УХВАЛА

Іменем України

2007
року липня 12 дня колегія суддів судової палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Лугового М. Г.

суддів - Рунова
В.Ю., Прокопенка О.Б.

з участю
прокурора - ОСОБА_19

представника
потерпілого - ОСОБА_1

захисників -
ОСОБА_2 і ОСОБА_3

засудженого -
ОСОБА_4 розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляціями засудженого
ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 10 квітня
2007 р., за яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, мешканець м.
Ромни Сумської області, раніше не
судимий

засуджений :

·

·
за ст. 121 ч. 1 КК України до позбавлення волі на
строк вісім років;

·
за ст. 121 ч. 2 КК України до позбавлення волі на
строк десять років;

·
за ст. 296 ч. 4 КК України до позбавлення волі на
строк сім років.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначено
покарання у вигляді позбавлення волі на строк десять років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду -550,
86 грн. та моральну шкоду - 20000 грн.,
на користь ОСОБА_6 моральну шкоду - 100000 грн.

За вироком ОСОБА_4 визнаний винним
та засуджений за те, що 24.01.2005 р.
близько 19-00 години, перебуваючи біля
магазину-бару «Козак» по АДРЕСА_1, під
час конфлікту між ним та мешканцями цього села ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів
явної неповаги до суспільства,
супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, наніс потерпілому ОСОБА_5 три удари у живіт невстановленим в ході
досудового слідства колюче-ріжучим знаряддям по типу ножа, а також цим же предметом два удари потерпілому
ОСОБА_7 Коли на шум з магазину-бару вийшла продавець та почала кричати, щоб ОСОБА_4
припинив свої злочинні дії,
останній підбіг до потерпілого ОСОБА_7 та збив його з ніг, а також завдав потерпілому ОСОБА_5 ударів ножем та кулаками в різні частини
тіла.

Внаслідок дій ОСОБА_4 потерпілому
ОСОБА_5 були заподіянні тяжкі тілесні
ушкодження, а потерпілому ОСОБА_7 тяжкі
тілесні ушкодження, які спричинили його
смерть.

В
поданих апеляціях та доповненнях до неї:

- захисник
засудженого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_2 ставить питання
про скасування

вироку та закриття кримінальної справи відносно
ОСОБА_4 на підставі п. 2 ст. 6
КПК

України за відсутністю в його діях складу злочину, оскільки в ході досудового і судового

слідства вина ОСОБА_4 у вчиненні
інкримінованих йому злочинах доведена не була,

фактичні обставини справи, за яких були заподіяні тілесні ушкодження
потерпілим не були

Справа № 11 - 466 / 2007 р. Головуючий
в І -й інстанції - Школа MX.

Категорія ст. 121 ч. 2 КК України Доповідач - Рунов
В.Ю.

встановлені, обвинувачення
ґрунтується на припущеннях,
сфальсифікованих протоколах пред'явлення осіб та фотознімків для
впізнання та протоколах інших слідчих дій,
які були вчинені в ході досудового слідства не уповноваженими
особами, оцінка доказів у вироку є
поспішною та однобічною, показання
потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 , які були покладені в
основу вироку є суперечливими і неодноразово змінювались цими особами на
протязі досудового і судового слідства,
а до підозрюваного ОСОБА_11 застосовувались незаконні методи ведення
слідства. Крім того, вважає, що суд не з'ясував обставини, які мали істотне значення для правильного
вирішення справи, допустив однобічність
і неповноту судового слідства,
невідповідність висновків,
викладених у вироку, фактичним
обставинам справи та допустив численні порушення вимог Конституції та
кримінально-процесуального закону України,
а також не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_11 та інших, які разом з
іншими доказами по справі повністю підтверджували показання засудженого ОСОБА_4
щодо відсутності його 24.01.2005 р. на місці вчинення злочину;

