Справа № 592/4141/15-к
Провадження № 1-в/592/200/15

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі
головуючої судді- ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора- ОСОБА_3 ,
представника Сумської виправленої колонії управління ДПтСУ в Сумській області- ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Суми, громадянина України, освіта середня,
засудженого вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від
06.12.2010 року за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на
строком 7 років, -
5 травня 2015 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло спільне подання адміністрації Сумської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області №116 (надалі- СВК) та спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради про умовно -дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування призначеного судом покарання.
Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 6 грудня 2010 року був засуджений за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання рахується з 16 липня 2010 року , кінець строку- 16 липня 2017 ррік. Станом на 15 квітня 2015 року ОСОБА_5 відбув понад 2 / 3 частин покарання, вимоги режиму відбування покарання під час утримання в СІЗО порушив, за що накладено одне стягнення, але свою поведінку засуджений переглянув і більше не допускав, заохочень не мав. В Сумській виправленій колонії №116 зарекомендував себе з позитивного боку , вимоги відбування покарання не порушував , стягнень не має. Після прибуття до колонії ОСОБА_5 першу половину призначеного строку покарання відбував у відділеннях №2 ДР та №1 ДР , де за власним бажанням працював днювальним. До своїх обов`язків ставився сумлінно, за що від начальника установи має три заохочення. 1 липня 2014 року закінчив професійно-технійчний заклад у колонії, отримав професію „маляр" 3 розряду. Після навчання працевлаштувався днювальним відділення №8 ДР. До своїх обов`язків ставився сумлінно, за що від начальника установи має четверте заохочення. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення», передбачені заходи відвідує вчасно та регулярно. Загалом своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Вину у вчиненому злочині визнає, розкаюється, призначене покарання вважає справедливим .
В судовому засіданні представник СВК подання підтримав в повному обсязі з підстав , зазначених в поданні та доповнив , що станом на 14 травня 2015 року невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_5 становить 2 роки 2 місяці 2 дні.
Прокурор в судовому засіданні також підтримав подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 ..
Сам засуджений ОСОБА_5 надав суду письмову заяву про розгляд подання без його участі.
Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, особової справи засудженого, вважає можливим задовольнити подання та звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання з наступних підстав.
Судом встановлено , що згідно вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 6 грудня 2010 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень, викладених у підпункті «а» п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише, зокрема, після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, такий висновок повинен базуватися на всебічному врахуванні як даних про поведінку засудженого, так і ставленням останнього до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.
Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
На думку суду сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально -виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, сплата податків та інших обов`язкових платежів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки, та інше.
З характеризуючих даних на засудженого ОСОБА_5 вбачається , що він залучався до праці , заохочень не мав. За весь період відбуття покарання в СВК характеризується позитивно , вимоги режиму відбування покарання не порушував , стягнень не має. До своїх обов"язків ставиться сумлінно, за що від начальника колонії має чотири заохочення. Після навчання працевлаштувався днювальним. По відношенню до персоналу колонії тактовний та ввічливий , законні їх вимоги виконує. Заходи , передбачені програмою "Підготовка до звільнення" виконано : з"ясовано наміри засудженого у разі застосування ст. 81 КК України , родинні стосунки , наявність місця проживання.
На думку суду , засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до роботи довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує умовне -дострокове звільнення від покарання на невідбутий строк.
Пункт 2 частини 3 статті 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим не менше двох третин строку покарання , призначеного судом , за умисний тяжкий злочин.
Згідно зі ст. 12 КК України , злочин , у вчиненні якого ОСОБА_5 був визнаний винним , а саме ч.2 ст. 121 КК України, є тяжким.
Враховуючи вимоги ст. 81 ч.3п.2 КК України, із строку покарання , який був призначений вироком суду ОСОБА_5 , для вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення , засуджений повине відбути понад 4 років 8 місяців.
Відповідно до довідки СВК на момент розгляду подання , тобто станом на 14 травня 2015 року, невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_5 становить 2 роки 2 місяці 2 дня, тобто на день розгляду подання засуджений відбув понад двох третин строку покарання.

Тому , враховуючи вимоги п.2 ч.3 ст. 81 КК України, у суду відсутні підстави не погодитись з поданням в частині того , що у засудженего виникло право на умовно-дострокове звільнення від покарання.
Керуючись ст. 81 ч.2, ч.3 п.2 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-
Звільнити ОСОБА_5 умовно- достроково від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.12.2010 року на невідбутий строк - два роки два місяці два дні позбавлення волі.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.
Суддя ОСОБА_1