Справа № 755/7912/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Здвижівка, Бородянського району, Київської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 11 лютого 2015 року, близько 19:00 год., проходячи по внутрішньому двору будинку №7 по проспекту Возз`єднання в м. Києві побачив автомобіль марки Форд Сієра д.н.з. НОМЕР_1 на якому були встановлені на колесах 4 (чотири) декоративних ковпаки та в цей момент у останнього виник злочинний корисливий протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме декоративних ковпаків, які були встановлені на 4 колесах даного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення ОСОБА_4 підійшов до автомобіля Форд Сієра д.н.з. НОМЕР_1 та впевнившись, що його дії непомічені з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що в дворі будинку нікого не було, таємно викрав з автомобіля декоративні ковпаки в кількості 4 шт., загальною вартістю 270 грн., які належать ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник спричинивши ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 270 грн.
Крім того, 24.02.2015 року, приблизно о 17 годині 55 хвилин ОСОБА_4 перебував поблизу житлового будинку №20 по бульвару Давидова в м. Києві, де помітив автомобіль ВАЗ 2101 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 та у нього виник злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 підійшов до автомобіля ВАЗ 2101 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 та з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення, впевнившись, що його дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 підійшов до вказаного автомобіля та відчинив капот звідки повторно таємно викрав акумулятор вартістю 350 грн., в цей час з першого поверху будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_7 помітила його протиправні дії та намагалася їх спинити при чому зробивши зауваження.
ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті та почали носити явно відкритий характер для ОСОБА_7 , не відмовляючись від доведення злочину до кінця, утримуючи про собі викрадене майно, а саме акумулятор від автомобіля, з метою уникнення затримання, намагався зникнути з місця скоєння злочину, однак невдовзі був затриманий потерпілим ОСОБА_6 .
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.
Також обвинувачений з власного боку негативно оцінив свої протиправні дії, пообіцявши у подальшому не порушувати закон за жодних умов за період, який пройшов з дня вчинення злочину, він повністю переоцінив своє життя, життєві цінності, зрозумів, що нічого важливішого для себе у цьому житті не має, ніж своє самовиховання та захист й утримання своєї родини.
Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом.
Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за: ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) повторно.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому частково.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Поряд з цим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, відсутність зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, одружений, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, позитивні характеристики, як за місцем проживання, так і в період роботи в ТОВ Житлокомбудсервіс, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій статей 185, 186 КК України зі звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України.
Про можливість належної соціалізації особи та допустиму репутацію свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання наркотичними засобами), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, конкретні обставини, що характеризують поведінку винної особи до вчинення караного діяння, пов`язані з вчиненням правопорушення, після вчинення діяння, індивідуальні властивості особи: стать, вік, стан здоров`я, родинний стан, характер вчиненого кримінального правопорушення та відсутність за його результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превалювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання та оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином), суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має прав пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Обвинувачений у судовому засіданні цивільний позов визнав у повному обсязі.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Так, частиною першою статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Таким чином, з урахуванням позиції цивільного відповідача та визнання ним шкоди у сумі 135 грн. 00 коп. останній підлягає задоволенню у повному обсязі.
Щодо вжиття заходів забезпечення цивільного позову, про які клопотав цивільний позивач у позовній заяві, то у їх застосуванні слід відмовити, враховуючи не доведення останнім підстав та умов застосування регламентованих ст. ст. 151, 152 ЦПК України, ст. 128 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , як захід забезпечення кримінального провадження, у виді домашнього арешту слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання:
? за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
? за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з"являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 та покладенням обов`язку у вигляді не відлучатись з місця проживання без дозволу суду, - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином (кримінальним правопорушенням) задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 135 (сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок.
У задоволенні заяви ОСОБА_5 про застосування заходів забезпечення позову відмовити.
Речові докази: декоровані ковпаки в кількості 2 штуки - залишити у власності ОСОБА_5 ; акумулятор сірого кольору марки ISLA - залишити у власності ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1