Справа № 369/3475/15-к
В И Р О К
Іменем України
15.06.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора: ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого: ОСОБА_6
представника потерпілого - адвоката: ОСОБА_7
представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
Рухаючись у вказаному напрямку, на відстані 45.1 метри до перехрестя вул. Леніна - вул. Чкалова с. Петропавлівська Борщагівка, ОСОБА_10 , проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, під час виникнення небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до повної його зупинки. Внаслідок чого, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався в попутному з ним напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід - ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравми, ЗЧМТ, забій головного мозку, постравматичного субарахноїдального крововиливу, крововиливу в шлуночки головного мозку, закритої травми грудної клітини, переломів 1-9 ребер зліва з наявністю лівостороннього гемопневмоторекса, перелому обох кісток правої гомілки, перелому лівої лопатки, саден голови та обличчя.
Вказані тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта за № 198/Е від 23.01.2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за знакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.
В даній дорожній обстановці, ОСОБА_10 грубо порушив вимоги п.п.: 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; 2.3. «б» - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі; 2.9. «а» - керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; 12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди - Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № - 1306.
Порушення ОСОБА_11 вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а» та 12.3. Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП - отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
На вулиці було темно та був сильний туман. Видимість була обмежена погодними умовами. Швидкість руху його автомобіля була близько 30 км/год. Було ввімкнено ближнє світло фар, а також протитуманні вогні.
Коли він рухався у вказаному напрямку, то в межах своєї смуги для руху він побачив пішохода. Вказаного пішохода він побачив, коли той знаходився на відстані приблизно за 2-3-5 метрів до передньої частини його автомобіля. Даний пішохід рухався в попутному з ним напрямку.
Відразу ж після того, як він побачив даного пішохода, він застосував екстрене гальмування, а пішохід кинувся на його автомобіль. Однак, уникнути наїзд йому не вдалось. В подальшому трапився наїзд на вказаного пішохода. Наїзд відбувся саме в районі передньої лівої стійки його автомобіля, від чого пішохід, яким виявився ОСОБА_6 , вдарившись об неї та переднє лобове скло, втративши рівновагу, впав на проїзну частину.
Після повної зупинки його автомобіля, вони вибігли з автомобіля та кинулися до вказаного пішохода аби надати йому першу медичну допомогу.
Свою вину не визнає, вважає, що в події ДТП винний пішохід. В стані алкогольного сп`яніння він не перебував.
Але, не зважаючи на не визнання своєї вини у вчиненому злочині обвинуваченим ОСОБА_9 , його винність підтверджується іншими доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що близько 1 год. 20 хв. 1 год. 30 хв. 11 липня 2014 року він разом з ОСОБА_13 і ОСОБА_14 рухалися в селі Петропавлівська Борщагівка по вул. Чкалова. Спочатку всі рухалися по тротуару. А потім він вирішив їх залишити для спілкування, почав іти праворуч від них на проїзжій частині.
Під час того, як вони підходили до перехрестя вул. Леніна та вул. Чкалова в с. Петропавлівська Борщагівка він почув, що позаду нього рухається автомобіль та звернув з осьової лінії ліворуч на зустрічну смугу руху автомобіля.
Після того, як він звернув, відчув удар в спину. Потім втратив свідомість та прийшов до свідомості лише в лікарні.
Стверджує, що спочатку рухався по осьовій лінії, яка розділяє зустрічні полоси, а потім, коли почув автомобіль, почав рухатися лівіше від смуги руху автомобіля. Місце ДТП освітлювалось вуличним освітленням.
Просить стягнути з обвинуваченого на свою користь моральну шкоду в сумі 150.000 гривень.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні суду пояснив, що 11 липня 2014 року, близько 0 год. 30 хв., він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_13 рухались в с. Петропавлівська Борщагівка по вул. Леніна в напрямку Кільцевої дороги.
Він з ОСОБА_16 йшов по тротуару, а ОСОБА_17 чомусь зійшов на проїзжу частину та пішов по ній. Під час того, як вони йшли, він почув звук автомобіля, який рухався зі сторони вул. Авіаторів в напрямку Кільцевої дороги.
Потім він побачив, як автомобіль ВАЗ 2101 здійснає наїзд на ОСОБА_18 лівою передньою частиною кузова. Від чого, ОСОБА_18 відкинуло вперед на смугу руху автомобіля.
Коли він побачив, що ОСОБА_17 лежить на дорозі проїзної частини, то побіг до нього і крикнув ОСОБА_16 , щоб вона викликала швидку медичну допомогу. Через деякий час після удару з автомобіля вийшов водій автомобіля і пасажирка. Водій запропонував відвезти ОСОБА_19 до травмпункту, на що він заперечив і сказав, що будуть чекати карету швидкої медичної допомоги. Місце ДТП освітлювалось вуличним освітленням.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду пояснила, що 11 липня 2014 року, близько 00 год. 30 хв., вона разом з ОСОБА_20 і ОСОБА_17 йшли по вул. Леніна в с. Петропавлівська Борщагівка. Спочатку всі вони рухались по тротуару, але потім чомусь ОСОБА_21 почав йти по проїзній частині дороги, чому саме він почав рухатися по проїзній частині дороги їй не відомо.
Потім в якийсь момент вона почула гуркін двигуна автомобіля. Потім відбувся наїзд автомобіля на ОСОБА_22 , від удару його відкинуло вперед відносно руху автомобіля.
Після удару автомобіль зупинився, з якого вийшли водій та з переднього пасажирського сидіння вийшла дівчина. В цей час вона та ОСОБА_15 підбігли до ОСОБА_18 , який лежав на землі. Після чого, водій запропонував ОСОБА_23 відвезти до лікарні, на що вони заперечили і чекали карету швидкої медичної допомоги.
На момент ДТП ділянка дороги була освітлена вуличним освітленням.
Представник цивільного відповідача ПрАТ «СК Альфа Страхування» ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснив, що цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП необхідно залишити без розгляду, в подальшому для звернення потерпілого до ПрАТ «СК Альфа Страхування» в частині відшкодування завданих збитків, який до цього часу не звертався.
В заданій дорожній ситуації при заданих вихідних даних, водій автомобіля «ВАЗ 2101» мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом застосування термінового гальмуванням в момент виникнення небезпеки для його руху.
Суд, визнає, що потерпілий і свідки, представник цивільного відповідача давали суду правдиві покази, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні під час судового розгляду.
При оцінці показів обвинуваченого ОСОБА_9 суд визнає, що він не до кінця давав суду правдиві покази в тій частині, що в ДТП винний пішохід ОСОБА_6 , якого він побачив за 2-3-5 метрів і кинувся на його автомобіль; в стані алкогольного сп`яніння він не був, видимість дороги була обмежена. Його покази в цій частині направлені на ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин і спростовуються вищевказаними показами потерпілого і свідків, які судом визнані достовірними, протоколами слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_13 , висновком судової автотехнічної експертизи, викладені вище; довідками про знаходження обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, які вказані вище судом визнаються достовірними, бо вони відповідають фактично встановленим судом обставинам справи, а в решті обвинувачений давав суду правдиві покази.
Суд виключає із обвинувального висновку і повідомленні про підозру ОСОБА_9 з п. 2.9 «а» ПДР України перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин, яке не знайшло свого підтвердження в процесі судового розгляду, оскільки ОСОБА_9 перебував в стані алкогольного сп`янні.
Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 йшов по проїзній частини дороги, а обвинувачений ОСОБА_9 , побачивши його, об`єктивно був спроможний і повинен негайно був вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля або безпечного об`їзду перешкоди, що цього не зробив.
Порушення обвинуваченим ОСОБА_9 вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а» та 12.3 Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспорної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП - отримання тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 .
А тому, оцінюючи досліджені в процесі судового розгляду докази суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні злочину доведена повністю і його дії суд кваліфікує: за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, визнається: вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, раніше не судимий, на даний час не працює, раніше працював, де характеризується позитивно, по місцю проживання характеризується позитивно, частково в сумі 10.500 грн. відшкодував матеріальну шкоду, тому з урахуванням обставин справи та даних про особу обвинуваченого, думки потерпілого суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, при цьому не знаходить підстав для застосування відносно нього іншого виду покарання, в тому числі і застосування ст.. 75 КК України, при цьому враховує і дії потерпілого, який рухався по проїзній частини дороги, а не по тротуару.
Суд застосовує до обвинуваченого ОСОБА_9 додатковий вид покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами з урахуванням вчиненої дорожньо-транспорної пригоди.
Речові докази суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.
Заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_9 в сумі 150 000 гривень суд задовольняє, стягуючи у відповідності зі ст.. 1167 ЦК України з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 150 000 грн., оскільки злочинними діями обвинуваченого потерпілому були завдані тяжкі тілесні ушкодження, які потребують щоденного лікування, заподіяна моральна шкода полягає в фізичних та психологічних стражданнях: живе у стані постійного стресу, депресії, відчутті безпомічності.
Розмір витрат, пов`язаних із залученням експерта, суд вирішує у відповідності зі ст.ст. 124, 126 КПК України, стягуючи з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави 1. 006 грн. 92 коп. за проведення судових авто технічних експертиз.
Враховуючи наведене і керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд,
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 обчислювати з моменту фактичного відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду у сумі 150 000 (ста п`ятдесяти тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1.006 (одну тисячу шість) грн.. 92 коп. за проведення судових автотехнічних експертиз.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання, а після набрання вироком законної сили взявши його під варту і утримувати під вартою в СІЗО Управління ДПС в м. Києві та Київській області.
Вирок може бути оскарженим до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення прокурором, потерпілим, його представником, представником цивільного відповідача, ОСОБА_9 і його захисником.
Суддя ОСОБА_1