· засуджений
ОСОБА_4 вважає, що слідчими були сфальсифіковані матеріали
кримінальної справи, протоколи слідчих
дій і впізнання, штучно створені докази
його обвинувачення, не дотримані строки
досудового слідства, а його було
незаконно затримано, арештовано та
поміщено під варту, де він і перебуває
на протязі тривалого часу. При цьому зазначив,
що сам добровільно з'явився до міліції і будучи неодноразово допитаним, постійно давав послідовні, стабільні і обгрунтовані показання, які повністю відповідають фактичним обставинам
справи, письмовим доказам і
підтверджуються показаннями численних свідків. Крім того, вважає,
що справа відносно нього розглянута судом не повно, не об'єктивно та не всебічно з чисельними
грубими порушеннями вимог кримінально-процесуального закону і без урахування
всіх обставин справи у їх сукупності. Покладені в основу вироку показання
потерпілого та свідків обвинувачення вважає суперечливими, оскільки вказані особи неодноразово їх
змінювали. Просить скасувати вирок районного суду та винести відносно нього
виправдувальний вирок;

· захисник
засудженого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 також
вважає, що кримінальна справа відносно
його підзахисного була сфальсифікована працівниками міліції та прокуратури, оскільки органами досудового слідства були
грубо порушені вимоги кримінально-процесуального закону, не виконані вказівки Конотопського
міськрайсуду при поверненні справи на додаткове розслідування та застосовані
недозволені методи ведення слідства. Крім того,
зазначає, що і судовими
органами, в тому числі і апеляційним
судом, не були дотримані положення
Конституції та КПК України, а
Кролевецьким районним судом був постановлений незаконний обвинувальний вирок
відносно ОСОБА_4 , який безумовно суперечить фактичним обставинам справи і
винесений на замовлення зацікавлених осіб,
оскільки під час судового розгляду було порушено правило підсудності
кримінальних справ, не допитані
потерпілий та свідки, які були заявлені
захистом, не встановлені і не долучені
до справи речові докази. Просить скасувати вирок та звільнити з-під варти
ОСОБА_4

Вислухавши
доповідь судді, пояснення захисників
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які підтримали свої
апеляції і просили скасувати вирок районного суду, засудженого ОСОБА_4 , який підтримав свою апеляцію та апеляції
своїх захисників і також просив скасувати судове рішення, думку представника потерпілого ОСОБА_1 і
прокурора ОСОБА_19 про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи поданих апеляцій, колегія суддів
вважає, що вказані апеляції засудженого
ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновки
суду 1-ї інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 1 ст.
121, ч. 2 ст.
121 і ч.4 ст. 296 КК України, за обставин,
викладених у вироку, відповідають
матеріалам кримінальної справи та грунтуються на досліджених в судовому
засіданні доказах.

Твердження
засудженого ОСОБА_4 та його захисників
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про те, що матеріали
кримінальної справи, протоколи слідчих
дій і впізнання були сфальсифіковані працівниками міліції та прокуратури, а наведена у вироку місцевого суду оцінка

доказів
є поспішною та однобічною, колегія
суддів не може прийняти до уваги,
оскільки обставини вчинення ОСОБА_4
інкримінованих йому злочинів були ретельно досліджені та проаналізовані
судом 1-ї інстанції, всім наявним у
справі матеріалам була дана належна оцінка,
що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Так, потерпілий ОСОБА_5 під час розгляду справи в суді пояснив, що 24.01.2005 р. близько 19-00 години біля
кафе «Козак» в с Бочечки
Конотопського району раніше незнайомий чоловік наніс йому не менш трьох ударів
ножем в живіт. Коли він відскочив в сторону,
то побачив як падає його знайомий ОСОБА_7, з яким він відпочивав у кафе. Потім до нього
підбігли ще незнайомці і почали його бити. Стверджував, що саме ОСОБА_4 був тим чоловіком, який наніс йому удари ножем.

Аналогічні
показання потерпілий ОСОБА_5 давав і в
ході досудового слідства, в тому числі і
під час очної ставки з ОСОБА_4 (т. 1
а.с. 162).

Як
вбачається з протоколу пред'явлення для впізнання від 27.01.2005 р. (т. 1
а.с. 76,
77), потерпілий ОСОБА_5 вказав на фотознімок ОСОБА_4 і зазначив,
що саме ця особа 24.01.2005 р. спричинила йому та потерпілому ОСОБА_7
ножові поранення. При цьому,
ОСОБА_5 пояснив, що впізнає ОСОБА_4 по зовнішньому вигляду та іншим особистим
прикметам.

Вказані
пояснення потерпілого ОСОБА_5 об'єктивно
узгоджуються з іншими доказами по справі.

Зокрема, з показаннями свідка ОСОБА_9, яка 24.01.2005 р. працювала продавцем в
магазині-барі «Козак» в с
Бочечки Конотопського району і близько 19-00 години бачила як незнайомий їй
чоловік наносив удари мешканцю села ОСОБА_7 удари, а потім порізав колеса в автомобілі ОСОБА_20
Вона також бачила як декілька чоловік били іншого мешканця села ОСОБА_5 Стверджує,
що саме ОСОБА_4 вона бачила у
вечорі 24.01.2005 р. разом з іншими незнайомцями в приміщенні магазину-бару
«Козак» в с Бочечки Конотопського району і що саме останній наносив тілесні
ушкодження ОСОБА_7 та порізав колеса. ОСОБА_4
вона впізнала по фотознімку (т. 1 а.с.
92, 93), про що підтвердила під час очної ставки між
нею та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 172-174).

Аналогічні
показання свідок ОСОБА_9 дала і в ході досудового слідства.

Свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_10 і
ОСОБА_21 також впізнали ОСОБА_4 по фотознімку, а свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ще потім і під час очної ставки (т. 1
а.с. ПО­ПІ; т. 2 а.с. 192-194),
як особу, яка 24.01.2005 р.
близько 19-00 години була присутньою в приміщенні магазину-бару «Козак» в с Бочечки
Конотопського району (т. 1 а.с.
104, 105; 110, 111; 122,
123).

Обставини, на які вказали зазначені вище свідки ОСОБА_8,
ОСОБА_10 і
ОСОБА_21 , також підтверджуються
показаннями потерпілих ОСОБА_22 і
ОСОБА_6, представника потерпілого
ОСОБА_1, свідків ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25 ,
ОСОБА_20, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28 та ОСОБА_29

Крім
того, факт вчинення засудженим
ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів
підтверджується і письмовими доказами по справі, які були перевірені під час судового
слідства, зокрема висновками експертиз
(т. 2 а.с. 4-6, 14-18,
31-36, 40-44, 61-63,
136; т. З а.с. 73, 77),
протоколами огляду місця події (т. 1 а.с. 5-6,
7-8), пред'явлення для впізнання
(т. 1 а.с. 63, 64,
65, 66), відтворення обстановки та обставин події (т.
2 а.с. 244-247; т. З а.с. 58-63; т. 7 а.с. 32-41).

Зокрема, механізм завдання тілесних ушкоджень, який показали потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_9 під час відтворення обстановки
та обставин події, повністю співпадає з
механізмом утворення тілесних ушкоджень,
виявлених при дослідженні трупа потерпілого ОСОБА_7 та обстеження
судово-медичним експертом потерпілого ОСОБА_5

З
показань ОСОБА_11, даних ним в якості
підозрюваного на досудовому слідстві та оголошених в судовому засіданні, а також схеми до них (т. 1 а.с. 60-62,
68-71), вбачається, що

24.01.2005
p. близько
19-30 години він разом з іншими своїми товаришами та ОСОБА_4 заїхали до магазину в с Бочечки Конотопського
району, щоб купити собі поїсти. Коли
виникла бійка, то він бачив як
ОСОБА_4 наносив удари потерпілим ОСОБА_5 і ОСОБА_7,
а також різав шини всім автомобілям,
що стояли неподалік магазина. В м.
Ромни вони їхали польовими дорогами,
спочатку виїхали на трасу Конотоп-Суми,
а потім селами на Роменську трасу.

