АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1175/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №613/1310/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2015р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- обвинуваченого ОСОБА_7
- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8
- потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10
- представника потерпілого ОСОБА_11
- представника цивільного відповідача ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційні скарги з додатковими доводами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 31 березня 2015 року, матеріали кримінального провадження №613/1310/14-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сакар Чарджоуської області, Туркменістан, росіянин, громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
засуджений за ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Звільнено ОСОБА_13 від відбування покарання за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію" від 08.04.2014 року.
Стягнуто з Умнова витрати за проведення судових експертиз.
Стягнути з ТОВ «ПК Альянс» на користь ОСОБА_10 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. - моральної шкоди; на користь ОСОБА_9 20 000 (двадцять тисяч)грн. - моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з ПАТ «Українська Страхова Компанія GENERALI GARANT» - Харківська філія ПАТ Українська Страхова Компанія «Гарант-авто» на користь ОСОБА_10 40 646 грн. (сорок тисяч шістсот сорок шість)грн. 68 коп. - матеріальної шкоди, та 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот) грн. - моральної шкоди; на користь ОСОБА_9 8 090 (вісім тисяч дев`яносто) грн. 56коп. - матеріальної шкоди, та 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. - моральної шкоди.
Питання про речові докази вирішене.
Згідно вироку, Умнов 15.02.2008 року близько 16 год. 30 хв., керуючи вантажним автомобілем марки «ТАТА» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Ст. Мерчик - Мурафа - Костянтинівка в напрямку м. Харків, знаходячись на 35 км. + 300 м. вказаної автодороги, поблизу смт. Шарівка Богодухівського району Харківської області, в порушення вимог
п.10.1 Правил Дорожнього руху України (перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху);
п. 11.2 (нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини);
п. 11.3 (на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу), перед зміною напрямку свого руху не переконався, що його дії не створять небезпеки іншим учасникам руху, належним чином не врахував дорожню обстановку, вибрав швидкість, яка не відповідала їй, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із легковим автомобілем марки «Dасіа-Logan», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався у зустрічному йому напрямку, в результаті чого пасажир автомобіля «Dасіа-Logan», ОСОБА_9 , який знаходився в салоні автомобіля, отримав тілесні ушкодження у вигляді щелепно-лицьової травми у вигляді поперечного перелому гілки нижньої щелепи в області підборіддя зправа; поперечного перелому в області кута нижньої щелепи зліва, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 3-х тижнів (більше, ніж 21 день), а також водій вищевказаного автомобіля ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, крововиливу в білкову оболонку лівого ока, кровопідтіку, садин на голові; сумісної закритої тупої травми грудної клітини та живота, які в комплексі за ступенем тяжкості кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя.
В даній дорожній обстановці дії ОСОБА_13 не відповідали вимогам п.п.10.1, 11.2, 11.3 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 подали апеляційні скарги з додатковими доводами, в яких просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в частині вирішення питання, пов`язаного з позовними вимогами потерпілих, а також у зв`язку з порушення вимог кримінального процесуального закону.
Апелянти просять постановити новий вирок, призначити ОСОБА_13 покарання, яке призначене йому судом першої інстанції, та звільнити його від відбування основного покарання на тій же підставі, що і суд першої інстанції.
Потерпілі просять задовольнити їхні цивільні позови.
Апелянти просять речовий доказ - автомобіль «Дача Логан» р.н. НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_10 .
Потерпілі, не оспорюю фактичні обставини кримінального правопорушення, вважають вирок суду першої інстанції в частині розміру стягнення моральної шкоди незаконним.
ОСОБА_9 вказує, що судом першої інстанції встановлено, що його моральні страждання пов`язані з заподіяними йому середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, тривалим перебуванням в лікувальному закладі, у пригніченому психологічному стані після ДТП.
Він же зазначає, що сума моральної шкоди, яка визначена судом, занадто мала та не відповідає його моральним стражданням та його сім`ї.
Як вказує ОСОБА_9 , з вини ОСОБА_13 були порушені всі його життєві плани та прагнення.
На думку ОСОБА_9 , суд не прийняв до уваги, що на момент ДТП він був неповнолітнім, в результаті якого він отримав тілесні ушкодження, та тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванню.
Під час стаціонарного лікування та потім під час амбулаторного лікування він терпів болісні операції та процедури, йому виривали зуби та зшивали челюсті, зашивали шкіру на обличчі, тривалий час він самостійно не міг приймати їжу, яку він приймав в рідкому стані та через трубку, на його обличчі залишились шрами.
У зв`язку з тим, що його щелепи були зшиті, він не міг спілкуватися.
Образ його життя змінився, він став замкнутим, почав уникати спілкування, щоб над ним не глузували.
У нього виникли психологічні фактори, які стали джерелом негативних емоцій та переживань, призвели до погіршення здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_9 також вказує, що на протязі всього часу ні ОСОБА_13 , ні власник транспортного засобу ТОВ «ПК Альянс» ОСОБА_14 не цікавились станом його здоров`я, маральної допомоги не надавали.
Він також зазначає, що ТОВ «ПК Альянс» надало суду докази щодо їх доброго матеріального становища, та можливості ними відшкодування моральної шкоди.
Потерпілий вважає, що судом першої інстанції було порушено ст.370 КПК України, ст.ст.60, 213 ЦПК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ по позовам про відшкодуванню шкоди» від 27.03.1992 року №6, ст.23 ЦК України.
На думку ОСОБА_9 , судом було враховано тільки те, що йому було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, та він тривалий час знаходився в лікувальних закладах в пригніченому психічному стані, та не враховано фізичну біль та страждання, які він отримав у зв`язку з отриманими травмами та пошкодженням здоров`я.
Також ОСОБА_9 в апеляційній скарзі вказує, що ОСОБА_13 стосовно нього та члена його сім`ї ОСОБА_10 вчинив тяжкий злочин, та у зв`язку з порушенням їх прав він отримав сильні душевні страждання з 2008 року по даний час.
ОСОБА_10 , як і ОСОБА_9 вважає, що сума моральної шкоди, яка визначена судом, занадто мала та не відповідає його моральним стражданням та його сім`ї, та з вини ОСОБА_13 були порушені всі його життєві плани та прагнення.
На думку потерпілого ОСОБА_15 , судом не враховане те, що йому було пред`явлено обвинувачення за ч.1 ст.286 КК України, вину він не визнав.
26.09.2008 року обвинувальний акт було передано до суду, та протягом 2008-2014 років він доказував свою невинуватість, і тільки в 2014 року він був визнаний по справі потерпілим.
Крім того, потерпілий зазначає, що автомобіль «Дача Логан» був куплений ним в кредит, який під час ДТП був повністю знищений, та був поміщений в Богодухівський РВ ГУМВС України в Харківській області, де він знаходиться по теперішній час.
Він же вказує, не маючи автомобіля, перебуваючи в лікарні, лікуючись амбулаторно, доказуючи свою невинуватість в суді, він повинен був платити кредит за автомобіль, не маючи достатніх коштів, являється пенсіонером з 2005 року, не працював на момент ДТП.
Його рідні були змушені позбавлять себе багато чого, щоб оплатити лікування та кредитні зобов`язання.
Також ОСОБА_10 в апеляційній скарзі посилається на те, що автомобіль «Дача-Логан» р.н. НОМЕР_2 на час ДТП перебував у справному стані.
Після події у зв`язку з втратою геометрії кузова, деформаціею деталей автомобіля він був змушений здійснити ремонт на станції технічного обслуговування. Але автомобіль навіть після якісного ремонту втратив товарний вид та експлуатаційні якості.
Потерпілий в апеляції також зазначає, що ні ОСОБА_13 , ні власник транспортного засобу ТОВ «ПК Альянс» ОСОБА_14 не цікавились станом його здоров`я, та не надавали матеріальної допомоги.
Як і ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вказує, що ТОВ «ПК Альянс» надало суду докази свого доброго матеріального становища і можливості відшкодування моральної школи.
ОСОБА_15 вказує, що через вину ОСОБА_13 він втратив здоров`я, душевний спокій, матеріальне благополуччя, було повністю змінене його життя та життя його сім`ї. Не вважаючи себе винним, він був змушений з 2008 року 2014 рік доказувати свою невинність.
В апеляційній скарзі ОСОБА_10 посилається на порушення судом першої інстанції тих же норм законодавства, як і ОСОБА_9 в свої апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що він знаходився та стаціонарному лікуванні, після чого перебував на амбулаторному лікуванні за місцем проживання. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №3576 від 08.07.2008 року йому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя, та тривалий час він знаходився у відділенні реанімації, йому проводили реанімаційні заходи з врятування життя.
На думку ОСОБА_10 , при визначенні судом першої інстанції суми відшкодування моральної школи було враховано тільки те, що йому спричинені тяжкі тілесні ушкодження, та він тривалий час знаходився на лікувальних закладах у пригніченому психічному стані.
