Справа № 1-1102/11
Провадження №1/761/3/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 травня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підсудного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, громадянин України, неодружений, освіта середня спеціальна, не працює, не військовозобов`язаний, проживає зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

06.01.2000 року Подільським районним судом міста Києва, за злочин передбачений ч. 1 ст. 229-6 КК України (в ред. 1960 року) до позбавлення волі строком 2 роки;

24.09.2003 року Оболонським районним судом міста Києва, за злочини передбачені ч. З ст.185, ст.15, ч. З ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, 22.08.2005 року умовно-достроково звільнений із невідбутим строком 1 рік 1 місяць 24 дня;

29.05.2006 року Оболонським районним судом міста Києва, за злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальна справа, в якій ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 09 лютого 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , стосовно якого постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2014 року кримінальну справу закрито на підставі п.8 ч.1 ст.6 КПК України, вступили між собою у злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи свій злочинний намір, приблизно о 19 годині, прибули до адміністративного корпусу КП «Київпастранс» ТРЕД №2, що розташований по вул. Довженко, 7 в м. Києві.

Перебуваючи на третьому поверсі вказаної будівлі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стали оглядати приміщення даного поверху у пошуках майна, яке можна було б викрасти. Переконавшись, що за їх діями ні хто не спостерігає, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 невстановленим способом відчинили двері кабінету №313, проникли до його приміщення, звідки таємно повторно викрали майно, що належало КП «Київпастранс» ТРЕД №2, а саме термовоздуходувку «Bosch» вартістю 563 гривні 40 копійок.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 невстановленим способом відчинили двері кабінету № 306, де розташована бухгалтерія, проникли до його приміщення, звідки таємно повторно викрали три пляшки «Советского шампанського», вартістю 28 гривень кожна, пляшку коняку «Десна», вартістю 50 гривень, пляшку вина «Кагор», вартістю 40 гривень, коробку цукерок «Венеціанська ніч», вартістю 20 гривень, коробку цукерок «Маргарита», вартістю 20 гривень, коробку цукерок «Асорті», вартістю 20 гривень, що належать ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфікуються за ознаками повторного, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення, викрадення чужого майно (крадіжка), відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину не визнав в повному обсязі. Пояснював, що 09.02.2011 року приблизно о 16.00 годин біля станції метро Шулявська зустрівся з ОСОБА_7 , приблизно о 18 годин він попрощався з ОСОБА_7 , пішов до зупинки громадського транспорту по вул. Довженко, де був затриманий працівниками міліції.

За ініціативою суду в судовому розгляді поставлене питання про направлення справи на додаткове розслідування через неповноту досудового слідства, яка не може бути усунута судом.

Прокурор, який підтримує обвинувачення в суді, заперечував проти повернення справи на додаткове розслідування. Доповнень та клопотань по справі не має. Підсудний ОСОБА_4 заперечень не має.

В ході судового розгляду допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що обвинувачення ґрунтується серед інших доказів також на показаннях свідка ОСОБА_10 , очних ставках за його участю, проте явку вказаного свідка працівника правоохоронного органу - в судове засідання сторона обвинувачення не забезпечила. Неодноразові судові доручення щодо приводу свідка ОСОБА_10 , встановлення його місцезнаходження чи місця проживання в порядку, передбаченому ст.315 1 КПК України (1960р), не виконані, місце проживання вказаного свідка не встановлено. При цьому сторона захисту, заперечуючи свою вину у вчиненні злочину, позбавлена можливості спростувати показання свідка ОСОБА_9 , а також ОСОБА_10 на досудовому слідстві, безпосередньо допитавши свідка в суді і таким чином ОСОБА_4 не має можливості за таких обставин повноцінно здійснити свій захист.

Суд також за таких обставин не має можливості перевірити обставини виявлення викраденого майна саме у вказаного свідка ОСОБА_10 , що зафіксовано в протоколі огляду від 09.02.2011 року в період з 21.20 до 21.45 год. майна - поліетиленового пакету з викраденим майном: 3 пл. шампанського, одна пляшка коньяку, пляшка вина, коробки цукерок «Венеціанська ніч», «Маргарита», «Асорті», промисловим феном Бош.

Згідно показань свідка ОСОБА_10 в ході очних ставок 12.04.2011 року, ОСОБА_10 пояснював обставини вилучення у нього вказаного майна, викраденого Слободянюком, що заперечується обвинуваченим, проте суд позбавлений можливості перевірити вказані обставин в ході судового розгляду через вищенаведені обставини.

При цьому судом вжито всі заходи для усунення неповноти досудового слідства, було оголошено примусовий привід свідка ОСОБА_10 , судове доручення в порядку ст. 315 -1 КПК України щодо встановлення його місця проживання та місцезнаходження, проте ухвали суду не виконано уповноваженим органом і суд позбавлений можливості усунути таку неповноту передбаченими процесуальними засобами.

Крім того, як зазначав в суді допитаний свідок ОСОБА_9 , в провадженні РУ перебувала оперативно розшукова справа категорії «Захист» щодо ОСОБА_4 , також надано дозвіл уповноваженого керівника управління на візуальне спостереження за особами ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , на підставі чого він та оперативний працівник Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_10 здійснювали візуальне спостереження за діями ОСОБА_11 09 лютого 2011 року, в тому числі під час прибуття вказаних осіб до тролейбусного депо № 2 по вул.. Довженко, 7 в м. Києві.

В обґрунтування обвинувачення в обвинувальному висновку містяться також посилання на документи-фотокартки, зроблені працівниками міліції під час спостереження за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на яких зафіксовано їх пересування разом.

Проте вирішити питання щодо допустимості наданих стороною обвинувачення доказів суд не має можливості, оскільки відсутні відомості, що про заходи спостереження, застосовані стосовно ОСОБА_4 , останній в подальшому був повідомлений, що протирічить практиці Європейського Суду з прав людини, а саме: висновкам в рішенні «Волохи проти України», в якому було встановлено порушення ст.ст. 8,13 Конвенції, зокрема суд зазначив, що не вбачається, що законодавство України забезпечує особу, відносно якої вживаються заходи спостереження, належними гарантіями захисту, оскільки законодавство не передбачає обов`язку повідомляти особу про заходи спостереження, застосовані стосовно неї.

За таких обставин підсудний не має права належним чином реалізувати право на захист, справедливий судовий розгляд з безпосереднім дослідженням доказів в судовому засіданні.

За такої неповноті досудового слідства суд позбавлений можливості усунути неповноту в ході судового розгляду, пересвідчитися в дотриманні прав, свобод громадянина в даній справі, відповідності порядку збирання доказів в ході візуального спостереження за особами в даній справі основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. при тимчасовому обмеженні окремих конституційних прав і свободі особи.

Також як встановлено з показань потерпілого ОСОБА_6 в суді, все зазначене викрадене майно, яке представляє продукти харчування, - шампанське, цукерки, - йому не належить, натомість належить іншим працівникам підприємства. В суді потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що працівниками міліції при виявленні крадіжки йому було рекомендовано написати заяву від свого імені про викрадення всіх речей з приміщень підприємства згідно вказаного переліку, в тому числі, щодо продуктів харчування, які належать особисто іншим працівникам підприємства, що ним було здійснено, у зв`язку з чим він написав заяву про крадіжку всього обсягу майна від свого імені.

Таким чином, на досудовому слідстві не встановлено обсяг викраденого майна, дійсна пряма шкода, а також осіб, яким завдано шкоду діями ОСОБА_4 внаслідок такого викрадення, обсяг майнової шкоди, завданої кожному з власників майна.

Отже вказані порушення були допущені органом досудового розслідування, на якого законодавець покладає у відповідності до вимог ст.ст. 22,64 КПК України обов`язок по повному, всебічному, об`єктивному дослідженню усіх обставин справи, встановленню обставин, які підлягають доказуванню в кримінальній справі та стосуються події злочину, винуватості особи, способу вчинення злочину і вказана неповнота досудового слідства не може бути усунута в ході судового засідання, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі необхідно провести певний обсяг слідчий дій з метою встановлення усіх обставин вчиненого, усунути пробіли слідства.

Також висунуте обвинувачення ОСОБА_4 є неконкретним в частині викладення обставин про спосіб проникнення до приміщення. Натомість зазначено про те, що невстановленим способом ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , стосовно якого кримінальну справу закрито, відчинили двері кабінету № 306, 313. Проте дії ОСОБА_13 , стосовно якого здійснюється судовий розгляд, не індивідуалізовані, не викладено, якими саме конкретними діями ОСОБА_13 вчинене проникнення до приміщення. При цьому досудовим слідством не встановлений спосіб проникнення, оскільки достовірно не встановлені обставини, чи були двері вказаних кабінетів відкритими та чи мався до них вільний доступ, чи були вони зачиненими до моменту проникнення, чи були вони відчиненими після виявлення викрадення майна та огляду приміщень.

Такі відомості не відображені в протоколах огляду місця вчинення злочину кабінетів № 306,313, в протоколах лише зазначено про відсутність пошкоджень дверей та замків приміщень.

Так, з протоколу огляду від 09.02.2011 року убачається, що в кабінеті № 306 на час огляду з 21.00 год. до 21.30 год. замок механічних пошкоджень не має, конструкція дверей механічних пошкоджень не має ( а.с.26-31, том 1). Протоколом огляду від 10.02.2011 року, тобто лише на наступний день після події злочину, встановлено, що на момент огляду двері, пройом, замок в приміщенні кабінету № 313 о 15.00 годин 10.02.2011 року видимих механічних пошкоджень не має. Відповідно до висновку експерта № 194 від 30.03.2011 року, на циліндрових механізмах замків, вилучених під час огляду кабінетів № 313, № НОМЕР_1 в приміщенні адміністративної будівлі КП «Київпастранс» ТРЕД № 2 в будинку № 7 по вул. Довженко в м. Києві, слідів впливу сторонніх предметів не встановлено ( а.в.58-59, том 1).

При цьому як пояснював свідок ОСОБА_14 в суді, при огляді були виявлені пошкодження замків, був працівник підприємства, прізвища якого він назвати не може, який пояснював, що були пошкоджені замки в бухгалтерії, встановили, що були відчинені двері бухгалтерії.

Одночасно потерпілий ОСОБА_6 в суді пояснив, що пошкоджень на замках не було, замки були закриті в кабінетах, в проникненні до яких обвинувачується ОСОБА_4 .

З приводу перевірки вказаних в обвинуваченні обставин прокурор в суді не скористався правом заявити про судове доручення для перевірки та уточнення фактичних даних в порядку, передбаченому ст. 315 КПК України, а суд ні в якому разі не може брати на себе функцію обвинувачення чи захисту з огляду на положення ст. 16-1 КПК України.

Таким чином, необхідно провести необхідні слідчі дії з метою встановити осіб, у володінні яких перебували вказані приміщення, вирішити питання про їх допит з метою встановлення обставин наявності вільного доступу до кабінетів чи наявності перешкод в доступі в період, коли ОСОБА_4 інкримінується вчинення вказаного злочину.

Згідно ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти чи неправильності досудового слідства може мати місце, коли така неповнота чи неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його проведення не були досліджені або були поверхнево, однобічно досліджені обставини, які мають значення для правильності вирішення справи.

Як убачається з обвинувального висновку, матеріалів кримінальної справи, показань підсудного, свідків, на досудовому слідстві допущена суттєва неповнота.

Оскільки зазначені фактичні дані мають суттєве значення для встановлення обставин по справі, які не були досліджені на досудовому слідстві, такі обставини перешкоджають суду зробити висновок про винуватість чи невинуватість підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, така неповнота не може бути усунута в ході судового слідства, існують підстави для направлення справи на додаткове розслідування, повернувши справу прокурору для проведення додаткового розслідування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 281 КПК України 1960 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України повернути прокурору Шевченківського району м. Києва для проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_4 підписку про невиїзд залишити без змін.

На постанову може бути подана апеляція в Апеляційний суд міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи діб.

Суддя ОСОБА_1