Справа № 199/284/15-к
ВИРОК
іменем України
2015 року січня місяця 21 дня м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 0000034 з угодою про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб, раніше судимого:
- 20.05.2009 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 28.09.2012 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 16.10.2012 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 02.11.2012 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 06.12.2012 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 14.10.2010 умовно-достроково, невідбутий термін 5 місяців 4 дні,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ст. 395 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,

за участі обвинуваченого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, останній раз: 06.12.2012 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 14.10.2010 умовно-достроково, на підставі постанови Софіївського районного суду Дніпропетровськ області. Перед звільненням ОСОБА_3 на підставі постанови Софіївського районного суд Дніпропетровської області від 06.10.2014 був встановлений адміністративний нагляд строком на один рік із застосуванням наступних обов`язків:
- з`являтися на реєстрацію в міліцію 4 рази на місяць;
- заборона виїзду по особовим справам за межі району (міста) без дозволу органів міліції.
ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на порушення правил адміністративного нагляду, при встановленні останньому адміністративного нагляду згідно постанови Софіївського суду від 14.10.2014 року, умисно, недостовірно відповідно до вироку Амур-нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02.11.2012 повторно вказав адресу свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , заздалегідь знаючи, що за даною адресою він не зареєстрований та мешкати там не буде.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 , будучи особою відносно якої встановлений адміністративний нагляд, 14.10.2014, по прибуттю з місць позбавлення волі в місто Дніпропетровськ, з метою ухилення від адміністративного нагляду до Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області без поважних причини в установлений строк на реєстрацію не з`явився та самовільно почав мешкати за адресою: АДРЕСА_1 , не повідомивши про це органи внутрішніх справ.
06.01.2015 даний факт внесений до ЄРДР за № 0000034, правова кваліфікація: ст. 395 КК України.

13.01.2015 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України.
13.01.2015 у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт та в цей же день між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_3 . Відповідно до даної угоди підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та обсяг підозри за ст. 395 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання у виді 5 місяців арешту. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, не виконання яких роз`яснені підозрюваному ОСОБА_3 .
Суд не вбачає в угоді взятих на себе обвинуваченим зобов`язань, які він, очевидно, не мав би можливості виконати.

Сторонам угоди роз`яснено вимоги ст. 476 КПК України про наслідки невиконання укладеної ними угоди.

Сторони угоди, підтвердили свою обізнаність з обмеженнями в праві оскарження вироку внаслідок укладення цієї угоди та затвердження її судом, що передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України. Як вбачається з угоди, її сторони на свій розсуд вільно розпорядилися лише своїми правами, що відповідає принципу диспозитивності за ч. 1 ст. 26 КПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність порушень прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших третіх осіб, яких умови цієї угоди не стосуються.

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив суду, що угоду він уклав добровільно без впливу будь-якої обставини, необумовленої в угоді. Стверджував, що скарги на органи досудового розслідування та прокурора під час кримінального провадження не подавав і нині таких не має. Відповідно, суд переконався у судовому засіданні в добровільності укладення угоди за відсутності, поза всяким розумним сумнівом, обґрунтованих підстав стверджувати про протилежне.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 395 КК України, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Враховуючи викладене, суд, перевіривши законність угоди, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, за стійким внутрішнім переконанням вважає за можливе її затвердити з ухваленням цього вироку, оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, які би тому перешкоджали відповідно до ст. 474 КПК України.

За таких підстав суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що ОСОБА_3 самовільно залишив місце свого мешкання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а тому його дії за ст. 395 КК України кваліфіковані правильно.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді арешту на строк 5 місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Угоду від 13.01.2015 про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000034 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ст. 395 КК України, затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 13.01.2015 покарання у виді арешту строком на 5 місяців.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_5