Справа № 1-109/07
ПОСТАНОВА

ІМ Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

07 грудня 2007 року
смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Цибика
І.Й.,

при
секретарі Тисянчин
М.В.,

з участю:

прокурора Кудільчака
О.В.,

адвоката ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

підсуднього ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальну справу про
обвинувачення :

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканцяАДРЕСА_1, з освітою 9 класів, не одружений,
не працює, не судимий, громадянин України, в злочині передбаченому ст. 185 ч. 1
КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудній ОСОБА_3 13
вересня 2007 року біля 01 год. 50 хв. знаходячись у вагоні № 2 пасажирського поїзду № 601
сполученням Львів - Солотвино, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав в
ОСОБА_2 сумку в якій знаходилися
курточка чорного кольору з матеріалу схожого на шкіру, джинсові штани,
спортивний костюм чорного кольору фірми „Пума”, футболка сірого кольору з
білими вставками фірми „Найк”, світер - зеленого кольору, світер - чорного
кольору та світер з полосками білого, жовтого та темно-синього кольору, рушник
зеленого кольору, документи та гаманець з грошима у сумі 720 гривень, тим самим
заподіявши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 874 гривень.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_3 винним
себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю і пояснив, що 12 вересня 2007 року близько 22 год. 20 хв. він разом з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їхав у вагоні № 2
поїзду Львів-Солотвино. З ними разом в останньому купе цього вагону їхав
незнайомий йому хлопець. Повечерявши всі полягали спати. Коли поїзд прибув до
станції В.Березний вони почали збиратися для виходу з поїзду. З купе він
виходив останнім, і щоб забрати свої речі підняв кришку нижньої полиці, де крім
своїх речей побачив сумку хлопця, який їхав з ними в купе. Переконавшись, що
цей хлопець спить, він взяв цю сумку та свої речі та вийшов із поїзда.
Прийшовши додому він розпакував сумку і побачив, що там знаходяться речі, деякі
документи та гаманець з грошима у сумі 720 гривень. Речі він залишив вдома, а
гроші розтратив.Наступного дня, тобто
13.09.2007 року до нього прийшли працівники міліції яким він видав викрадені
речі, а згодом і гроші.

Крім
визнання своєї вини самим підсуднім, його вина доведена слідуючими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2 на досудовому слідстві показав, що 12.09.2007 року він на пасажирському поїзді Львів - Солотвино повертався
додому з м. Львів, куди їздив у справах. Із речей при собі мав спортивну сумку
у якій знаходилися особисті речі та гаманець з грошима, а також поліетиленовий
пакет з речами. На станції Самбір у його купе зайшли чотири чоловіки циганської
народності і далі вони їхали разом. Його сумка з речами знаходилася в рундуці
нижньої полиці, а поліетиленовий пакет він поклав на другу полицю. Через деякий
час вказані особи попросили його лягти на другу полицю, щоб звільнити місце
внизу. Тоді він заліз на верхню полицю і заснув, а прокинувся тоді коли поїзд під'їзджав до
станції Берегово. Піднявши нижню полицю він виявив, що сумки на місці немає.
Тоді він оглянув усе купе, але сумки не виявив, але у процесі огляду на столику
знайшов квитки цих чотирьох громадян, що їхали з ним в купе, які забрав та
згодом передав працівникам міліції. Про крадіжку своєї сумки він відразу
повідомив провідникам вагону № 2 і ті порадили звернутися до працівників
транспортної міліції. У викраденій сумці знаходилися наступні речі: куртка
шкіряна чорного кольору (коротка), військовий квиток та трудова книжка на його
ім'я, штани джинсові синього кольору, спортивний костюм чорного кольору фірми
„Пума”, футболка спортивна сірого кольору з білими вставками фірми „Найк”, три
світери зелено-синього, чорного з полосками білого, жовтого та темно-синього
кольорів, рушник зеленого кольору та гаманець з грошима у сумі 720 гривень.

Крім цього вина підсуднього доведена
слідуючими доказами зібраними в ході досудового слідства:

- Протоколом усної заяви ОСОБА_2,
якою він повідомляє, що 13.09.2007 року з поїзда Львів-Солотвино, в якому він
їхав, у нього викрали сумку з речами та грошима (а.с. 6);

- Рапортом
оперуповноваженого ВКР Присташа М.П., згідно якого в ході проведення заходів за
підозрою у вчиненні даного злочину затриманий ОСОБА_3, в якого за місцем
проживання виявлено викрадені речі. (а.с. 7);

- Протоколом огляду предметів від 23.10.2007 року яким оглянуто
курточку чорного кольору з матеріалу схожого на шкіру з пошкодженнями,
джинсові штани, спортивний костюм чорного кольору фірми „Пума”, футболка сірого
кольору з білими вставками фірми „Найк”, світер - зеленого кольору, світер -
чорного кольору та світер з полосками білого, жовтого та темно-синього кольору,
рушник зеленого кольору, та постановою про визнання їх речовими доказами (а.с.
39,40);

- Висновком експерта № 186 від 23.10.2007 року, згідно якого встановлена
вартість викрадених речей - 154 грн. (а.с. 37);

- Розпискою потерпілого про отримання
викрадених грошей і речей (а.с.55).

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що
вина ОСОБА_3 доведена, а його дії
кваліфікує за ст. 185 ч.1 КК України,
оскільки він таємно викрав чуже майно.

Разом з тим в судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше до
кримінальної відповідальності не притягався, по місцю проживання позитивно
характеризується, у скоєному щиро покаявся, що дає підстави суду дійти
висновку, що внаслідок щирого каяття та подальшої поведінки він на момент
розгляду справи в суді не потребує застосування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 447
КПК України, коли суд при розгляді кримінальної справи, що
надійшла з обвинувальним висновком,
прийде до висновку
про можливість виправлення неповнолітнього, який
вчинив злочин невеликої
або середньої тяжкості, без застосування кримінального покарання, він
виносить ухвалу, а суддя - постанову про закриття кримінальної справи і вирішує
питання про застосування до неповнолітнього одного з примусових заходів
виховного характеру, передбачених частиною другою статті 105 КК України.

Цивільний позов по справі
не заявлений.

Судових витрат по справі
немає.

Керуючись ч.2 ст. 105 КК України, ст. 447 КПК України,
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 185 ч. 1 КК України - закрити у зв'язку із
звільненням від покарання із застосуванням примусових заходів виховного
характеру, на підставі ст. 447 КПК України.

На підставі ст. 105 ч. 2
КК України застосувати до ОСОБА_3
примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі
під нагляд матері.

Міру запобіжного заходу
щодо ОСОБА_3 підписку про невиїзд - скасувати.

Речові докази по
справі повернути законному власнику
ОСОБА_2

На постанову суду може
бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15
днів із наступного дня її проголошення через цей суд.

Головуючий: “підпис”

Суддя Великоберезнянського

районного суду Цибик
І.Й.