Чуднівський районний суд Житомирської області
Справа № 294/575/15-к
Номер провадження 1-кп/294/741/15

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2015 рокум.Чуднів
Чуднівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корчівка, Черняхівського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, студента 1-го курсу Турчинівського ПТУ № 30, судимого вироком Чуднівського райсуду від 03.12.2014 року за ст.ст. 185 ч. 3, 69 КК України до ста двадцяти годин громадських робіт,
у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України,-
встановив:
ОСОБА_5 , проживаючи в смт. В.Коровинці, Чуднівського району, Житомирської області, будучи вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 03.12.2014 року засуджений за ст.ст. 185 ч. 3, 69 КК України до покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт та будучи ознайомленим із умовами та правилами відбування призначеного судом покарання, незважаючи на винесене розпорядження селищним головою Великокоровинецької селищної ради № 3 від 23.02.2015 року та складений графік щодо порядку відбування засудженим громадських робіт, про що йому було доведено у встановленому порядку, протягом березня 2015 року від відбування вказаних робіт ухилявся, не реагуючи на попередження з цього приводу селищного голови Великокоровинецької селищної ради та інспектора Чуднівського районного підрозділу Чуднівського МВ КВІ УДПтСУ в Житомирській області, умисно допустивши таким чином порушення умов відбування призначеного йому покарання.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ст. 389 ч. 2 КК України.
05.05.2015 року між прокурором прокуратури Чуднівського району ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді одного місяця арешту з послідуючим застосуванням ст.ст. 71, 72 ч. 1 п. 4 КК України, згідно яких, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Чуднівського райсуду від 03.12.2014 року, ОСОБА_5 слід остаточно призначити покарання у виді одного місяця та чотирнадцяти діб арешту, та отримана згода останнього на його призначення.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений, позицію якого розділив його захисник, в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, кваліфікуючи його дії за ст. 389 ч. 2 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженої до цього покарання, за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у виді одного місяця арешту з послідуючим застосуванням ст.ст. 71, 72 ч. 1 п. 4 КК України, згідно яких, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Чуднівського райсуду від 03.12.2014 року, ОСОБА_5 слід остаточно визначити покарання у виді одного місяця та чотирнадцяти діб арешту.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
засудив:
Затвердити угоду від 05.05.2015 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_5 за ст. 389 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за ст. 389 ч. 2 КК України у виді одного місяця арешту.
Застосувати ст.ст. 71, 72 ч. 1 п. 4 КК України і шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Чуднівського райсуду від 03.12.2014 року остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді одного місяця та чотирнадцяти діб арешту.
Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у виді взяття під варту, відраховуючи з вказаного часу термін призначеного йому покарання, де одному дню тримання під вартою відповідає один день арешту.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Чуднівський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1