Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
09 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження № 0000684 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15 грудня 2014 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Моделів, Радомишльського району Житомирської області, зареєстрована в АДРЕСА_1 , яка відбуває покарання в Житомирській виправній колонії № 8, громадянка України, з базовою загальною середньою освітою, непрацююча, раніше судима:

1) Радомишльським районним судом Житомирської області від 25.10.2013 року за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 грн;

2) Брусиловським районним судом Житомирської області від 31.10.2013 року за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 грн;

3) Радомишльським районним судом Житомирської області від 26.02.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік;

4) Чуднівським районним судом Житомирської області від 20.03.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі;

5) Андрушівським районним судом Житомирської області від 07.07.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі;

6) Житомирським районним судом Житомирської області від 18.07.2014 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання за сукупністю злочинів на 2 роки 3 місяці позбавлення волі;

________________________________________________________________

Справа № 571/1521/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_7

Провадження № 11-кп/787/109/2015

Категорія: ч. 2 ст. 190 КК України Доповідач: ОСОБА_1

7) Іванківським районним судом Київської області від 23.07.2014 року за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України до остаточного покарання за сукупністю вироків на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

8) Радомишльським районним судом Житомирської області від 30.10.2014 року за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України на 2 роки 7 місяців позбавлення волі,

засуджена за ч. 2 ст. 190 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2014 року, остаточну міру покарання визначено 2 роки і 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України визначено остаточну міру покарання за сукупністю вироків у вигляді двох років восьми місяців позбавлення волі.

Вироки Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 жовтня 2013 року та від 26 лютого 2014 року відносно ОСОБА_6 виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченій залишено попередній тримання під вартою.

Цивільні позови потерпілих задоволено в повному обсязі, постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 3500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн моральної шкоди; - на користь ОСОБА_9 5850 грн матеріальної шкоди та 1000 грн моральної шкоди, заподіяної злочином; - на користь ОСОБА_10 3000 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн моральної шкоди, і 243 грн 60 коп судового збору.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнана винною у тому, що вона 25 вересня 2013 року біля 13 год. 00 хв., на автомобілі марки Газель реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням невстановленою досудовим розслідуванням особою, прибула до будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , де під вигаданим приводом придбання великої рогатої худоби, не маючи наміру виконувати свої зобов`язання та повертати гроші, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повторно, незаконно заволоділа належною ОСОБА_8 коровою, вагою 250 кг, вартістю 14 грн за 1 кг живої ваги, якою розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_11 шкоду на суму 3500 грн.

Крім того, ОСОБА_6 повторно, 26 вересня 2013 року близько 07 год. 00 хв. на автомобілі марки Газель, прибула до житлового господарства ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , де під вигаданим приводом придбання великої рогатої худоби, не маючи наміру виконувати свої зобов`язання та повертати гроші, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману незаконно заволоділа належною ОСОБА_9 кобилою вагою 450 кг, віком 4 роки, вартістю 13 гривень за 1 кг живої ваги, якою розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 5850 грн.

Також, ОСОБА_6 діючи повторно, 29 вересня 2013 року приблизно о 12 год. 00 хв. на автомобілі марки Газель прибула до житлового господарства ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_4 , де під приводом придбання великої рогатої худоби, не мала наміру виконувати свої зобов`язання та повертати гроші, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману незаконно заволоділа належною ОСОБА_10 коровою вагою 300 кг, віком 8 років, якою розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн.

В поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Рівненської області ОСОБА_12 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої, правильності кваліфікації її дій, вважає, що вирок щодо ОСОБА_6 слід змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного обвинуваченій покарання, виключивши з резолютивної частини вироку покликання на ст. 71 КК України, щодо призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, в решті вирок залишити без змін.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши доповідача, який виклав суть оскаржуваного вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні за вказаних у вироку обставин кримінальних правопорушень, підтверджується сукупністю зібраних і розглянутих доказів, яким дана правильна юридична оцінка, що ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Згідно ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, з тим, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 покарання призначається за правилами передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.
Таким чином, враховуючи, що обвинувачена вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України у вересні 2013 року, тобто до постановлення попереднього вироку, суд першої інстанції вірно призначив покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2014 року.

Згідно п. 25 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, вбачається, що за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
Проте, як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків, суд безпідставно застосував ст. 71 КК України, не врахувавши, що злочини вчинені до постановлення всіх попередніх вироків від 25.10.2013, 31.10.2013, 26.02.2014, 07.07.2014, 18.07.2014, 23.07.2014 та 30.10.2014 року, і застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню.

За таких обставин, вирок в частині призначення ОСОБА_6 покарання підлягає зміні.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_12 задовольнити.

Вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15 грудня 2014 року в частині призначеного ОСОБА_6 покарання змінити.

Виключити із резолютивної частини вироку вказівку суду про застосування при призначенні покарання ОСОБА_6 ст. 71 КК України.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.
Судді:

___________ __________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3