Однак судом не враховано фізичну біль та страждання, які він отримав у зв`язку з отриманими травмами та ушкодженням здоров`я, та те, що він тривалий час знаходився без тями.
Крім того, як ОСОБА_9 , ОСОБА_15 в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_13 у відношенні нього та члена його родини ОСОБА_16 вчинив тяжкий злочин, та вказує та ті ж порушення їх прав, що спричини сильні душевні страждання.
Також ОСОБА_15 зазначає, що судом першої інстанції не прийняв до уваги душевні страждання, які він отримав у зв`язку з пошкодженням його майна, та те, що притягненням його до кримінальної відповідальності були принижені його честь, гідність та ділова репутація.
В апеляційних скаргах з додатковими доводами потерпілі вказують, що порушення ОСОБА_13 Правил дорожнього руху находиться в прямому причинному зв`язку з подією, але судом не враховано, що з моменту події мала місце значна інфляція в державі та погіршилось матеріальне становище громадян.
Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, провівши судові дебати, обговоривши доводи осіб, які приймали участь у судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги з додатковими доводами потерпілих не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи свій вирок відносно ОСОБА_13 , суд першої інстанції законно та обгрунтовано прийшов до висновку того, що обвинувачений 15.02.2008 року порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, та вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.286 КК України.
Також, суд першої інстанції законно та обґрунтовано звільнив обвинуваченого ОСОБА_13 від відбуття призначеного йому покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2015 року, оскільки він є суб`єктом даної амністії.
Таке покарання для обвинуваченого та його звільнення від покарання потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_17 в своїх апеляціях не оспорюють.
Потерпілі також фактично не оспорюють вирок суду першої інстанції стосовно стягнення на їх користь сум матеріальних збитків та моральної шкоди з ПАТ «Українська Страхова Компанія GENERALI GARANT» - Харківська філія ПАТ Українська Страхова Компанія «Гарант-авто», вказуючи в своїх апеляціях про необхідність стягнення цих же сум з страхової компанії.
Крім того, суд першої інстанції також обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність стягнення на користь потерпілих коштів за причинення матеріальних збитків та моральної шкоди, пославшись на вимоги ст.23, 1187 Цивільного Кодексу України, врахувавши душевні страждання потерпілих та їх рідних, тривалий стан перебування в лікарні, їх пригнічений психологічний стан, та інше.
Що ж стосується апеляційних вимог потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , які наполягають на збільшенні відшкодування на їхню користь моральних збитків з ТОВ «ПК Альянс», відповідно ОСОБА_15 -150 тис. гр., та ОСОБА_17 - 60 тис. гр., то колегія суддів вважає у цій частині їм відмовити, оскільки суд першої інстанції обґрунтував часткове задоволення їх вимог у цій частині, та прийняв законне і обгрунтоване рішення.
Посилання потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_17 на те, що з моменту ДТП пройшов певний час, за який змінився курс гривні, тому, та їх думку, матеріальні збитки, які вони понесли на момент транспортної пригода та подальше лікування, не порівняні з сьогоднішніми, тому, на їх думку, та як вбачається з вимог їх апеляцій, ця курсова гривнева різниця повинна бути компенсована збільшенням позовних вимог по моральній шкоді з ТОВ «ПК Альянс».
Колегія суддів вважає ці апеляційні доводи потерпілих як такі, що не ґрунтуються на законі, оскільки збитки повинні бути задоволені на момент скоєння правопорушення, що обґрунтовано і зробив суд першої інстанції.
Що ж стосується вказівок потерпілих про те, що після ДТП і на теперішній час вони частково втратили своє здоров`я, потребують додаткових матеріальних затрат, то вони мають право у подальшому, при наявності на це підстав та необхідних документів, звернутися до суду з позовом про відшкодування їм понесених затрат винними у даному ДТП.
Задовольняючи частково потерпілим моральну шкоду, суд першої інстанції урахував їх моральні страждання, пов`язані із завданням їм тілесних ушкоджень, тривалість знаходження на лікуванні, пригнічений психологічний стан них самих та їх рідних, та виходячи із розумності та достатності обґрунтовано стягнув суми моральної шкоди, які вказані у вироку суду.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне відмовити апелянтам ОСОБА_15 та ОСОБА_17 в задоволенні їх апеляційних скарг в частині вказівки про порушення судом першої інстанції норм кримінального процесуального законодавства, оскільки таких суттєвих порушень колегія суддів не вбачає та не виявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги з доповненнями потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 31.03.2015 року залишити без задоволення, а цей вирок суду без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:
_____________________ _____________________ __________________