Порядковий № 1-кп/756/622/13
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

16 жовтня 2013 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Короткової О.С.,

за участю секретаря - Завалевської Я.В.,

прокурора - Довбиш Н.В.,

захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

провівши в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту щодо обвинувачених

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Херсонської області,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця Полтавської області,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 308 КК України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця Чернігівської області,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 надійшов до Оболонського районного суду м. Києва 09.10.2013 року.

Прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Захисники ОСОБА_1, ОСОБА_3, обвинувачені ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтримали думку прокурора щодо призначення судового розгляду.

Захисник ОСОБА_2 просив повернути обвинувальний акт прокуророві, у зв'язку із його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, яка полягає у тому, що розгляд даного кримінального провадження є доцільним та можливим лише у випадку об'єднання із обвинувальним актом щодо ОСОБА_8, оскільки згідно обвинувального акту кримінальні правопорушення, вчинення яких інкримінується обвинуваченим були вчинені разом із ОСОБА_8, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження. Тому просить повернути обвинувальний акт прокуророві для об'єднання із кримінальним провадженням відносно ОСОБА_8 і тільки після цього направити обвинувальний акт до суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив повернути обвинувальний акт прокуророві для доопрацювання.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, вислухавши думки учасників процесу, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Кримінальне провадження, згідно ст. 32 КПК України, підсудне Оболонському районному суду м. Києва.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у випадку невідповідності його вимогам закону.

У ст. 291 КПК України законодавцем визначені вимоги, яким має відповідати обвинувальний акт, дослідивши який суд не вбачає невідповідності його вимогам закону.

При цьому суд звертає увагу на те, що положеннями ст. 334 КПК України суду надано право об'єднати в одне кримінальне провадження декілька кримінальних проваджень щодо декількох осіб, які підозрюються у вчиненні одного і того ж кримінального правопорушення.

Щодо посилання обвинуваченого ОСОБА_4 про необхідність повернення обвинувального акту прокуророві для дооформлення, суд не приймає його до уваги, оскільки останнім не вказані підстави для його повернення та не зазначено які дії має виконати орган досудового розслідування про отримані обвинувального акту.

Підстав для прийняття рішень, що передбачені п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 27 КПК України розгляд кримінального провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Під час підготовчого судового прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинувачених ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, вказуючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_1, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7, заперечуючи проти клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді взяття під варту, заявив клопотання, в якому просить змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт або змінити визначений ухвалою слідчого судді розмір застави, встановивши його у рамках п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Дане клопотання обґрунтоване по-перше відсутністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, по-друге формальним ставленням слідчих суддів при обранні та продовженні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7, про що свідчить у тому числі і порушення правил підсудності розгляду такого клопотання та визначення розмір застави, який є непомірним з огляду на матеріальний стан обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_2 заперечив проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та заявив клопотання про зміну даного запобіжного заходу на особисте зобов'язання. В обґрунтування клопотання зазначив про наявність на утриманні обвинуваченого малолітніх дітей, батьків похилого віку, крім того також послався на ті ж обставини, що і захисник ОСОБА_1

Захисник ОСОБА_3 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, просив змінити запобіжний захід, обраний ОСОБА_5, на особисте зобов'язання або визначити розмір застави у межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати з урахуванням положень ч. 4 ст. 182 КПК України.

Обвинувачені підтримали думки захисників.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлене наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України суд під час підготовчого судового засіданні за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у тому числі запобіжний захід.

Незважаючи на відсутність клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6, суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 331 КПК України, вважає доцільним розглянути також питання продовження обраного запобіжного заходу з огляду на те, що строк його дії закінчується 26.10.2013 року.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2013 року ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід, строк дії якого судом неодноразово продовжувався, останній раз до 18.10.2013 року.

ОСОБА_5 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від того ж числа був обраний запобіжний захід у виді взяття під варту, строк дії якого спливає 21.10.2013 року.

ОСОБА_7 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2013 року був обраний запобіжний захід у виді взяття під варту, строк дії якого закінчується 21.10.2013 року.

Вирішуючи питання продовження строку тримання обвинувачених під вартою, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред'явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи.

Суд погоджується із позицією сторони захисту щодо не наведення прокурором наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які б могли свідчити про те, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити документи, які мають доказове значення, незаконно вливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне провадження.

Згідно із рішенням Європейського суду «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, яке є частиною національного законодавства, продовження тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Незважаючи не недоведеність стороною обвинувачення у повному обсязі обставин, передбачених ст. 194 КПК України, суд вважає правильним продовжити дію обраного запобіжного заходу відносно кожного обвинуваченого, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи людини, незважаючи на існування презумпції невинуватості.

При цьому, вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд позбавлений законодавчої можливості визначити інший розмір застави, ніж той, що був визначений слідчим суддею.

Крім того, суд звертає увагу на те, що законність ухвали слідчих суддів не може бути предметом розгляду суду першої інстанції, в зв'язку з чим посилання на порушення, які на думку захисту, мали місце за результатами розгляду клопотань, не можуть впливати на розгляд питання про продовження дії запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-317, 177 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту щодо ОСОБА_4, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 308 КК України, ОСОБА_7, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 307 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва на 14 годину 00 хвилин 24 жовтня 2013 року.

В судове засідання викликати: прокурора Довбиш Н.В., обвинувачених ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, їх захисників.

Продовжити дію обраного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15 грудня 2013 року.

Проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя