Номер провадження 1-кп/243/195/2015
Номер справи 243/1943/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«10» березня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працюючого, інвалідом не являється, зареєстрований та фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України
ВСТАНОВИВ:
05 лютого 2015 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 проходив біля будинку №40 по вулиці Свердлова в м. Слов`янську, де на тротуарі побачив поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження. В цей час у ОСОБА_4 , який зрозумів, що в пакеті знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вище зазначеного наркотичного засобу, для особистого вживання, без мети збуту.
Здійснюючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, без мети збуту, в цей час, а саме 05 лютого 2014 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, підняв з землі поліетиленовий пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, який самостійно поклав у праву зовнішню кишеню вдягненої на ньому дублянки, тим самим незаконно, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року придбав для власного вживання без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою 15,12 гр ( в перерахунку на суху речовину масою 12,34 гр). Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи незаконно зберігати в кишені власного одягу, вище зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, з яким прослідував до магазину «Космос», який розташований за адресою- м. Слов`янськ вул. Свердлова, 45.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» зі змінами, внесеними Ухвалою Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 року № 796, відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і їх аналогів» від 15 лютого 1995 року зі змінами та доповненнями канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений.
У скоєнні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.
У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
Із Висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №109 від 10 лютого 2015 року вбачається, що » Надана на експертизу речовина рослинного походження масою 15,12 гр, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабіса ( в перерахунку на суху речовину) становить 12,34 гр ( а.с. 30-34).
Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 24 лютого 2015 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії ОСОБА_4 докладно розповів та показав де саме він знайшов поліетиленовий пакет з наркотичною речовиною конопля, куди саме пішов після того, як знайшов наркотичну речовину, вказав на ділянку території навпроти магазину «Космос», де його зупинили працівники міліції та після в ході огляду було вилучено поліетиленовий пакет з наркотичним засобом ( а.с.54-57)
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 309 ч.1 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки , дані про особу обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини,неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена у встановленому законом порядку, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, задовільно характеризується за місцем мешкання, не працює, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.
Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, його запевнення, що більше ніколи злочинів скоювати не буде, наявність обставин, що пом`якшують йому покарання, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому вважає за можливе призначити йому покарання із застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені розходи по залученню експерта.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді позбавлення волі на строк два роки.
Застосувати ст.ст. 75,76 КК України і у відповідності з цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного за цим вироком з випробуванням на строк один рік, зобов`язавши його не виїздити за межі України на постійне мешкання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально- виконавчої інспекції.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.ст.131, 176 КПК України не обирався.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.
Головуючий: суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .