Справа № 159/2795/15-к
Провадження № 1-кп/159/157/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 17 червня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовомузасіданні в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області кримінальне провадження (кримінальну справу), внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000496 від 03 травня 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_4 02 травня 2015 року біля 22 години 25 хвилин в м. Ковелі по вул. Модеста Левицького біля магазину "Оксамит", перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без передбаченого законом дозволу носив при собі на правій руці кастет, що відноситься до контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, який виготовлений саморобним способом, та який він добровільно видав працівникам міліції в ході проведення огляду.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 263 КК України.

В ході судового провадження між прокурором Ковельської міжрайонної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000496, та обвинуваченим ОСОБА_4 17 червня 2015 року укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є злочином середньої тяжкості (ст. 12 КК України). Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 263 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 , цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що не заперечував в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 . В суду відсутні обґрунтовані і достатні підстави вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та в ході судового розгляду щодо ОСОБА_4 не застосовувались. Підстав для застосування таких заходів до набрання вироком законної сили не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів на проведення судової експертизи холодної зброї в сумі 306,90 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити Угоду про визнання винуватості від 17 червня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000496 від 03 травня 2015 року, укладену між прокурором Ковельської міжрайонної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 306 (триста шість) гривень 90 копійок за проведення судової експертизи холодної зброї.

Речовий доказ металевий кастет, який знаходиться на зберіганні в ВМЗ УМВС України у Волинській області (м. Луцьк, вул. Винниченка, 11), - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_1