Справа № 462/7277/13-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2015 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 26.04.2013 р. відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, громадянина України, з вищою освітою,одруженого, раніше не судимого, проживає за адресою АДРЕСА_2

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_8 , ОСОБА_7 працюючи на посадах дільничних інспекторів міліції Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, тобто будучи службовими особами, працівниками правоохоронного органу, вимагали та одержали хабар за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.

В період часу з 23.01.2013 р. по 24.01.2013 р. ОСОБА_8 за попередньою змовою з дільничним інспектором міліції Залізничного РВ ЛМУ ГЦМВС України у Львівській області ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, достовірно знаючи про наявність на виконанні матеріалів перевірки згідно ЖРЗПЗ № 0371 від 23.01.2010 р. за заявою ОСОБА_9 , щодо шахрайських дій ОСОБА_10 вчинили вимагання від останньої хабара в сумі 1000 доларів США за не притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності.

В подальшому 25.01.2010 р. ДІМ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_8 та ОСОБА_7 знаходячись в автомобілі марки АУДІ-80 д.н.з. НОМЕР_1 за адресою площа Св. Юра, 5 одержали від ОСОБА_10 частину хабара в сумі 1000 грн. та домовилися про передачу решти суми 26.01.2010р.

26.01.2010р. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 маючи на меті одержання решти частини хабара під`їхали на автомобілі марки АУДІ-80 д.н.з. НОМЕР_1 за адресою вул. У. Кравченко, 1 у м. Львові, де зустріли ОСОБА_10 та направились разом з нею на вищевказаному автомобілі в сторону вул. Любінської. Зупинившись на вул. Любінській у м. Львові, біля будинку 15, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в салоні автомобіля марки АУДІ-80 д.н.з. НОМЕР_1 , отримали від ОСОБА_10 другу частину хабара в сумі 7000 грн. за не притягнення її до кримінальної відповідальності.

Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані співробітниками УСБУ у Львівській області та 14-го ВВБ у Львівській області СВБ ГУБОЗ МВСС України, а предмет хабара в сумі 7000 грн., вилучений з автомобіля марки АУДІ-80 д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , своїми умисними діями вчинили одержання в будь-якому вигляді хабара за виконання в інтересах третіх осіб дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з вимаганням хабара, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 368 КК України (в редакції 2010 року).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що він працював на посаді дільничного інспектора міліції Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. 23.01.2010 року до них звернулась ОСОБА_9 , яка повідомила про те, що хоче написати заяву на особу, яка шахрайським способом заволоділа її грошовими коштами в розмірі 6000 грн., 100 доларів США, 100 євро. Вони одразу поїхали разом з ОСОБА_9 додому до ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_9 не знала анкетних даних ОСОБА_10 та її адресу, тільки візуально знала, де остання проживає по АДРЕСА_3 . Спочатку ОСОБА_10 не хотіла відчиняти дверей, однак коли почула голос ОСОБА_9 впустила їх в квартиру, після того як вони пояснили ОСОБА_10 мету візиту, то попросили її поїхати в дільничний пункт міліції Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. Приїхавши в дільничний пункт міліції Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області по вул.Гніздовського,6 у м.Львові він відбрав пояснення в ОСОБА_9 , ОСОБА_7 відбирав пояснення в ОСОБА_10 . В своїх поясненнях ОСОБА_10 пояснила, що вона дійсно отримала від ОСОБА_9 вказані кошти, оскільки обіцяла допомогти їй на роботі, однак кошти використала на лікування, так як хворіє і у неї не було грошей. Він почув розмову в якій ОСОБА_10 пообіцяла віддати гроші ОСОБА_9 та просила останню забрати заяву. Після чого вони залишили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в дільничному пункті міліції, а самі з ОСОБА_7 поїхали в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області для реєстрації заяви та передачі інформації в обласне управління про вчинений злочин. Зареєструвавши заяву, вони повернулися у дільничний пункт, де повідомили ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про реєстрацію заяви та повідомили ОСОБА_10 , що їм потрібні характеристика з місця праці та місця проживання, про що ОСОБА_10 повідомила, що хоче самостійно зібрати вказані документи та принесе їх. Вони домовились, що ОСОБА_10 25.01.2010 року принесе вказані документи. 25.01.2010 року ОСОБА_10 зателефонувала до нього та повідомила, що вона знаходиться поблизу церкви «Св.Юра» та домовилась з ними про зустріч. Коли вони під`їхали, то ОСОБА_10 повідомила, що не змогла зібрати характеризуючи дані, а також ще не зібрала грошей для ОСОБА_9 і повідомила, що зателефонує їм 26.01.2010 року. У вівторок 26.01.2010 року зранку йому зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що погано себе почуває та просить під`їхати до неї додому. Вони приїхали на АДРЕСА_3 , трохи зачекали ОСОБА_10 , остання вийшла з дому та сіла до них у автомобіль на заднє сидіння. Вони поїхали по дорозі, ОСОБА_10 пояснила їм, що вона не зібрала ще відповідних документів, після чого вони повідомили останню, що їдуть в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області для дачі ОСОБА_10 пояснень слідчому. ОСОБА_10 почала панікувати, говорити, що погано себе почуває, що їй терміново потрібно до лікаря і щоб він зупинив автомобіль. На початку вул.Любінської у м.Львові він зупинив автомобіль. ОСОБА_10 вийшла з нього, а вони поїхали в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. Пробувши в райвідділі 40-60 хв. вони сіли в автомобіль та поїхали в дільничний пункт міліції Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області по вул.Гніздовського, 6 у м.Львові. По дорозі біля зупинки транспортного засобу Жиркомбінат їх автомобіль підрізав незнайомий водій, вони зупинились, з іншого автомобіля вийшли кільки чоловіків, витягнули їх з автомобіля, кинули на землю, обличчям до снігу. Через деякий час приїхали ще кілька чоловіків, як виявилось пізніше працівники СБУ, їх підняли, поставили біля автомобіля, повідомили, що вони затримані з приводу отримання хабара. В цей час інші чоловіки почали проводити огляд автомобіля, нахилились, щось шукали, підняли та продемонстрували чорну в`язану шапку в якій були гроші. Почали освітлювати їм руки та одяг, однак у них нічого не виявили, зробили змиви з рук; почали освітлювати гроші, однак ті також не світились. Після чого припинили проводити відеозапис з покликанням на те, що у них розрядилась батарея, а тоді вони поїхали в управління СБУ на вул.Вітовського у м.Львові. При проведенні огляду були присутні поняті, ними були якісь люди у формі. При складанні протоколу огляду місця події в якийсь момент перестала писати ручка і протокол складався вже в управлінні СБУ.

Вину у вчинені кримінального правопорушення не визнав, просить його оправдати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що він працював на посаді дільничного інспектора міліції Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. 23.01.2010 року в дільничний пункт міліції Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області звернулась ОСОБА_9 , яка повідомила про те, що хоче написати заяву на особу, яка шахрайським способом заволоділа її грошовими коштами в розмірі 6000 грн., 100 доларів США, 100 євро. Вказану заяву розписали на ОСОБА_8 , а він тільки йому допомагав. Вони з ОСОБА_8 одразу поїхали разом з ОСОБА_9 додому до ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_9 не знала анкетних даних ОСОБА_10 та її адресу, тільки вказала, що остання проживає на АДРЕСА_3 . Спочатку ОСОБА_10 не хотіла відчиняти дверей, однак коли почула голос ОСОБА_9 впустила їх в квартиру, після того як вони пояснила ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_9 подала заяву про злочин вони попросили її поїхати в дільничний пункт міліції Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. Приїхавши в дільничний пункт міліції Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області по вул.Гніздовського,6 у м.Львові він відібрав пояснення в ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 відбирав пояснення у ОСОБА_9 . В своїх поясненнях ОСОБА_10 пояснила, що вона дійсно отримала від ОСОБА_9 вказані кошти пообіцявши допомогти їй на роботі, однак такого наміру у неї не було, а кошти використала на лікування, так як хворіє і у неї не було грошей. Також наміру повернення грошей ОСОБА_9 у неї не було. Він почув розмову, в якій ОСОБА_10 пообіцяла віддати гроші ОСОБА_9 та просила останню забрати заяву. Після чого вони залишили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в дільничному пункті міліції, а самі з ОСОБА_8 поїхали в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області для реєстрації заяви та передачі інформації в обласне управління про вчинений злочин. Зареєструвавши заяву, вони повернулися у дільничний пункт, де повідомили ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про реєстрацію заяви та повідомили ОСОБА_10 , що їм потрібні характеристика з місця праці та місця проживання, про що ОСОБА_10 повідомила, що хоче самостійно зібрати вказані документи та принесе їх. Вони не заперечували, оскільки фактично всі особи самостійно збирають на себе характеризуючі дані. Вони домовились, що ОСОБА_10 25.01.2010 року принесе вказані документи. 25.01.2010 року ОСОБА_10 зателефонувала до ОСОБА_8 та повідомила, що вона знаходиться біля церкви «Св.Юра» та домовилась з ними про зустріч. Коли вони під`їхали, то ОСОБА_10 повідомила, що не змогла зібрати характеризуючі дані, оскільки в ЖЕКу виникли якісь проблеми, а також ще не зібрала грошей для ОСОБА_9 і повідомила їх, що зателефонує їм 26.01.2010 року. У вівторок 26.01.2010 року зранку ОСОБА_8 повторно зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що погано себе почуває, а тому просить під`їхати до неї додому. Вони приїхали на АДРЕСА_3 , трохи зачекали ОСОБА_10 , остання вийшла з дому та сіла до них у автомобіль на заднє сидіння. В дорозі ОСОБА_10 пояснила їм, що вона не зібрала ще відповідних документів, після чого вони повідомили останню, що їдуть в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області для дачі ОСОБА_10 пояснень слідчому. ОСОБА_10 почала нервувати, говорити, що їй погано та їй терміново потрібно до лікаря і щоб ОСОБА_8 зупинив автомобіль. На вул.Любінської у м.Львові ОСОБА_8 зупинив автомобіль, ОСОБА_10 вийшла з нього, а вони поїхали в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. У райвідділі вони були 30-40 хв., після чого сіли в автомобіль та поїхали в дільничний пункт міліції Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області по вул.Гніздовського, 6 у м.Львові. По дорозі біля зупинки транспортного засобу Жиркомбінат їх автомобіль підрізав незнайомий транспортний засіб, вони зупинились, з іншого автомобіля вийшли кільки чоловіків, витягнули їх з автомобіля, кинули їх на землю, обличчям донизу. Через деякий час приїхали ще кілька працівників СБУ, їх підняли, поставили біля автомобіля, повідомили, що вони затримані з приводу отримання хабара. В цей час інші чоловіки почали проводити огляд автомобіля, нахилились, щось шукали, підняли та продемонстрували чорну в`язану шапку, в якій були гроші. Почали освітлювати їм руки та одяг, однак у них нічого не виявили, зробили змиви з рук; почали освітлювати гроші, однак ті також не світились. Після чого припинили проводити відеозапис з покликанням на те, що у них розрядилась батарея, а тоді вони поїхали в управління СБУ на вул.Вітовського у м.Львові. При проведенні огляду були присутні поняті, ними були якісь люди у формі. При складанні протоколу огляду місця події перестала писати кулькова ручка і протокол складався вже в управлінні СБУ.

