Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/381/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.04.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження №0001471 за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 січня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ, Кіровоградської

області, українця, громадянина України, з середньою

освітою, не одруженого, не працює, проживає

АДРЕСА_1 ,

раніше судимого,

- 28.09.2005 року Світловодським міськрайонним судом

Кіровоградської області (далі тим же судом) за ч.2 ст.186,

ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі

ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 3 роки;

- 15.10.2007 року тим же судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185,

ст.15

ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Звільнився

24.11.2011 року по відбуттю строку покарання.

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення судово-трасологічної експертизи в сумі 196 грн. 56 коп.

Стягнуто з обвинуваченого на користь потерпілих: ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп.; ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 10000 грн. 00 коп.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника-адвоката ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 17 вересня 2014 року в денний час проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , помітив, що вище вказаний будинок огороджений парканом та що у вказаному будинку вмонтовані металопластикові вікна. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , переконавшись, що його дії нікому не помітні, скориставшись відсутністю власників, через паркан проник на територію домоволодіння. Перебуваючи на території домоволодіння, обвинувачений за допомогою металевої стаместки по роботі з деревом, яку взяв із собою, та шляхом віджиму замикаючого пристрою метало пластикового вікна, вище вказаного будинку, проник до приміщенні будинку, де повторно викрав грошові кошти в сумі 2300 грн., новий комплект постільної білизни, двоспальний, Житомирського виробництва, у кількості 2-х штук, вартістю 1x225 грн., загальною вартістю 500 грн., ігрову приставку «Соні» із зарядним пристроєм, вартістю 1050 грн., мобільний телефон «Самсунг GT E1 200», вартістю 238 грн., ліхтар, вартістю 400 грн., чоловічу матерчану сумочку з довгою ручкою, вартістю 90 грн., чоловічу барсетку виготовленої із шкірозамінника, вартістю 99 грн., туалетну воду «Incandessence», об`ємом 50 мл, фірми «Avon» в упаковці, вартістю 50 грн., джинсові штани синьо-сірого кольору, 29 розміру, вартістю 264 грн. З місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 4991 грн.

Крім того, 18 вересня 2014 року в денний час, обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення. Так, проходячи біля будинку № 26 «Б» по вул. Колгоспній в м. Світловодськ Кіровоградської області, який належить ОСОБА_9 , ОСОБА_7 помітив, що вище вказаний будинок огороджений парканом та що у вказаному будинку вмонтовані металопластикові вікна та балкон. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , переконавшись, що його дії нікому не помітні, скориставшись відсутністю власників, через паркан проник на територію домоволодіння. Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_13 за допомогою металевої стаместки по роботі з деревом, яку взяв із собою, та шляхом віджиму замикаючого пристрою метало пластикового вікна балкону, вище вказаного будинку, проник до його приміщення. З якого повторно таємно викрав: дорожню сумку на колесах, розмірами 70x50 см, вартістю 720 грн., жіночу сумку, кремового кольору, виготовлену із шкірозамінника, вартістю 225 грн., жіночу сумку, чорного кольору, виготовлену з щільної тканини, вартістю 225 грн., жіночу сумку, молочного кольору, виготовлену із шкірозамінника, лакове покриття, вартістю 225 грн., новий комплект постільної білизни євро стандарт, розмірами 270x240см в кількості 2-х штук, вартістю 324 грн., загальною вартістю 648 грн., хрестик виготовлений із золота, вагою 2,5 грами, 583 проби, у кількості 2-х штук вартістю 1x1250 грн., загальною вартістю 2500 грн. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 4543 грн..

Крім того, 25 вересня 2014 року в денний час, обвинувачений з метою особистого збагачення, проходячи біля будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_14 , помітивши, що вище вказаний будинок огороджений парканом та що у вказаному будинку вмонтовані металопластикові вікна, переконавшись, що його дії нікому не помітні, скориставшись відсутністю власників, через паркан проник на територію домоволодіння. Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_13 за допомогою металевої стаместки по роботі з деревом, яку взяв із собою, та шляхом віджиму замикаючого пристрою метало пластикового вікна балкону, вище вказаного будинку, проник до приміщенні будинку, з якого повторно таємно викрав: монітор ЖК, чорного кольору, марки «Самсунг 19», вартістю 490 грн., всі запчастини із системного блоку «LG Super multi», вартістю 250 грн., ланцюжок з жовтого металу на руку, біжутерія, вартістю 56 грн., сережки з металу, у вигляді прямокутників, жовтого кольору, біжутерія, у кількості 2-х штук, вартістю 49 грн., сережка, виготовлена з металу, жовтого кольору, біжутерія, у кількості 1-ї штуки, у вигляді вигнутого листка, вартістю 6 грн., сережку, виготовлену з металу, жовтого кольору, біжутерія, у вигляді вигнутих трьох дуг, з камінцями, вартістю 6 грн., сережки у кількості двох штук, у вигляді квітки, з камінцем білого кольору, срібло 875 проби, яке було позолочено, вагою дві сережки, близько 4 грамів, вартістю 120 грн, сережки у кількості двох штук, у вигляді квітки, з камінцем бордового кольору, рубіном, срібло 875 проби, яке було позолочено, вагою дві сережки, близько 4 грамів, вартістю 120 грн., обручку, срібну 875 проби, яка була позолочена з камінцем бордового кольору, рубіном, вагою близько 3 грамів, вартістю 90 грн., обручку, срібну 875 проби, яка була позолочена з камінцем бордового кольору, рубіном, вагою близько 5 грамів, у вигляді персня, вартістю 150 грн., монету, округлої форми, виготовлена з срібла, 900 проби, вагою 10 грам, посередині монети мається отвір, з урахуванням зносу, вартістю 100 грн., паперові грошові кошти - купюра номіналом 10 рублів 1909 року, вартістю 20 грн., паперові грошові кошти - купюра номіналом 5 рублів 1909 року, вартістю 20 грн., паперові грошові кошти - купюра номіналом 3 рублі 1905 року, вартістю 20 грн. Після чого обвинувачений, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_14 , матеріальну шкоду на загальну суму 1497 гривень.

Так, 26 вересня 2014 року в денний час, у ОСОБА_7 , виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, проходячи біля будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_15 , ОСОБА_7 помітив, що вище вказаний будинок огороджений парканом та що у вказаному будинку вмонтовані металопластикові вікна. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 , переконавшись, що його дії нікому не помітні скориставшись відсутністю власників, через паркан проник на територію домоволодіння. Перебуваючи на території домоволодіння, обвинувачений за допомогою металевої стаместки по роботі з деревом, яку взяв із собою, та шляхом віджиму замикаючого пристрою метало пластикового вікна у вищевказаному будинку, проник до його приміщення, звідки обвинувачений повторно таємно викрав: сумку дорожню темного кольору, на колесах, розмірами близько 70 х 50 см, вартістю 640 грн., мобільний телефон марки «LG 8330 І» сріблястого кольору, «розкладушка», вартістю 255 грн., чоловічий спортивний костюм, вартістю 210 грн., запальничку, вартістю 2 грн. З місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим самим спричинив потепрілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 1107 гривень.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просить вирок районного суду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок не пов`язаний з позбавленням волі. Мотивуючи тим, що обвинувачений в судовому засіданні в районному суді запропонував їй відшкодування завданих збитків щомісячно, а перебуваючи під вартою він не зможе відшкодувати заподіяну шкоду. Водночас зазначає, що обвинувачений хворіє на ВІЛ «СНІД» та туберкульоз у зв`язку з чим потребує лікування.

В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження просить вирок районного суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Мотивуючи тим, що він повністю визнав свою вину у вчинених правопорушень, активно сприяв у розкритті злочинів, завдану шкоду потерпілим частково відшкодував, тому суд першої інстанції безпідставно не застосував до нього вимоги ст.69 КК України. Також, зазначає, що на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка потребує допомоги по господарству.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив вирок районного суду залишити без задоволення, а апеляційній скарги потерпілої та обвинуваченого без зміни, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_12 , які підтримали свої апеляційні вимоги і просили їх задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак вказані вимоги кримінального процесуального закону в ході розгляду даного кримінального провадження судом порушені.

Так, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні декількох епізодів таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

У ході судового розгляду ОСОБА_7 вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, в зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому в судовому засіданні 13.01.2015 року при вирішенні питання щодо можливості дослідження доказів провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував лише думку обвинуваченого, захисника та потерпілого ОСОБА_8 та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням матеріалів кримінального провадження.

Наступне судове засідання 28.01.2015 року проведено за участю потерпілої ОСОБА_9 . Однак, як вбачається з журналу та аудіо фіксації судового засідання, суд не з`ясував її думку щодо доцільності дослідження доказів кримінального провадження, та не роз`яснив наслідки розгляду судом кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Такі дії суду, відповідно до вимог ст.412 КПК України є порушенням дотримання права потерпілого та безумовною підставою для скасування вироку .

Крім того, встановивши порядок дослідження доказів, зокрема в обсязі дослідження матеріалів кримінального провадження, суд дослідив лише матеріали експертизи по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_14 . Інші матеріали кримінального провадження судом першої інстанції не досліджувалися, і порядок дослідження доказів не змінювався.

Крім того, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , і які мають суттєве значення для призначення йому покарання.

Так, в суді апеляційної інстанції обвинувачений зазначав про те, що вчинення ним кримінальних правопорушень було вчинено внаслідок збігу тяжких сімейних обставин. А також посилався на те, що він після вчинення кримінальних правопорушень добровільно звернувся до правоохоронних органів з зізнанням, і один з епізодів інкримінованої йому крадіжки було внесено до ЄРДР саме на підставі його заяви про зізнання у вчиненні цього злочину. Крім того зазначив про наявність у нього тяжких хвороб зокрема ВІЛ СНІД та туберкульозу.

Вказані обвинуваченим обставини, на думку колегії суддів, є суттєвими для призначення обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів.

Аналогічні доводи обвинувачений висловлював і в суді першої інстанції.

Разом з тим, суд першої інстанції не перевірив, не дослідив та не надав оцінки цим доводам, що на думку колегії суддів є грубим порушенням права обвинуваченого на захист.

Більше того, при призначенні обвинуваченому покарання судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 72 КК України та зараховано у строк покарання період знаходження ОСОБА_7 під домашнім арештом, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого необхідно врахувати вищевикладене, а також вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження і в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку із скасуванням вироку суду першої інстанції через істотні порушення кримінального процесуального законодавства, колегія суддів не входить в обговорення про доведеність чи недоведеність обвинувачення та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 .

Враховуючи особу обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_7 під час досудового розслідування та судового розгляду в період з 23.10.2014 року по 16.12.2014 року перебував під домашнім арештом, умови якого ним не порушувалися, а з 17.12.2014 року запобіжний захід йому взагалі не обирався, то на думку колегії суддів міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного судом першої інстанції при ухвалені вироку, слід змінити на особисте зобов`язання терміном на 60 діб, з покладенням обов`язків прибувати за викликами до суду та не відлучатися з населеного пункту, де він зареєстрований та проживає, без дозволу суду.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.01.2015 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.3 ст.185 КК України скасувати, та призначити новий судовий розгляд у тому ж суді в іншому складі суддів.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під-варти в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2 .