Будь-яких
підстав не довіряти вказаним вище і наведеним у вироку доказам колегія суддів
не має, оскільки вони не викликають
сумнівів у їх допустимості, належності, достовірності та достатності, а також у своїй сукупності відповідають
фактичним обставинам справи.

Доводи
засудженого ОСОБА_4 та його захисників
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про те, що показання
потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 , які були покладені
районним судом в основу вироку є суперечливими і неодноразово змінювались ними
на протязі досудового і судового слідства,
колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки це протирічить перевіреним в
судовому засіданні доказам і не відповідає дійсності.

Як було
зазначено вище, і потерпілий ОСОБА_5
, і свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 та інші на протязі
усього часу розслідування кримінальної справи та її розгляду в суді давали
послідовні логічні пояснення і наполягали на них, в тому числі і під час очних ставок із
засудженим ОСОБА_4 Крім того, ці показання об'єктивно співпадають з іншими
доказами по справі у їх сукупності.

З
аналогічних підстав колегія суддів не може погодитись і з доводами засудженого
ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 про те, що районний суд не
з'ясував обставини, які мали істотне
значення для правильного вирішення справи,
допустив однобічність і неповноту судового слідства, невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та вчинив
численні грубі порушення законів України.

Що
стосується доводів апеляцій про те, що
суд необгрунтовано поклав в основу свого обвинувального вироку показання
підозрюваного ОСОБА_11, до якого під час
досудового слідства були застосовані незаконні методи ведення слідства, то колегія суддів вважає їх
безпідставними, оскільки вони не знайшли
свого підтвердження в ході розгляду справи в суді.

Як
вбачається з матеріалу про відмову в порушенні кримінальної справи № ЮОпр/2005 p.,
за даним фактом начальником ВКР Конотопського МРВ УМВС
України в Сумській області було проведено службове розслідування, а прокуратурою Конотопського району Сумської
області перевірка, під час яких
будь-яких фактів застосування до ОСОБА_11 фізичного чи психічного насильства з
боку працівників міліції встановлено не було.

Крім
того, сам ОСОБА_11 з відповідною заявою
на неправомірні дії працівників міліції нікуди не звертався, постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно працівників міліції від 16.04.2005 р. до суду чи
прокурора не оскаржував. При цьому, в
протоколі допиту підозрюваний ОСОБА_11 зазначив, що «протокол допиту з моїх слів записано
вірно, свідчення давав без будь-якого
фізичного та психічного впливу».

Вказані
показання ОСОБА_11 та складена до них схема (яка особисто підписана
ОСОБА_11), на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам даної
кримінальної справи, повністю
підтверджують та доповнюють зазначені вище пояснення потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ,
ОСОБА_21 та інших потерпілих і
свідків, протокол огляду місця
події, висновки судових експертиз та
дані, отримані під час відтворення
обстановки та обставин події.

З огляду
на викладене, колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції цілком
обґрунтовано поклав в основу свого обвинувального вироку наведені вище докази
та пояснення підозрюваного ОСОБА_11 (т. 1 а.с.
60-62, 68-71), який тривалий час переховується від слідства
та суду (т. З а.с. 96, 97). При цьому районний суд навів у вироку
відповідні мотиви, чому він не сприймає
пояснення ОСОБА_4 в судовому засіданні та його
заперечення проти пред'явленого обвинувачення.

Доводи апеляцій про
те, що вказані вище докази створені
штучно, внаслідок чого обвинувачення
ОСОБА_4 ґрунтується на припущеннях, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони є голослівними і не
відповідають фактичним матеріалам кримінальної справи та дослідженим доказам.

З
аналогічних підстав колегія суддів не може погодитись і з доводами апеляцій
засудженого та його захисників про порушення строків досудового слідства і
незаконного утримання ОСОБА_4 під
вартою.

Твердження
засудженого ОСОБА_4 та його захисників
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про те, що 24.01.2005
р. ОСОБА_4 знаходився у відрядженні і в с Бочечки
Конотопського району взагалі ніколи не був,
колегія суддів вважає необгрунтованими і такими, що не відповідають дійсності.

Зокрема, вказані доводи спростовуються оригіналом подорожного листа № 317066
на вантажний автомобіль (т. 1 а.с.
265), який заповнений чорнилами
різного кольору і має очевидні виправлення в датах; табелем обліку використання
робочого часу за січень 2005 р. (т. З а.с.
298), з якого вбачається, що за 24 число проти прізвища ОСОБА_4 стоїть « 8 »,
а за 25 - « А » (неявка з дозволу адміністрації), хоча у ці дні зі слів ОСОБА_4 він направлявся у відрядження; відсутністю
будь-яких документів (товарно-транспортних накладних, тощо),
які б засвідчували отримання ОСОБА_4
матеріалів для потреб дистанції - протиугонів та перевезення їх до
м. Ромни, за якими він до речі і направлявся у
відрядження.

Згідно
листа Сумської філії ЗАТ «Український мобільний зв'язок» за № 2 від 03.08.2005
р. (т. З а.с. 39), місце розташування СІМ-картки абонентського
номеру базові станції визначають орієнтовно і розмір площі може складати
декілька тисяч квадратних кілометрів, а
з роздруківки дзвінків абонента НОМЕР_1 (телефонний номер, який належав ОСОБА_4 ) вбачається, що з 10:36:13 години до 11:12:40 години
24.01.2005 р. були вихідні mtc SMS та moc SMS в межах дії базової станції в м. Лебедин Сумської області; 15:28:13 години
24.01.2005 р. - в межах
дії базової станції в смт. Липова Долина
Сумської області; з 15:42:22 години до 22:02:18 години 24.01.2005 р. - межах
дії базової станції в м. Ромни Сумської
області.

Крім
того, наявність цих вихідних повідомлень
не свідчить з достовірністю про те, що
ОСОБА_4 під час вчинення злочину не був
в с Бочечки
Конотопського району.

Зазначені
обставини підтверджують той факт, що
засуджений 24.01.2005 р. реально у відрядженні не був і протиугони не отримував, що також спростовує вищевказані доводи
апеляцій.

Що
стосується показань свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14 , ОСОБА_12,
ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_30, то місцевий суд навів у своєму вироку вичерпні
мотиви, з яких він їх не приймає до
уваги.

Колегія
суддів у свою чергу погоджується з такими мотивами суду 1-ї інстанції і також
вважає, що пояснення вказаних свідків
носять зацікавлений характер в тій чи іншій мірі, оскільки вони суттєво відрізняються від
наведених вище доказів і не відповідають фактичним обставинам справи.

Що
стосується доводів апеляції про порушення правил підсудності, то колегія суддів вважає їх
необгрунтованими, оскільки кримінальна
справа відносно ОСОБА_4 була направлена
головою апеляційного суду до Кролевецького районного суду в межах своїх
повноважень відповідно до ч.3 ст. 38 КПК України.

Кваліфікація
дій засудженого є вірною і сумніву у колегії суддів не викликає, оскільки ОСОБА_4 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тяжкі
тілесні ушкодження, які потягли смерть
останнього, умисно заподіяв потерпілому
ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, а також вчинив хуліганські дії із
застосуванням колючо-ріжучого предмету по типу ножа, заздалегідь заготовленого для нанесення
тілесних ушкоджень, які супроводжувались
особливою зухвалістю.

Покарання
засудженому ОСОБА_4 призначене
відповідно до вимог ст. 65 КК України і, на думку колегії суддів, є необхідним й достатнім для його виправлення
та попередження нових злочинів.

На
підставі викладеного, колегія судців не
знаходить будь-яких підстав для скасування вироку суду і задоволення апеляцій
засудженого та його захисників.

Керуючись ст.
ст. 362, 365,
366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Кролевецького районного суду Сумської області від 10 квітня 2007 р. відносно
ОСОБА_4 залишити без зміни, а його
апеляцію та апеляції його захисників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - без задоволення.