14.04.2015 ЄУН №337/1644/15-к
Пров. №1-кп/337/135/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м.Запоріжжі, громадянина України, освіта середня, одруженого, пенсіонера, що проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст.286 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2015 року, приблизно о 09-30 водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині пр.Ювілейного, рухаючись збоку вул. Гудименка у напрямку пр.Радянського в м. Запоріжжі.

В той же час, в районі б.22/2 по пр.Ювілейному проїжджу частину, рухаючись по позначеному дорожніми знаками та дорожньою розміткою пішохідному переходу справа наліво за ходом руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , перетинала пішохід ОСОБА_8 ..

Водій ОСОБА_5 , приближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_8 , маючи обєктивну здатність виявити пішохідний перехід та пішохода, діючи в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, де сказано:

водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, своєчасних заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля не застосував, дорогу пішоходу ОСОБА_8 не надав, в результаті чого допустив наїзд на останню передньою лівою частиною кузову автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження, що спричинили її смерть, а саме: поєднану травму голови, тулуба і кінцівок з переломами кісток скелета з пошкодженням внутрішніх органів, що ускладнилася розвитком полі органної недостатності при наявності ендогенної інтоксикації.

В даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автомобіля ВАЗ 21013 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному звязку з подією дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому діяння та пояснив, що дійсно 14.02.2015 року керував автомобілем ВАЗ р.н. НОМЕР_1 по пр.Ювілейному в м.Запоріжжі, наближався до повороту, тому швидкість його автомобіля була невелика. Він почув звук удару, і коли вийшов з автомобіля то побачив, що лежить жінка. Він не бачив цю жінку та не знає, як він міг її збити. У скоєному розкаюється, моральну шкоду відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 14.02.2015 року їй подзвонила її донька та повідомила, що її мати ОСОБА_8 збив автомобіль. Після цього мати лежала у лікарні і ОСОБА_5 постійно допомагав грошима на її лікування. Після смерті матері ОСОБА_5 відшкодував моральну шкоду в сумі 22000 грн., претензій до нього вона не має, матеріальну шкоду буде відшкодовувати страхова компанія. Просить покарати обвинуваченого без позбавлення волі, цивільний позов не заявила.

Суд у відповідності до ст.349 ч.3 КПК України за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які не оспорюються обвинуваченим, переконавшись, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, та розяснивши про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і наданих доказів достатньо для визнання його винним.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.286 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що він скоїв необережний тяжкий злочин.

При цьому, обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, є пенсіонером та ветераном праці, має похилий вік та хронічні захворювання, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодував моральну шкоду.

Вказані обставини суд визнає такими, що помякшують відповідальність обвинуваченого, та приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе з призначенням йому покарання без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст.75,76 КК України, та з позбавленням його права керування транспортними засобами на 1 рік.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом випробування строком на 2/два/ роки не вчинить нового злочину, та виконає обовязки: буде періодично зявлятись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію, буде повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання та роботи, не буде виїжджати за межі України на постійне місце проживання без відома зазначеної інспекції.

Речові докази автомобіль ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити йому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя