Єдиний унікальний номер 234/4634/15
Номер провадження 11-сс/775/96/2015

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року місто Артемівськ

Колегія суддів судової палати з розгляд кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та заявниці ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 09 квітня 2015 року, якою у кримінальному провадженні задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого відділу Управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами АТО Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

7 квітня 2015 року прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого відділу Управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами АТО Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що органами досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.368 КК України, а саме у тому, що він працюючи на посаді заступника прокурора міста Краматорська, разом з прокурором міста Краматорська ОСОБА_8 та начальником сектору ДСБЕЗ Краматорського МВ ГУ УМВС в Донецькій області ОСОБА_9 , протягом 2014 2015 років систематичне отримували неправомірну вигоду від підприємців міста Краматорська, які здійснюють торгівлю алкогольними та тютюновими виробами, займаються купівлею-продажем іноземної валюти, за не перешкоджання та невтручання в здійсненні законної підприємницької діяльності останніми. При цьому, ОСОБА_9 отримував грошові кошти як неправомірну вигоду, частину яких залишав собі, а іншу частину передавав ОСОБА_7 , яку останній розділяв між собою та ОСОБА_8 .

За даним фактом 18 лютого 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 000186 про вчинення кримінального правопорушення, що кваліфікується за ч. 3 ст.368 КК України.

6 квітня 2015 року ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 затримані у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У ході обшуку, проведеного 06 квітня 2015 року за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 9150 Євро, 59000 доларів США, 20000 гривень, носії інформації флеш-пам`яті «Prestigio 1 Gb», «SP 32Gb», металева флеш-пам`ять без маркування, «ЄРДР», «Електромашспецсталь», USB - накопичувач «My Passport», фотоапарат Sony «Cuber-shot», свідоцтво про право власності на нерухоме майно з додатками на 38 арк., закордонні паспорти на ім*я ОСОБА_7 , розрахунковий чек на ОСОБА_10 , ручка для письма з ознаками спеціального засобу, які можуть бути предметом кримінального правопорушення та набуті в результаті його вчинення.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 09 квітня 2015 року клопотання про арешт майна задоволено та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 06 квітня 2015 року.

З ухвалою не погодилась ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, оскільки вона постановлена з порушенням кримінально-процесуального закону та безпідставна. Зазначає, що у вищезазначеній квартирі вона проживає на підставі договору оренди, проте невідомі люди незаконно проникли у квартиру та безпідставно забрали майно. Вважає, що USB - накопичувач «My Passport», фотоапарат Sony «Cuber-shot», свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а також закордонні паспорти не можуть бути предметами кримінального правопорушення, оскільки належать їй на праві особистої власності. Крім того, вилученні грошові кошти не були переписані та сфотографовані, у зв`язку із чим, порушені її права як громадянки України. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що вона не була обізнана про розгляд справи, копія ухвали була вручена апелянтові 15 липня 2015 року.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу слідчого судді скасувати як винесену незаконно. Зазначає, що у порушення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання без його участі, чим не забезпечив повного судового розгляду, зроблені висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Не згоден з тим, що USB - накопичувач «My Passport», фотоапарат Sony «Cuber-shot», свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а також закордонні паспорти є предметами кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 КК України, оскільки належать на праві особистої власності його дружині. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він не був обізнан про розгляд справи, копія ухвали отримав 29 травня 2015 року, 02 червня 2015 року направив апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, проте до теперішнього часу про результати розгляду апеляції йому не відомо.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 , заявницю ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що клопотання про накладення арешту розглядалося слідчим суддею без повідомлення підозрюваного ОСОБА_7 , про наявність ухвали апелянт дізнався та отримав її копію 29 травня 2015 року, а апеляційну скаргу направив, згідно повідомлення начальника ІТТ Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, 02 червня 2015 року, тобто в п`ятиденний строк.

Заявниця ОСОБА_6 також не була повідомлена слідчим суддею про розгляд клопотання, про наявність ухвали дізналася та отримала її копію 15 липня 2015 року, апеляційну скаргу направила 20 липня 2015 року, тобто в п`ятиденний строк.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження необхідно відновити, тому що він дійсно був пропущений апелянтами з поважних причин, що підтверджується матеріалами справи.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в матеріалах кримінального провадження достатніх даних про те, що ОСОБА_7 як службова особа, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб отримував неправомірну вигоду.

Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкція якої передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню процесуальних рішень по кримінальному провадженню.

Колегія суддів приймає до уваги встановлену слідчим суддею наявність достатніх підстав, що вилучене майно в ході обшуку відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, у зв`язку з чим, висновки слідчого судді про накладення арешту на зазначене майно є обґрунтованими та не суперечать заявленим у клопотанні вимогам.

Доводи апеляційних скарг щодо безпідставності та незаконності арешту майна, що належить ОСОБА_6 , а саме USB - накопичувач «My Passport», фотоапарат Sony «Cuber-shot», свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а також закордонні паспорти на ім*я ОСОБА_7 , не ґрунтуються на законі, оскільки ст.170 КПК України не забороняє суду накладати арешт на майно осіб, що не є підозрюваними, обвинуваченими або такими, що несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану злочином. Крім того, доводи апелянтів в зазначеній частині документально не підтверджені.

В оскаржуваній ухвалі слідчого судді відсутні будь-які посилання про розгляд клопотання слідчого у порядку ч.2 ст.172 КПК України, тому колегія суддів вважає доводи апелянтів в цій частині необґрунтованими.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що 08 квітня 2015 року захисник підозрюваного ОСОБА_11 отримав телефонограму про розгляд у суді 09 квітня 2015 року клопотання про арешт майна ОСОБА_7 , тому є необґрунтованими доводи апеляційної скарги підозрюваного про відсутність повідомлень його захисника про розгляд клопотання (а.с.13).

Посилання апелянтів на те, що вони не були обізнані про розгляд справи, колегія суддів визнає такими обставинами, які самі по собі не впливають на висновки слідчого судді про накладення арешту.

Колегія суддів визнає слушними доводи апеляційних скарг про те, що вилучене під час обшуку майно, у відповідності до ч.3 ст.168 КПК України, є тимчасово вилученим майном, проте зазначає, що доводи в цій частині при розгляді клопотання ніким не оспорювались та не спростовувались.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про незаконне проникнення до її квартири та незаконного проведення обшуку, колегія суддів визнає їх необґрунтованими та зазначає, що обшук житла слідчим було проведено 06 квітня 2015 року без ухвали слідчого судді на підставі ч.3 ст.233 КПК України за участі ОСОБА_6 , зауважень від якої з приводу проведеного обшуку не надходило (а.с.5-10). Ухвалою слідчого судді від 07 квітня 2015 року задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку у житлі за місцем проживання ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_2 (а.с.23-25).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг Підозрюваного ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не вказують на порушення слідчим суддею вимог КПК України та на наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому в задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити, а ухвалу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 395, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_7 та ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Апеляції підозрюваного ОСОБА_7 та заявниці ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 09 квітня 2015 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого відділу Управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами АТО Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді: