П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2010 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Пономаренко М.С.

при секретарі Пришві Н.В.

за участю прокурора Топоркової О.Б.

адвоката ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 РФ, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуваючого, раніше не судимого,

за ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2010 року близько 21.00 год. неповнолітній ОСОБА_3 перебував на території дитячого табору «Дружба», розтошованого за адресою м.Білопілля, вул.Гай,1 на молодіжній дискотеці, під час якої вирішив сходити подивитись на один з будиночків табору, в якому сам відпочивав два роки тому.

Підійшовши до будиночку № 6 та помітивши, що двері не зачинені, ОСОБА_3 увійшов до будиночку та став роздивлятися обстановку в будиночку, під час чого помітив на одній із тумбочок мобільний телефон, який він вирішив викрасти.

З метою незаконного збагачення шляхом викрадення мобільного телефону, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, користуючись відсутністю у будиночку власника телефону та сторонніх осіб, завідомо знаючи про таємність своїх дій, ОСОБА_3 підійшов до тумбочки та шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «NOKIA 6151» вартістю, згідно висновку товарознавої експертизи № 1713 від 16.08.2010 року - 550 грн., з сім-карткою оператора МТС вартістю 50 грн. та 30 грн. на рахунку , що належав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканцю м.Білопілля, вул. Чехова,18, який на той час знаходився на другій зміні у таборі «Дружба» і проживав у будиночку № 6.

Викрадений телефон ОСОБА_3 виніс за межі табору та використав у подальшому в своїх корисних цілях, завдавши таким чином своїми діями збитків ОСОБА_4 на загальну суму 630 грн.

Викрадаючи таким чином мобільний телефон ОСОБА_4, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 діяв з прямим умислом.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїв злочин, перебачений ч.1 ст.185 КК України, - краіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 заявила клопотання про звільнення підсудного від кримінальної відповідальності з застосуванням заходу виховного характеру передачі його під нагляд батьку ОСОБА_2, та закрити провадження у справі.

Прокурор Топоркова О.Б., підсудний ОСОБА_3, його законний представник ОСОБА_2 клопотання адвоката підтримали.

Згідно ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середьої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Згідно ч.1 ст.447 КПК України коли суд при розгляді кримінальної справи, що надійшла з обвинувальним висновком, прийде до висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, без застосування кримінального покарання, він виносить ухвалу, а суддя постанову про закриття кримінальної справи і вирішує питаня про застосування до неповнолітнього одного з примусових заходів виховного характеру, передбачених частиною другою статті 105 Кримінального кодексу України.

Тому суд вважає за необхідне дане клопотання задовольнити та застосувати до підсудного примусовий захід виховного характеру передати його під нагляд батьку ОСОБА_2 , так як підсудний вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаївся у вчиненому, має бездоганну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись ст.105 КК України, ст.ст.9, 447 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України і застосувати до нього захід виховного характеру передати під нагляд батьку ОСОБА_2 строком на один рік.

Провадження у справі закрити.

Запобіжний захід підписку про невиїзд відносно підсудного скасувати.

Речовий доказ : мобільний телефон марки «NOKIA 6151», який перебуває під розпискою у ОСОБА_5, залишити їй, як власниці ( а.с. 59).

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