Вину у вчинені кримінального правопорушення не визнав, просить його оправдати.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обґрунтування висновків про наявність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 368 КК України та доведеності їх вини у вчиненні інкримінованих їм діянь, орган досудового слідства та сторона обвинувачення посилаються на наступні докази:

Покази свідків:

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що 25.01.2010 року в Управління СБУ з`явилася ОСОБА_10 і повідомила, що працівники міліції вимагають у неї 1000 доларів США за вирішення питання по закриттю кримінальної справи. ОСОБА_10 записувала розмову з працівниками міліції на диктофон. 26.01.2010 року було надано кошти в сумі 7000 грн., домовились про зустріч і передачу коштів. Працівники міліції просили покласти гроші у в`язану шапку та залишити гроші в автомобілі. На момент затримання цих працівників міліції його не було. За результатами огляду при освітлені ультрафіолетовою лампою на кистях рук працівників міліції слідів світіння мітячого засобу не виявлено. Також у працівників міліції було взято змиви ватних тампонів з рук та долучено до матеріалів справи. Спочатку коштів не було виявлено. На передньому пасажирському сидінні, під ногами, на килимку виявлено шапку, в якій були грошові кошти. Ультрафіолетова лампа не працювала, оскільки був мороз, приблизно -20° С та волого. Обвинувачені при затриманні ствердили, що дійсно зустрічались з ОСОБА_10 , однак заперечували передачу хабара. Обвинувачені були затримані на трамвайній зупинці по вул.Городоцькій у м.Львові, опір не чинили. Повторне освітлення грошей ультрафіолетовою лампою у приміщенні не проводилось, були переписані номера купюр. При затриманні обвинувачені стояли біля дверей автомобіля, двері автомобіля були закриті. Обвинувачених затримували 5 осіб, він під`їхав пізніше. Обом обвинуваченим ультрафіолетовою лампою обстежували долоні рук, руки і одяг, пізніше лампа перестала працювати. Через те, що ручка не працювала, протокол огляду місця події складався в приміщенні СБУ, на місці робились помітки, а сам протокол було написано через годину-півтори.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що обвинувачені працювали дільничними в Залізничному РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. Він не пам`ятає ні ОСОБА_9 , ні заяви від неї. Він також не може пригадати обставини справи, оскільки покази дав 5 років тому. У його присутності обвинуваченим покази та пояснення не відбиралися.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що 23.01.2010 року вона звернулась у міліцію з заявою, що ОСОБА_10 шляхом обману заволоділа її коштами в сумі 6000 грн., 100 доларів США, 100 євро. З працівниками міліції вона поїхала до ОСОБА_10 додому на АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 пообіцяла відати їй кошти. Після чого вона разом з працівниками міліції поїхали на вул.Левандівську у м.Львові там вона написала заяву , яку працівники міліції повезли зареєструвати в приміщення Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. У неї відбирав пояснення ОСОБА_7 , у ОСОБА_10 ОСОБА_8 . Працівники міліції домовились, що якщо ОСОБА_10 поверне їй всі кошти, то вона забере заяву з міліції. Вона більше чотирьох років не спілкується з ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що не знає обвинувачених, ОСОБА_10 винаймала у неї житло. По факту передачі грошей нічого не знає. ОСОБА_10 запропонувала ОСОБА_9 допомогу за те, щоб її не звільнили з роботи на Львівській залізниці. З ОСОБА_10 не бачились більше 3 років. Про вимагання грошей нічого не знає. Вона познайомила ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ОСОБА_10 не повернула ОСОБА_9 гроші і остання написала заяву у міліцію.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні ствердив, що в січні 2010 року він працював начальником СДІМ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, обвинувачені знаходились в його підпорядкуванні. ОСОБА_9 написала заяву про те, що у неї шляхом обману забрали гроші. Він дав доручення підлеглим дільничним інспекторам здійснити перевірку по даній заяві, які відразу цим почали займатися, відповідно до процедури. В подальшому дана заява була поставлена на контроль. Обвинувачених охарактеризував як відповідальних, та таких, які вміли розкривати злочини, скарг на їх дії не поступало, були звичайно робочі зауваження. Дільничний має право приймати рішення щодо скерування чи здійснити додаткову перевірку по заяві про вчинення злочину, винесенні постанови про відмову у порушенні кримінальної справи. Такі постанови погоджуються з керівником служби, затверджуються працівниками райвідділу. За скасування такої постанови дільничний несе відповідальність.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона є дочкою потерпілої. Обвинувачених вона не впізнає. В цей час вона проживала разом з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_3 та сестрою мами. Перуцьку ОСОБА_16 не знає. Мама прийшла до неї та сказала, що їй потрібні гроші. Гроші мамі дав брат і вона передала їх працівникові міліції в розмірі 10000 грн.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що він працював оперуповноваженим, разом із ще двома працівниками міліції здійснював затримання обвинувачених. Після затримання обвинувачених проводився огляд місця події. Він підписував протокол огляду місця події, однак він не пригадує, що саме було вилучено. Яка сума і де саме знаходилися гроші не пам`ятає. Слідчих дій не проводив. Стверджує, що протокол огляду місця події підписував на вулиці при затриманих. На місці огляду проводилось освітлення рук та одягу обвинувачених, які нічого не виявили. Були зроблені змиви з рук затриманих.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що він працює на посаді оперуповноваженого УМВ ДВБ, він не пам`ятає по даній справі ніяких фактів та нічого не може розказати, оскільки пройшло більше п`яти років.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснив, що він не пригадує деталей справи, протоколу допиту свідка також не пригадує, однак він відповідає дійсності. Обвинувачені були затриманні на вул.Городоцькій у м.Львові, складався протокол огляду місця події в присутності понятих, складалася стенограма. Кошти, які були вилучені, не пригадує чиї. Коли вони приїхали на місце події, працівники міліції вже були затримані, проводився огляд місця події. Кулькові ручки не писали, ультрафіолетова лампа і відеокамери не працювали, оскільки був сильний мороз. Протокол огляду почали складати на місці події, а пізніше поїхали в інше місце. Гроші знаходилися у в`язаній шапці чорного кольору.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді старшого оперуповноваженого ВБ. Разом з працівниками СБУ по вул.Городоцькій у м.Львові вони затримували обвинувачених. Хто вилучав кошти і де саме вони знаходилися він не бачив. Під час затримання обвинувачені не чинили опору. Коли він під`їхав на вул.Городоцьку у м.Львові, обвинувачені вже були затримані, він не пригадує події.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив, що він працює помічником дільничного. Обвинувачені прийшли разом з двома жінками, які між собою сперечались. В дільниці обвинувачені відібрали пояснення і заяву та повезли в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області заяву на реєстрацію. Жінки між собою сварились, хтось комусь винен був грошей, які дала одна з них на вирішення якогось питання.

Письмові докази:

- Заява ОСОБА_10 з додатками (ксерокопія купюр) від 25.01.2010 року, в якій вона повідомила, що працівники міліції вимагали у неї хабар в сумі 1000 доларів США за не притягнення до кримінальної відповідальності (а.с.3-7 том 2).

- Протокол огляду місця події від 26.01.2010 року, згідно якого проведено огляд службових приміщень дільничних інспекторів Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області та вилучено матеріали по заяві ОСОБА_9 (а.с.8-9 том 2).

- Заява ОСОБА_9 від 21.01.2010 року, зареєстрована в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області 23.01.2010 року (а.с.10 том 2).

- Пояснення ОСОБА_9 , згідно яких ОСОБА_10 шляхом обману отримала від ОСОБА_9 6000 грн., 100 доларів США, 100 євро (а.с.11 том 2).

- Пояснення ОСОБА_10 , що вона отримала від ОСОБА_9 6000 грн., 100 доларів США, 100 євро, які потратила на власні потреби та не мала наміру повертати ОСОБА_9 (а.с.12-13 том 2).

- Протокол огляду технічних засобів з додатками від 26.01.2010 року, відповідно до яких жінка та двоє чоловіків розмовляють про повернення ОСОБА_22 грошей (а.с.14-17 том 2).

- Протокол огляду місця події від 26.01.2010 року, який проводився з 12.05 год. до 16.35 год., згідно якого вбачається, що місцем події є ділянка проїзної частини дороги, що розташована поруч з територією Львівського жиркомбінату по вул.Городоцькій, 135 у м.Львові біля тролейбусної зупинки навпроти будинку №207 по вул.Городоцькій у м.Львові. За допомогою ультрафіолетової лампи були оглянуті долоні та пальці правої та лівої рук ОСОБА_7 видимих слідів світіння мітячої речовини не виявлено, надалі за допомогою гумових рукавичок та ватних тампонів були зняті змиви з долоні правої та лівої руки ОСОБА_7 . Надалі за допомогою ультрафіолетового освітлення були оглянуті одяг ОСОБА_7 видимих слідів світіння мітячої речовини не виявлено. За допомогою ультрафіолетового освітлення були оглянуті долоні та пальці правої та лівої рук ОСОБА_8 видимих слідів світіння мітячої речовини не виявлено, надалі за допомогою гумових рукавичок та ватних тампонів були зняті змиви з долоні правої та лівої руки ОСОБА_8 . Надалі за допомогою ультрафіолетового освітлення були оглянуті одяг ОСОБА_8 видимих слідів світіння мітячої речовини не виявлено. Огляд автомобіля розпочато з правого переднього пасажирського сидіння і на гумовому коврику, що розташований під сидінням знаходилася в`язана шапка чорного кольору, в якій виявлені грошові кошти в розмірі 7000 грн. У зв`язку з відмовою в морозну погоду пристрою, що випромінює ультрафіолетове освітлення, освітлення грошових коштів нічого не дало. Надалі о 13.15 год. було призупинено відеозйомку огляду місця події у зв`язку із розрядкою батареї камери в морозну погоду (а.с.18-21 том 2).

- Протокол видачі диктофону та аудіокасети від 26.01.2010 року (а.с.22 том 2).

- Протокол огляду грошових коштів від 26.01.2010 року (а.с.23-45 том 2).

- Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26.01.2010 року (а.с.46 том 2).

- Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_8 від 26.01.2010 року (а.с.47-48 том 2).

- Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_7 від 26.01.2010 року (а.с.49-50 том 2).

- Постанова Залізничного районного суду м. Львова про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 від 29.01.2010 року, якою ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд (а.с.51 том 2).

- Постанова Залізничного районного суду м. Львова про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 від 29.01.2010 року, якою ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд (а.с.52 том 2).

- Протокол проведення обшуку від 30.01.2010 року, яким проводився обшук в службовому кабінеті громадському пункті охорони правопорядку Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області (а.с.53-55 том 2).

- Постанова Залізничного районного суду м. Львова про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 від 30.01.2010 року (а.с.56 том 2).

- Протокол проведення обшуку від 31.01.2010 року, згідно якого обшук проведено за місцем проживання ОСОБА_7 (а.с.57-58 том 2).

- Постанова Залізничного районного суду м. Львова про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 від 30.01.2010 року (а.с.59 том 2).

- Протокол проведення обшуку від 31.01.2010 року, згідно якого обшук проведено за місцем проживання ОСОБА_8 (а.с.60-61 том 2).

- Постанова Залізничного районного суду м. Львова про проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 від 01.02.2010 року (а.с.62 том 2).

- Протокол проведення обшуку від 31.01.2010 року, згідно якого обшук проведено за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 (а.с.63-64 том 2).

- Постанова про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_7 від 01.02.2010 року (а.с.65-66 том 2).

- Постанова про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_8 від 01.02.2010 року (а.с.67-68 том 2).

- Постанова про визнання особи потерпілою, а саме ОСОБА_10 від 03.02.2010 року (а.с.69-70 том 2).

- Протокол огляду документів від 02.02.2010 року (а.с.71-74 том 2).

- Протокол огляду документів від 02.02.2010 року (а.с.75-76 том 2).

- Протокол огляду документів від 03.02.2010 року (а.с.77-81 том 2).

- Протокол огляду транспортного засобу від 05.02.2010 року з додатками, згідно якого під час огляду нічого не вилучалось (а.с.82-90 том 2).

- Постанова про прилучення предметів як речових доказів, а саме автомобіля марки «Ауді-80» д.р.н. НОМЕР_1 від 05.02.2010 року (а.с.91-92 том 2).

- Ухвала Апеляційного суду Львівської області від 04.02.2010 року (а.с.93-95 том 2).

- Постанова про відсторонення службової особи від посади, а саме ОСОБА_7 від 18.02.2010 року (а.с.96-97 том 2).

- Постанова про відсторонення службової особи від посади, а саме ОСОБА_8 від 18.02.2010 року (а.с.98-99 том 2).

- Постанова Залізничного районного суду м. Львова від 12.04.2010 року про обрання запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_8 (а.с.100 том 2).

- Постанова Залізничного районного суду м. Львова від 06.05.2010 року про обрання запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_7 (а.с.101 том 2).

- Висновок експерта № 318 від 26.02.2010 року, згідно якого на наданих на дослідження банкнотах на суму 7000 грн., вилучених з автомобіля марки «Ауді-80», державний номерний знак НОМЕР_1 , на внутрішній поверхні шапки чорного кольору є нашарування є нашарування спеціальної хімічної речовини, яка має спільну родову належність з СХР «Промінь-1», що надана в якості зразка на ватному тампоні та гумових рукавицях. На ватних тампонах із змивами з рук ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нашарувань спеціальних хімічних речовини, в тому числі СХР «Промінь-1» немає. (а.с.104-105 том 2).

- Протокол огляду речових доказів від 16.03.2011 року (а.с.106-108 том 2).

- Постанова про прилучення грошових коштів як речових доказів у кримінальній справі від 16.03.2011 року, згідно якої вилучені в автомобілі марки «Ауді-80», державний номерний знак НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 7000 грн. передати на зберігання в бухгалтерію Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області (а.с.109-111 том 2).

- Протокол огляду речових доказів від 16.03.2011 року (а.с.112 том 2).

- Постанова про прилучення предметів як речових доказів у кримінальній справі від 16.03.2011 року, згідно якого вилучені предмети: в автомобілі марки «Ауді-80», державний номерний знак НОМЕР_1 в`язана шапка чорного кольору; та під час огляду місця події два пакета з тампонами із змивами з рук ОСОБА_7 , два пакети з тампонами із змивами з рук ОСОБА_8 , пакет із тампоном мітячого засобу, пакет з гумовими рукавицями, визнано речовими доказами по справі (а.с.113-114 том 2).

- Висновки експерта № 324/325 від 01.03.2010 року згідно якого запис досліджуваної відеофонограми проводився в режимі «монтаж в режимі продовження», а саме, після запису кожного з попередніх сюжетів відеокамера зупинялась і далі записувався наступний сюжет. Всередині сюжетів запис досліджуваної відеофонограми відбувався неперервно (а.с.115-116 том 2).

- Висновки експерта № 322/323 з додатками від 14.05.2010 року, згідно якої досліджувана фонограма є оригіналом, запис досліджуваної фонограми проведено за допомогою представленої АМЗ «Aiwa» ТР-М920, сер.№S18LI1290255. Розшифрування семантичного змісту досліджуваної фонограми наведено в додатку 1 до висновків експертиз . Запис досліджуваної фонограми відбувався не перерво. Досліджувана фонограма не має ознак механічного або електро-акустичного монтажу. Згідно розшифрування семантичного змісту досліджуваної фонограми вбачається домовленість пр. передачу грошей Ользі (а.с.117-120 том 2).

- Висновки експерта № 319/320/321 з додатками від 10.06.2010 року, згідно якого надано розшифрування семантичного змісту досліджуваних фонограм, згідно якого вбачається розмова про передачі грошей ОСОБА_22 (а.с.121-125 том 2).

- Протокол огляду речових доказів від 16.03.2011 року (а.с.126 том 2).

- Постанова про прилучення предметів як речових доказів у кримінальній справі від 16.03.2011 року, згідно якого оглянуті 16.03.2011 року речові докази, а саме: диктофон марки марки «Aiwa» ТР 290, серійний № НОМЕР_2 ; Цифровий диктофон марки «Samsung» SVR-S820, серійний № НОМЕР_3 ; Стандартного зразка аудіокасета марки МС-90 марки «TDK» серійний № АН501; Відеокасета марки «Panasonic» Міnі DV серійний №17 0358ЕS3AR 852748D (а.с.127-128 том 2).

- Постанова про накладення арешту на майно ОСОБА_7 від 25.03.2011 року (а.с.129-130 том 2).

- Постанова про накладення арешту на майно ОСОБА_8 від 25.03.2011 року (а.с.131-132 том 2).

- Постанова Залізничного районного суду м. Львова від 09.1 1.2012 року про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування (а.с.133-139 том 2).

- Ухвала Апеляційного суду Львівської області від 26.02.2013 року, якою залишено без змін постанову Залізничного районного суду м.Львова від 09.11.2012 року (а.с.140-142 том 2).

- Протокол проведення слідчого експерименту з додатками від 04.09.2013 року, згідно якого ОСОБА_10 показувала, як вона по вул.Лбінській, 15 у м.Львові 26.01.2010 року передавала кошти обвинуваченим(а.с.143-161 том 2).

- Протокол проведення слідчого експерименту з додатками від 11.09.2013 року, згідно якого ОСОБА_7 пояснив та показав, що відбувалось 26.01.2010 року та розповів, що вони зустрілись з ОСОБА_10 на вул.Кравченко, 1 у м.Львові, ОСОБА_10 , сіла в автомобіль і вони поїхали на вул.Любінську у м.Львові, де вони зупинились і разом з ОСОБА_8 вийшли з автомобіля та допомогли відкрити дверку автомобіля ОСОБА_10 , яка вийшла з автомобіля, після чого вони поїхали в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України (а.с.176-192 том 2).

- Протокол проведення слідчого експерименту з додатками від 11.09.2013 року згідно якого ОСОБА_23 пояснив та показав, що відбувалось 26.01.2010 року та розповів, що вони зустрілись з ОСОБА_10 на вул.Кравченко, 1 у м.Львові, яка, сіла в автомобіль і вони поїхали на вул.Любінську у м.Львові, де вони зупинились і разом з ОСОБА_7 вийшли з автомобіля та допомогли відкрити дверку автомобіля ОСОБА_10 , яка вийшла з автомобіля, після чого вони поїхали в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України. Також пояснив, що під час затримання його витягнули з автомобіля та поклали на землю, лицем донизу (а.с.193-209 том 2).

- Копією журналу реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 23.01.2010 року про реєстрацію заяви ОСОБА_9 про те, що 15.12.2009 року невідома особа шляхом входження в довіру заволоділа її майном, а саме грошима в розмірі 6000 грн. (а.с.236-237 том 2).

- Довідкою УІТ ГУМВСУ у Львівській області від 26.02.2010 року, згідно якої ОСОБА_10 неодноразово судима (а.с.238 том 2).

- матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи по заявах ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , з яких вбачається, що ОСОБА_10 отримала від вказаних осіб грошові кошти та не повернула їх. 07.08.2010 року постановою ДІМ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області відмовлено в порушенні кримінальної справи в зв`язку з неможливістю допитати ОСОБА_10 та не можливістю встановити характер дій ОСОБА_10 (а.с.240-265 том 2).

Речові докази:

Пакет № 1: Диктофон марки «Aiwa» ТР 290, серійний №S18LI1290255; Цифровий диктофон марки «Samsung» SVR-S820, серійний № 820S2903188; Стандартного зразка аудіокасета марки МС-90 марки «TDK» серійний № АН501; Відеокасета марки «Panasonic» Міnі DV серійний №17 0358ЕS3AR 852748D.

Пакет №2: Шапка чорного кольору.

Пакет №3:Змиви з лівої руки ОСОБА_8

Пакет №4:Змиви з правої руки ОСОБА_8

Пакет №5: Змиви з лівої руки ОСОБА_7 .

Пакет №6:Змиви з правої руки ОСОБА_7 .

Пакет №7: Ватний тампон із зразком мітячої речовини; Гумові рукавички.

Пакет №8: Рукавиці, в яких проводився огляд місця події.

Пакет №9: Службове посвідчення ОСОБА_7 ; Картка-заступник №68 видана ОСОБА_7 ; Службове посвідчення ОСОБА_8 ; Картка-заступник №13 видана ОСОБА_8 ; Посвідчення водія ОСОБА_8 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ; Талон до посвідчення водія НОМЕР_5 ; Довіреність ВЕ№ 114553.

Грошові кошти, які є предметом злочину та визнані речовими доказами у судовому засіданні стороною обвинувачення не надано та не оглянуто в судовому засіданні.

Прослуханий у судовому засіданні допит ОСОБА_10 , здійснений в судовому засіданні в ході досудового слідства, тобто, потерпіла була допитана, відповідно до ст.225 КПК України, згідно якого ОСОБА_10 пояснила, що працівники міліції вимагали у неї хабар та розказала як саме вона його передавала.

Дослідивши надані суду стороною обвинувачення докази, суд вважає, що в більшості своїй ці докази є не належними та недостовірними, отриманими органами досудового слідства з грубим порушенням вимог Конституції України та Кримінального процесуального кодексу України, а тому виходячи з вимог Закону вважає, що винність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, передбаченому ст. 368 ч.2 КК України - є недоведеною, а тому вони повиненні бути виправданими судом з вказаної підстави.

Так, відповідно до вимог ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

У ч.1 ст.225 КПК України зазначено що такий допит проводиться лише у виняткових випадках. В даному провадженні доказів наявності таких виняткових випадків немає. Не існувало небезпеки життю, здоров`ю потерпілої, немає доказу її тяжкої хвороби або інших обставин, які б унеможливлювали її допит в суді або вплинули на повноту чи достовірність показань.

Стаття 225 КПК України вимагає проводити такий допит в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду. Однак такий допит проводився у відсутності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисту про таку слідчу дію не були повідомлені. Таким чином, були порушені їх права, передбачені Конституцією України та діючим кримінально-процесуальним законодавством.

У судовому засіданні ОСОБА_10 допитана в ході досудового слідства, тобто, потерпіла була допитана, відповідно до ст.225 КПК України. Вищезазначене кримінальне провадження було порушене 26 січня 2010 року. 01.02.2010 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було пред`явлене обвинувачення за ч.2 ст.368 КК України. Залізничний районний суд м.Львова 09.11.2012 р. виніс постанову про повернення справи на додаткове розслідування, з підстав неповноти слідства. 24.04.2013 р. до ЄРДР за №000093 була внесена заява ОСОБА_10 з додатками від 25.01.2010 р. та ж сама заява, на підставі якої була порушена кримінальна справа 25.01.2010 р. відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Тобто, на час внесення заяви ОСОБА_10 в ЄРДР вже були відомі прізвища, імена та інші дані осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. Однак, слідство не внесло таких даних до ЄРДР, а тому було здійснено допит потерпілої за правилами ст.225 КПК України без участі захисту, підозрюваних і лише за декілька днів пред`явлено ОСОБА_7 і ОСОБА_8 повідомлення про підозру. Також судом встановлено, що після цього допиту потерпілої слідство проводить цілу низку процесуальних дій за участі потерпілої та підозрюваних. Таким чином на думку суду це свідчить, що не було в наявності тих виняткових випадків, які вимагає ст.225 КПК України для допиту потерпілої в суді. Також на думку суду таким допитом грубо порушено права обвинувачених, оскільки в такому випадку було не можливо провести перехресний допит в суді.

Ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 10.04.2014 року, 31.07.2014 року, 24.09.2014 року, 17.07.2015 року про привід потерпілої ОСОБА_10 не виконано, з причин не проживання, останню знайти не виявилось можливим.

Тому посилання прокурора на покази потерпілої, які та давала на досудовому слідстві, суд не приймає до уваги.

Статтею 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

Обов`язок доказування вини обвинуваченого згідно вимог КПК України покладено на слідчі органи та прокуратуру.

Згідно ст. 373 ч.3 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Недопустимий доказ як зазначено у ст. 86 КПК України не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Як передбачено у ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

-здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

На думку суду протокол огляду місця події від 26.01.2010 р., згідно якого в салоні автомобіля марки Ауді-80 д.р.н. НОМЕР_1 виявлені гроші в сумі 7000 грн. є недопустимим доказом, так як він оформлений неналежним чином та з порушеннями норм кримінального процесуального закону.

Зокрема, в протоколі огляду зазначено, що місцем події являється ділянка проїжджої частини вулиці, розташована поруч з територією Львівського жиркомбінату по вул. Городоцькій, 135 в м. Львові. Проте, згідно довідки № 02/09 від 15.01.2015 року, виданої ЛКП «Богданівка», встановлено, що виробничі приміщення ПАТ «Жиркомбінат» розташовані за адресою вул. Городоцька,132 в м. Львові. Разом з тим, зазначений в протоколі огляду будинок АДРЕСА_4 , тобто на відстані близько 1,5 кілометра від жиркомбінату.

Крім того, з протоколу вбачається ніби огляд місця події безперервно проводився з 12 год. 05 хв. до 16 год. 35 хв., тобто на протязі 4,5 годин. Проте, обвинувачені та інші учасники огляду місця події стверджують, що ця слідча дія на вулиці тривала близько години, в подальшому переривалася, після чого огляд грошових купюр та оформлення протоколу продовжувалося уже в службовому кабінеті в приміщенні СБУ, однак, в описовій частині даного процесуального документу зазначені факти взагалі не відображені.

Даний факт підтверджується показаннями свідка ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , якій в судовому засіданні підтвердили, що підписував вищевказаний протокол на вул. Городоцькій, при цьому зазначений документ ще не був до кінця оформлений і він підписав чисту сторінку, також що протокол не був дописаний на місці огляду.

З матеріалів справи вбачається, що поняті ОСОБА_28 та ОСОБА_29 являються працівниками СБУ, тобто є заінтересованими особами, що суперечить вимогам ст.127 КПК України (в редакції 1960 р.). Відповідно до протоколу, вказані поняті проживають по АДРЕСА_5 , без уточнення конкретних номерів їхніх квартир. Однак за вказаною адресою знаходиться військова частина № НОМЕР_6 .

Під час проведення огляду місця події вказано, що о 13.15. год. було призупинено відеозйомку огляду місця події у зв`язку із розрядкою батареї камери.

Таким чином, в протоколі огляду місця події від 26.01.2010 р. сфальсифіковано час і місце проведення даної слідчої дії, учасниками огляду підписувались чисті аркуші недооформленого протоколу, а також залучено в якості понятих заінтересованих осіб та сфальсифіковано адресу місця їхнього проживання.

Отже, саме з цих підстав протокол огляду місця події від 26.01.2010 р., відповідно до вимог ч.2 ст.89 КПК України, не може вважатися допустимим доказом, так як він отриманий не у порядку, встановленому законодавством.

Під час судового слідства по кримінальному провадженні за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_7 був допитаний свідок ОСОБА_11 , співробітник СБУ у Львівській області, який приймав участь у затриманні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Свідок зазначив, що оглядав автомобіль марки Ауді-80, д.н. НОМЕР_1 , в якому 26.01.2010 р. пересувались обвинувачені. В результаті огляду під килимком переднього пасажирського сидіння була виявлена чорна в`язана чоловіча шапка, в якій знаходились гроші предмет хабара. Однак, 19.06.2012 р. ОСОБА_11 також був допитаний Залізничним районним судом Львова. Тоді він зазначив, що гроші в чорній в`язаній шапці були ним виявлені позаду переднього пасажирського сидіння. ОСОБА_30 чітко і категорично стверджував це на численні запитання як захисту, так і прокурора, на запитання суду, обвинувачених. Саме такі показання ОСОБА_11 (а також свідка ОСОБА_31 ) знайшли своє відображення в постанові Залізничного районного суду м.Львова від 09.11.2012 р. Про повернення справи на додаткове розслідування. Вищевказана постанова суду не скасована, Отже, факти, викладені в ній, мають силу доказів, згідно п.8, 14 Перехідних положень Кримінально-процесуального кодексу України 2012 року.

Ніхто зі свідків, допитаних як під час першого, так і під час другого слухання кримінальної справи, не зазначили, що гроші були виявлені спереду, під пасажирським правим сидінням.

На думку суду слід визнати показання свідка ОСОБА_11 , дані ним в судовому засіданні 31.07.2014 року неналежними, оскільки вони суперечать доказам, зібраним судом під час першого слухання кримінальної справи за вимогами КПК 1960 року.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 05.02.2010 року вбачається, що при огляді задньої правої дверки, виявлено, що з зовнішньої сторони дверка відчиняється без прикладання будь-якого зусилля, а з внутрішньої сторони, при спробі відчинити дверку з допомогою дверної ручки не відчиняється. Тобто такий стверджує пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які пояснили, що вийшли з автомобіля для того щоб відкрити дверку ОСОБА_10 , тим самим залишили її саму в салоні автомобіля.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 подала заяву в якій просить прийняти міри до візуально знайомої їй жінки на ім`я ОСОБА_32 , яка в грудні шляхом обману заволоділа її коштами в розмірі 6000 грн., 100 доларів США, 100 євро. Вказана заява була зареєстрована в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області 23.01.2010 року, що стверджується заявою та копією журналу реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області (а.с.10, 236-237 том 2).

З розшифрування семантичного змісту досліджуваних фонограм вбачається, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 з ОСОБА_8 проходило ряд розмов, з яких вбачається, що ОСОБА_10 дійсно розмовляла про повернення грошей, однак з розмов чітко вбачається, що остання має намір повернути кошти ОСОБА_9 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності за шахрайство, а також з матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи по заявах ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 вбачається, що ОСОБА_10 отримала від вказаних осіб грошові кошти та не повернула їх. 07.08.2010 року постановою ДІМ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області відмовлено в порушенні кримінальної справи в зв`язку з неможливістю допитати ОСОБА_10 та не можливістю встановити характер дій ОСОБА_10 , а на даний час місце її перебування встановити не можливо, ухвали на привід потерпілої в судове засідання не виконано, оскільки не встановлено місце проживання останньої.

