Справа № 1-57
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 квітня
2008 р.
м. Снятин

Снятинський
районний суд Івано-Франкіської області

в складі :
головуючого- судді Рожика Є.В.

секретаря Равлюк М.І.

з участю:
прокурора
Божи І.М.

розглянувши у
відкритому судовому
засіданні в залі суду
в місті Снятині
кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя с. Лука
Калуського району, Івано-Франківської області, з
середньо-спеціальною освітою,
розлученого, не працюючого,

має на
утриманні неповнолітню дитину, українця, раніше судимого :

07.03.2001р.
за ст. 141 ч.1 УК УРСР (в редакції 1960 р.), 05.06.2002р. Івано-Франківським
судом військового гарнізону за ст..407 ч.2,407 ч.3, 70, 75 КК України, 03.03.2004р. за ст..190 ч.2, 186
ч.2.70.75, 76 КК України, 31.10.2006р.
за ст..289 ч.2, 190 ч.2 КК України,
30.11.2007р. за ст..185 ч.2, 190 ч.2, 289 ч.3, 397 КК України Івано-Франківським міським
судом , гр.-на України, за ст..190 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.2 КК України,-

В
С Т А Н О В И В:

Підсудний вчинив
таємне викрадення чужого майна, повторно (крадіжку) і
заволодів чужим майном
шляхом обману та зловживання
довірою, повторно, що завдало значної
шкоди потерпілим при таких
обставинах:

1 квітня 2005р.ОСОБА_1. перебуваючи разом з
ОСОБА_2. в готелі «Ломбард», що в м.Снятині, скориставшись тимчасовою
відсутністю останньої, маючи вільний
доступ, таємно викрав з жіночої
сумочки ОСОБА_2. мобільний телефон «Сіменс -А-50» вартістю 700 грн. та гроші в сумі 40 грн. на
загальну суму

740 грн.

22 квітня 2005р. він
знаходячись в кафе «Вогник» що в м. Коломия, увійшов в довір'я ОСОБА_2.
шляхом обману та
зловживання довірою взяв в неї мобільний телефон, який в подальшому привласнив ВК «Мобіл» вартістю 1050 грн.

Продовжуючи свої дії він цього ж дня, 22 квітня 2005р.
перебуваючи в стані сп'яніння
увійшов в довіру до ОСОБА_3 (мати
ОСОБА_2.) і шляхом обману і
зловживання довірою -взяв в неї 1000
долларів США та привласнив.

Свою вину визнав
частково та пояснив, що він дійсно викрав 1.04.2005р. в ОСОБА_2 - її
мобільний телефон , 22.04.2005р.
заволодів її мобільним
телефоном шахрайством , аналогічно заволодів в її
мами -100 долларів США, а не 1000
долларів США, як йому пред'явлено звинуваченням, тому і визнає себе
винним частково, згідний погасити
завдану шкоду частково -
просить суворо не карати.

Його вина
доведена повністю, показаннями
потерпілих, свідка, зокрема потерпіла
ОСОБА_2 ствердила суду ,що
підсудний викрав в неї мобільний телефон під час перебування в готелі
«Ломбард», а 22.04.2005р. шляхом
обману заволодів також
мобілкою, просить карати його суворо і повернути завдану шкоду.

Потерпіла ОСОБА_3 ствердила суду, що підсудний 22.04.2005р. ввійшов
в її
довіру, заявив що її донька
ОСОБА_2 попала в біду і сказав, шоб дати йому 1000 долларів США і він привезе
доньку додому, вона повірила
йому, дозичила в сусідки 100 долларів США і
віддала підсудному 1000 долларів
США, в тій частині показань, що
вона дала йому 100 долларів США
підсудній говорить неправду, щодо
покарання посилається на суд, просить цивільний
позов задовольнити.

При таких доказах
суд вважає, що його вина
доведена повністю і його слід
кваліфікувати за ст..ст. 185 ч.2,190 ч.2 КК України, так як він вчинив
крадіжку чужого майна, повторно,
шахрайством заволодів чужим
майном шляхом обману та
зловжи-вання довірою повторно.

Окрема кваліфікація
дій щодо заволодіння мобілкою
22.04.2005р. в ОСОБА_2. на думку суду є
зайвою, оскільки в один і той же
день підсудний заволодів і 1000 долларів США в її мами і охоплювався єдиним
умислом.

Щодо показів підсудного про те
, що він заволодів не 1000 долларами
США, а тільки 100 долларів США, то суд аналізуючи
обставини, показання потерпілих,
свідка ОСОБА_4., яка ствердила суду, про те
що дійсно позичила ОСОБА_3 100
долларів США - в цій частині його показань не вірить і його покази
в цій частині не може взяти до
уваги.

Призначаючи покарання
суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого, особу винного.

До пом'якшуючих покарання
обставини суд відносить
щире каяття, що має неповнолітню дитину, згоден на відшкодування шкоди.

Обтяжуючою покарання обставиною - є рецидив злочинів, також суд враховує
його постійну направленість на вчинення злочинів, що є значною небезпекою для суспільства
тому йому слід
призначити покарання пов'язане
з позбавленням волі. Також
суд вважає за необхідне шляхом
часткового складання призначити невідбуте покарання
за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду від 30 листопада 2007р.

Цивільні позови
слід задовольнити в повному обсязі. Суд, керуючись ст. ст. 323, 324
КПК України,-

З А С У Д И В:

Визнати
винуватим ОСОБА_1 за ст. ст. 185
ч.2,190 ч.2 КК України, за цими статтями
призначити покарання: за ст..185 ч.2 КК України - 1 рік позбавлення
волі, за ст. 190 ч.2 КК України - 2 роки
позбавлення волі.

На підставі ст..
70 КК України шляхом
поглинення менш суворого
покарання більш суворим
покаранням визначити покарання за сукупністю злочинів - 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України остаточне визначити
ОСОБА_1 шляхом часткового складання покарання з призначеним покаранням за
попереднім вироком
Івано-Франківського міського суду від
30 листопада 2007р.- 6років позбавлення волі. В строк покарання остаточно призначеного за сукупністю
злочинів зарахувати частково
невідбуте покарання . за вироком
Івано-Франківського міського суду
від

30 листопада
2007р.

Строк відбуття покарання рахувати з 4
листопада 2006р., з часу фактичного затримання. Запобіжний захід
залишити тримання під вартою.

Цивільні позови
задовольнити: стягнути з засудженого
на користь ОСОБА_2 -1790 гривень, на користь ОСОБА_3 -

5050 гривень.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду в 15
діб, шляхом подання апеляції, а засудженому в той же
строк з дня отримання копії
вироку, через Снятинський районний суд.

Головуючий:
підпис

Суддя Снятинського
райсуду:
Є.В.Рожик