОСОБА_5 запропонував йому піти до бази будівельних матеріалів «Стандарт+» по АДРЕСА_3 , де були металоконструкції, які вони вирішили викрасти. На територію бази вони проникали через паркан і декілька днів поспіль виносили по одній металоконструкції всього чотири. Зазначене майно по мірі викрадення здавали до металоприймального пункту, а виручені гроші витрачали на придбання спиртних напоїв та продуктів харчування.

Обвинувачений ОСОБА_5 також вину свою визнав у повному обсязі та суду показав, що у першій половині квітня 2015 року він разом з ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном вирішили піти до дачного господарства по АДРЕСА_2 , де, зламавши замок на дверях, проникли до господарської будівлі, звідки викрали дві штикові лопати, сокиру, дві дерев`яні табуретки та дві сітки картоплі, картоплю з`їли, табуретки спалили у багатті, а сокиру та лопати заховали.

В середині квітня 2015 року вони проникли на територію бази будівельних матеріалів «Стандарт+» по АДРЕСА_3 , звідки протягом декількох днів викрадали по одній металоконструкції, які належали потерпілій ОСОБА_7 . Зазначене майно по мірі викрадення здавали до металоприймального пункту, а виручені гроші витрачали на придбання спиртних напоїв та продуктів харчування.

Крім визнання обвинуваченими своєї вини, їх вина в інкримінованому їм злочині підтверджується наступними доказами.

Так під час проведення слідчих експериментів 22 травня 2015 року як обвинувачений ОСОБА_4 , так і обвинувачений ОСОБА_5 на місці, кожен окремо, продемонстрували, як вони проникали до господарства потерпілої ОСОБА_8 та звідки викрадали належне їй майно, вказавши, яке саме, а також як проникали на територію бази будівельних матеріалів «Стандарт+», звідки та як викрадали майно, належне потерпілій ОСОБА_7 (т.2 а.с.87-100). Дані обвинуваченими показання в ході проведення цієї слідчої дії співпадають з тими, які вони дали під час судового слідства.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що у квітні 2015 року виявила на базі будівельних матеріалів «Стандарт+» по вул. Заводській, 6а у м. Путивль відсутність належних їй двох металевих арок, які складаються з чотирьох металоконструкцій. Від місця, де вони зберігались, до поваленої огорожі бази вона помітила натоптані сліди, ніби хтось щось виносив.

Протоколом огляду місця події від 07 травня 2015 року підтверджується факт проникнення на територію бази будівельних матеріалів «Стандарт+» по вул. Заводській, 6а у м. Путивль (т.2 а.с.50-55).

Вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_7 майна підтверджується довідкою ТОВ «Сокор» (т.2 а.с.66).

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 05 травня 2015 року, у господарстві потерпілої ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 виявлено сліди проникнення до господарської споруди времянки (т.2. а.с.16-20).

Під час додаткового огляду місця події від 05 травня 2015 року, за місцем тимчасового проживання обвинувачених по АДРЕСА_3 виявлено та вилучено сокиру та дві штикові лопати (т.2 а.с.23-26), які потерпіла ОСОБА_8 впізнала під час пред`явлення їй речей для впізнання 08 травня 2015 року (т.2. а.с.40-43).

Вартість викраденого майна у ОСОБА_8 підтверджується довідками підприємства «Путивльський ринок», ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 (т.2 а.с.37-39).

Даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведена повністю.

При призначенні обвинуваченим покарання суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного, особи обвинувачених, які свою вину у вчиненні злочину визнали повністю та розкаялися у скоєному, є раніше судимими, ОСОБА_4 вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення, що потерпіла ОСОБА_7 їх вибачила та просила суворо не карати, що шкоду потерпілій ОСОБА_8 частково відшкодовано, а також - розмір заподіяної шкоди, відсутність негативних характеристик, майновий стан обвинувачених, відсутність претензій з боку потерпілих як майнового, так і морального характеру, та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, суд не вбачає.

Враховуючи наведе в сукупності, обставини вчиненого злочину, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченим, які щиро розкаялись у вчиненому та активно сприяли розкриттю злочину, однак мають не зняті і не погашені судимості за вчинення тяжких корисливих злочинів та знову вчинили тяжкі злочини, покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті, що буде необхідним та достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів.
Ухвалою Миколаївського районного суду від 26 лютого 2015 року ОСОБА_4 умовно-достроково звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Путивльського районного суду Сумської області від 05 червня 2012 року, на невідбутий строк 1 рік, 1 місяць і 23 дні. Зазначене невідбуте покарання підлягає частковому приєднанню до покарання, призначеного за цим вироком.

Вироком Апеляційного суду Сумської області від 18 січня 2011 року ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, та у виді штрафу у розмірі 1020 грн. На даний час штраф не сплачений, однак ОСОБА_5 підлягає звільненню від цього покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, оскільки доказів ухилення обвинуваченого від цього покарання стороною обвинувачення суду не надано.

Речові докази - сокира та дві штикові лопати, які передані потерпілій ОСОБА_8 під розписку, слід дозволити їй використовувати на власний розсуд (т.2 а.с.46).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 і ОСОБА_5 необхідно залишити тримання під вартою, зарахувавши у строк відбування покарання термін перебування під вартою з 28 травня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, не відбуте за попереднім вироком, у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі і остаточно до відбуття призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України від покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Сумської області від 18 січня 2011 року, у виді штрафу в сумі 1020 (одна тисяча двадцять) грн. ОСОБА_5 звільнити у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Речові докази - сокиру та дві штикові лопати, які передані потерпілій ОСОБА_8 під розписку, дозволити їй використовувати на власний розсуд

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою, зарахувати у строк відбуття покарання термін їх перебування під вартою з 28 травня 2015 року по 10 червня 2015 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 рахувати з 11 червня 2015 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_1