Органами досудового слідства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пред`явлено не конкретне обвинувачення, не розкриті ознаки об`єктивної сторони інкримінованого їм кримінального правопорушення. Зокрема, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що вони за попередньою змовою групою осіб з метою особистого збагачення за сприяння в фальсифікації матеріалів перевірки для унеможливлення притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності, умисно, вимагали в останньої грошові кошти в якості хабара в сумі 1000 доларів США за позитивне вирішення питання. Однак органом досудового слідства в пред`явленому обвинуваченні не зазначено та не розкрито, які матеріали перевірки мали бути сфальсифіковані ОСОБА_7 , якщо заяву було розписано на ОСОБА_8 , що стверджується матеріалами справи. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що заява ОСОБА_9 була зареєстрована в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області (а.с. 236-237 том 2).

З пояснень свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 допитаних у судовому засіданні та пояснили, що під час затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , останні заперечували отримання хабара, за допомогою ультрафіолетової лампи були оглянуті долоні та пальці рук, одягу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 видимих слідів світіння мітячої речовини не виявлено. Також під час огляду виявлених грошових коштів за допомогою ультрафіолетової лампи видимих слідів світіння мітячої речовини не виявлено так як був мороз і така лампа не спрацювала. На думку суду такі пояснення слід взяти до уваги, а також у зв`язку з вказаним поясненнями суд не приймає до уваги протокол огляду грошових коштів від 26.01.2010 року висновок №318 від 26.02.2010 року, оскільки на думку суду достовірно невідомо, коли саме вказані купюри були помічені хімічною речовиною СХР «Промінь-1».

З пояснень свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_33 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_34 , допитаних у судових засіданнях судом встановлено, що дійсно ОСОБА_9 , звернулась з заявою про те, що ОСОБА_10 , зловживаючи довірою отримала від неї грошові кошти, які не бажала повертати ОСОБА_9 , така заява була зареєстрована, а перевірка по заяві розписана на ОСОБА_8 , який разом з ОСОБА_7 , здійснили допит ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та доручили останній подати характеризуючі її особу дані.

З допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_33 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_34 , не вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вимагали від ОСОБА_10 хабар в сумі 1000 доларів США. Також на думку суду з даних пояснень не випливає, що остання дала хабар ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Відповідно до ч 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, хто обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, вважається невинуватим, поки його вина не буде доведена в законному порядку.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язок щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, передбачених ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1988 року (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь - який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. («Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, 77).

Таким чином, суд вважає, що твердження прокурора стосовно того, що вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доведена належними та допустимими доказами за вказаним вище обвинуваченням, є хибними.

Оцінивши в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору достатності та взаємозв`язку, приймаючи до уваги, що докази, які б беззаперечно, без сумніву доводили вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України стороною обвинувачення надано не було, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення не доведено в судовому засіданні, а усі припущення й сумніви стосовно доведеності вини обвинуваченого суд тлумачить на його користь. Суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.368 КК України також не відповідає об`єктивним даним інкримінованого злочину, так як недоведеним є вимагання обвинуваченими хабара, а також передача хабара останнім.

Як вказують положення ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Виправдовуючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, суд зазначає, що сторона обвинувачення не надала допустимих та належних доказів на підтвердження пред`явленого їм обвинувачення; відсутні обов`язкові складові об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу злочину.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України , жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно частини 4 зазначеної статті всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. При цьому, обов`язок доказування, події кримінального правопорушення та вини особи, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо в судовому засіданні.

Суд, проаналізувавши в сукупності та надавши належну правову оцінку вище наведеним доказам, вважає за необхідне виправдати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчинені зазначеного правопорушення з підстави недоведеності його вини у вчиненні злочину передбаченого ст. 368 ч. 2 КК України.

Стаття 373 КПК України, передбачає, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У зв`язку із зазначеним стягнення судових витрат в сумі, - 8000 гривень 00 копійок, за проведення експертиз з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не можливе і повинно бути віднесено за рахунок держави.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Накладені арешти підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.368 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді застави скасувати, а внесені кошти в якості застави в розмірі 20000 гривень - повернути заставодавцю.

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.368 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді застави скасувати, а внесені кошти в якості застави в розмірі 20000 гривень - повернути заставодавцю.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, які складають 8000 гривень 00 коп. віднести на рахунок держави.

Речові докази, а саме:

- автомобіль марки «Ауді-80» д.р.н. НОМЕР_1 (а.с.91-92 том 2) повернути законному володільцю.

- в`язана шапка чорного кольору (а.с.113-114 том 2) - повернути законному володільцю.

- два пакета з тампонами із змивами з рук ОСОБА_7 , два пакети з тампонами із змивами з рук ОСОБА_8 , пакет із тампоном мітячого засобу, пакет з гумовими рукавицями, визнано речовими доказами по справі(а.с.113-114 том 2) - знищити.

- диктофон марки марки «Aiwa» ТР 290, серійний № НОМЕР_2 ; Цифровий диктофон марки «Samsung» SVR-S820, серійний № НОМЕР_3 ; Стандартного зразка аудіокасета марки МС-90 марки «TDK» серійний № АН501; Відеокасета марки «Panasonic» Міnі DV серійний №17 0358ЕS3AR 852748D (а.с.127-128 том 2) залишити при матеріалах справи.

- службове посвідчення ОСОБА_7 ; картка-заступник №68 видана ОСОБА_7 ; службове посвідчення ОСОБА_8 ; картка-заступник №13 видана ОСОБА_8 ; посвідчення водія ОСОБА_8 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ; талон до посвідчення водія НОМЕР_5 ; Довіреність ВЕ№ 114553 повернути законному володільцю.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власноті, накладений постановою помічника прокурора Залізничного району м.Львова ОСОБА_35 про накладення арешту на майно від 25.03.2011 року (а.с.129-130 том 2).

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_7 , яка належить ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власноті, накладений постановою помічника прокурора Залізничного району м.Львова ОСОБА_35 про накладення арешту на майно від 25.03.2011 року (а.с.131-132 том 2).

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1