Справа № 11а-812/2008 Головуючий у суді 1 інстанції - Горбунов
Категорія - ст.121 ч. 1 КК України Доповідач - Кадегроб А.І.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2008 року Колегія
суддів судової палати апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді -
суддів - Кадегроб
А.І., Олексієнко І.С.,
прокурора - Байдак А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді апеляцію захисника адвоката ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 на вирок Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 15 вересня 2008 року, яким
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Сусуман, Магаданської області,
Російської Федерації, українця, гр. України, жителя АДРЕСА_1 не працюючого, не одруженого,
освіта середня, такий, що не має
судимості,
засуджено за ст. 121 ч. 1 КК
України до 5 років позбавлення волі.
вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що він 30 квітня 2008
року близько 24 годин, знаходячись в стані
алкогольного сп”яніння, в с. Світлопіль, Олександрійського району,
Кіровоградської області, поблизу ферми, в ході сварки з потерпілим ОСОБА_3, з
неприязні, наніс останньому декілька ударів ножем по різних частинах тіла,
спричинивши йому тілесні ушкодження, які в комплексі відносяться до категорії
тяжких, як небезпечних для життя та
здоров»я в момент заподіяння.

Захисник - адвокат ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 в своїй апеляції просить вказаний вирок суду скасувати, а
провадження по справі закрити. Вважає, що висновки суду першої інстанції не
відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого судом невірно застосовано кримінальний закон.
Вказує, що спричиненню ударів ножем потерпілому передувало те, що ОСОБА_3.,
користуючись перевагою в фізичній силі,
вдарив засудженого рукою в обличчя, потім тривалий час насильно утримував його,
продовжуючи наносити удари рукою по вуху під час перевезення засудженого на
мотоциклі, а тому на думку адвоката, в діях засудженого є ознаки необхідної
оборони. Просить врахувати, що по справі не було заявлено цивільного позову,
потерпілий не наполягав на призначенні суворого покарання засудженому, а тому
просить перекваліфікувати дії засудженого, оскільки той знаходився в стані необхідної оборони і тому не підпадає
кримінальній відповідальності.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який вважав вирок законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не
підлягає із наступних підстав.

Висновок
суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину, зазначеного у
вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у
встановленому законом порядку і досліджених судом, яким дана належна оцінка і
які детально викладені у вироку суду.

Так,
висновок суду ґрунтується, зокрема, на показаннях самого засудженого під час
досудового слідства та судового розгляду справи, в яких він не заперечував
факту нанесення ударів ножем, який був у нього в кишені, потерпілому в ході сварки, яка потім
переросла у бійку, а також на показаннях потерпілого, свідків, на даних
судово-медичних експертиз.

Посилання
захисника засудженого та самого засудженого на те, що удари ножем були нанесені
в ході самооборони, оскільки потерпілий нападав на засудженого, той оборонявся
і в цей час держав руку в кишені, де знаходився ніж, який він витягнув та наніс
декілька ударів ОСОБА_3, практично
захищаючись як від потерпілого, так і від інших, оскільки всі вони могли приєднатись
та побити його, є безпідставними та суперечить матеріалам справи.

Так, із
показань потерпілого ОСОБА_3. вбачається, що коли він разом із
ОСОБА_4.,ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7 знаходилися біля ставка та спілкувалися, до
них підійшов засуджений, який був в стані алкогольного сп»яніння, і став
брутально лаятися та обзивати його нецензурними словами. Він намагався
заспокоїти ОСОБА_2, але той продовжував
обзивати його, після чого він один раз рукою по потилиці, а другий раз -
у вухо вдарив ОСОБА_2 Вони запропонували підвезти засудженого до його дядька на
ферму, щоб він заспокоїв його. Сіли на мотоцикла і поїхали в село, при цьому
засуджений сидів самостійно, ніхто його на мотоциклі силою не утримував і не бив. ОСОБА_8 який керував мотоциклом, зупинив мотоцикл неподалік ферми, і він
запропонував засудженому піти додому, але той знову почав обзивати його
нецензурною лайкою і пішов до свого городу.
Він пішов за ним в темряву, де вони посварилися, а потім побилися. В
ході бійки засуджений наніс йому удари ножем
в живіт а потім він втратив свідомість.

Показаннями
свідка ОСОБА_4підтверджується той факт, що між потерпілим та засудженим, який
був в стані алкогольного сп»яніння,
виникла сварка. Коли їхали на мотоциклі, то засудженого на мотоциклі
ніхто не тримав, а коли приїхали, то той направився додому, але потім
повернувся і став висловлюватись нецензурно та лаяти ОСОБА_3 і тоді той
пішов за засудженим. Коли вони почули крик потерпілого і підійшли
до них, то побачили, що засуджений із ножем в руці сидів над потерпілим, який
був у крові і лежав на землі.

Із
показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що він ішов з рибалки і почув крики
неподалік ферми. Коли підійшов
ближче то побачив, що на землі
лежать ОСОБА_2. і ОСОБА_3., який крикнув, що у засудженого ніж. Коли присвітив
запальничкою, то побачив, що в руці у ОСОБА_2 був невеликий ніж, а ОСОБА_3.
лежав у крові. Він відібрав ніж у засудженого.

Вказані
факти підтверджуються також і показаннями свідків ОСОБА_8. та ОСОБА_5 Ці
обставини розвитку подій не заперечував і сам засуджений під час неодноразових
допитів на досудовому слідстві та в ході судового засідання.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що посилання адвоката засудженого на те, що судом
неправильно дана оцінка діям ОСОБА_2 та неправильно застосовано кримінальний
закон є необґрунтованими та
спростовуються матеріалами справи.

Вивчивши
матеріали кримінальної справи, судова колегія вважає, що в ході досудового та
судового слідства було зібрано достатньо доказів щодо доведеності вини
засудженого ОСОБА_2 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК
України, а тому доводи адвоката
ОСОБА_1 щодо неправильної кваліфікації
дій засудженого та необхідності їх перекваліфікації на більш м»яку норму
закону, не знайшли свого підтвердження доказами і не підлягають задоволенню.

Кваліфікацію
дій засудженого ОСОБА_2 за ч. 1 ст.121
КК України судова колегія визнає об”єктивною і такою, що відповідає матеріалам
кримінальної справи.

Виходячи
з наведеного, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції
об”єктивно проаналізував в сукупності докази в справі і дав їм відповідну оцінку.

При
призначенні покарання засудженому судом першої інстанції були враховані
характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного
та обставини, що пом”якшують та обтяжують покарання, врахував обставини по
справі, а також дані про особу засудженого, а тому колегія суддів не вбачає
підстав для зміни покарання засудженому.

Вивчивши
матеріали справи та доводи апеляції, судова колегія не знаходить підстав для
задоволення апеляції, оскільки доводи, викладені в апеляції адвокатом в
інтересах засудженого не знайшли свого підтвердження доказами. Судова колегія
вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи було вивчено та дано
об”єктивну оцінку всім доказам, що є в
справі, а тому апеляція задоволенню не підлягає.

На підстав
викладеного та керуючись ст. ст. 362-366 КПК України,
судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію
захисника адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2008 рок відносно
ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вказаний вирок - без змін.

Судді: