АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/622/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа №634/139/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 ч.3 ст.186 КК України
УХВАЛА
Іменем України
24 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сахновщинського районного суду Харківської області від 01.12.2014р. стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Указаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Великі Бучки Сахновщинського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, холостий, не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий

· 10.10.2013р. Сахновщинським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 , ч.1 ст.304 КК України к 4 рокам позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

засуджений за: - ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України к 2(двом) рокам 6(шести) місяцям позбавлення

волі;

- ч.2 ст.185 КК України к 3(трьом) рокам позбавлення волі;

- ч.3 ст.185 КК України к 3(трьом) рокам 6(шести) місяцям позбавлення волі;

- ч.3 ст.186 КК України к 4(чотирьом) рокам 1(одному) місяцю позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 4(чотирьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 10.10.2013р. і остаточно призначено покарання у вигляді 4(чотирьох) років 2(двох) місяців позбавлення волі.

Та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Красна Гірка Сахновщинського району Харківської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, холостий, не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий

· 04.02.2008р. Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.121, ч.1 ст.69 КК України к 4 рокам позбавлення волі;

· 24.05.2013р. Сахновщинським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України к 3 рокам позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки,

засуджений за ч.3 ст.186 КК України к 4(чотирьом) рокам позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 24.05.2013р. і остаточно призначено покарання у вигляді 4(чотирьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі.

Цим же вироком вирішені питання щодо речових доказів у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Згідно вироку, 05.11.2013р. о 18год. ОСОБА_8 з метою переночувати проник шляхом зривання навісного замка до нежилого домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 де в подальшому 06.11.2013р. о 15год., знаходячись в даному нежилому домоволодінні, повторно, реалізуючи зненацька виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно від інших осіб намагався викрасти металобрухт, загальною вагою 44кг. і вартістю 79грн. 20коп., та мідну проволоку, загальною вагою 1,5кг., вартістю 78грн., але не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, тому що був застигнутий власником майна ОСОБА_10 після вчинення даного злочину на вулиці біля вказаного домоволодіння, тобто вчинив всі дії, які вважав необхідними.

Потім 10.11.2013р. о 20год. ОСОБА_8 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, навмисно, з корисних мотивів шляхом розбиття вікна проник в нежиле домоволодіння ОСОБА_11 , яке розташована в АДРЕСА_3 , звідки викрав особисте майно гр. ОСОБА_11 , а саме: б/в зимову куртку виготовлену зі штучного дубляжу, вартість якої складає - 560грн., чим заподіяв гр. ОСОБА_12 матеріальних збитків на вказану суму. Після чого з місяці скоєння злочину з викраденим майном зник, скориставшись ним на власний розсуд.

Далі 24.11.2013р. о 01год. ОСОБА_8 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна навмисно з корисних мотивів шляхом зриву замку проник в господарчу будівлю, яка розташована на території домоволодіння ОСОБА_13 , яке розташована в АДРЕСА_4 , звідки викрав особисте майно ОСОБА_13 , а саме: б/в шліфувальну машину «Ferm», вартістю 276грн., б/в електропродовжувач кустарного виробництва довжиною 20м, вартість якого складає 36грн., 20кг горіху волоського в шкарлупі вартістю 8грн. за 1кг., чим заподіяв ОСОБА_13 матеріальних збитків на загальну суму 472грн. Після чого з місяці скоєння злочину з викраденим майном зник, скориставшись ним на власний розсуд.

Після чого, 11.12.2013р. о 16год. ОСОБА_8 повторно, перебуваючи в центрі смт. Сахновщина Харківської області, маючи мету на крадіжку чужого майна, з особистої корисливої зацікавленості і в таємниці від інших осіб, реалізуючи раптово викликаний намір , шляхом вільного доступу біля магазину ПП «Штефа», який розташований по вул.. Південно-Вокзальній в смт. Сахновщина, викрав б/в велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_14 , вартість якого складає 195грн., чим спричинив останньому матеріальні збитки на вказану суму. Після чого з місяці скоєння злочину з викраденим майном зник, скориставшись ним на власний розсуд.

Крім того, 10.01.2014р. о 17год. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, за попередньою змовою та у групі, реалізуючи зненацька виниклий намір на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи біля відкритого гаражу потерпілого ОСОБА_15 , розташованого поблизу будинку АДРЕСА_5 , без його згоди, ОСОБА_8 проник до вказаного гаражу. В цей час ОСОБА_15 шляхом вмовлянь намагався зупинити ОСОБА_8 , але ОСОБА_9 , діючи узгоджено зі ОСОБА_8 , вдарив ОСОБА_15 правою рукою в області шиї, спричинивши фізичний біль. Після чого ОСОБА_8 викотив з гаражу на вулицю почергово два велосипеда «Україна» вартістю по 250грн. кожен, передавши один з них ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_15 намагався зупинити протиправні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , але ОСОБА_8 , застосувавши фізичне насильство, наніс ОСОБА_15 удар ногою в праву частину спини, тим самим зупинивши перешкоду, яку чинив ОСОБА_15 .

Після чого з місяці скоєння злочину з викраденими велосипедами зникли, скориставшись ними на власний розсуд, чим спричинили цьому потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 500грн.

В апеляційних скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції обґрунтовуючи свої вимоги тим, що надасть їх в усній формі в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, обґрунтування апелянта проте, що суд при призначенні покарання не в повні мірі врахував його стан здоров`я, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції та вважав, що вирок суду слід залишити без змін, аналогічну думку висказали інші учасники процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З вироку суду (т.8 а.с.258-264) вбачається, що фактичні обставини вчинення злочину, не дивлячись на позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , встановлені судом першої інстанції у передбаченому законом порядку на підставі досліджених у суді доказах.

Сам ОСОБА_8 в ході судового розгляду неодноразово змінював свої свідчення, але в подальшому свою вину у вчинених злочинах визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи (т.8 а.с.260).

Таким чином, у колегії суддів немає сумнівів в правильності встановлених фактичних обставин справи, а з урахуванням цього і відповідній кваліфікації дій ОСОБА_8 : за епізодом від 06.11.2013р. за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), вчинену повторно; за епізодами від 10.11.2013р., 24.11.2013р. за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням в житло та інше приміщення; за епізодом від 11.12.2013р. за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; за епізодом від 10.01.2014р. за ч.3 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент його застосування, та поєднане з проникненням у приміщення.

Як зазначено у вироку районного суду (т.8 а.с.264), вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він раніше судимий, злочини вчинив в період іспитового строку, що свідчить про підвищену ступень суспільної небезпечності його особи, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є осудним, до взяття під варту не працював, за місцем проживання характеризується посередньо, страждає на епілепсію.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є скоєння злочину від 10.01.2014р. у стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому, суд врахував, характер і ступень тяжкості злочину, конкретні обставини справи, вказані дані про особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують покарання, відсутність тяжких наслідків від його дії, позицію і прохання потерпілого ОСОБА_15 , який у судовому засідання вибачив обвинуваченого, і не наполягав на суворому покаранні, наявність у ОСОБА_8 тяжкого захворювання, й вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених, а також для запобігання вчинення ними нових злочинів, буде покарання у вигляді позбавлення волі близького до мінімальних межах санкції статей, за яким вони засуджуються, з урахуванням вимог ст. 71 КК України шляхом частково приєднати невідбутої частини покарання за попередніми вироками. При цьому суд не знаходить підстав для призначення покарання ОСОБА_8 з урахуванням ст. 69 КК України, оскільки в ході розгляду справи ОСОБА_8 не виявив дієвого каяття у вчиненні тих злочинах, по яких засуджується, а застосування ст. 75 КК України є неможливим, оскільки злочини ОСОБА_8 вчинив в період іспитового строку, а отже судом вже давався йому строк для виправлення без відбування реального покарання.

Наведене, переконують колегію суддів у безпідставності вимог апелянта, оскільки районний суд достатньо мотивував своє рішення в частині вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому і звернув увагу на його стан здоров`я.

Таким чином, колегією суддів не встановлені порушення кримінального закону та не виявлені істотні порушення кримінального процесуального закону, які б були підставою для безумовного скасування судового рішення, а тому апеляція обвинуваченого не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Сахновщинського районного суду Харківської області від 01.12.2014р. стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без змін.

Ухвала апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді