Справа № 1-686 2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня
2007 року Оболонський
районний суд м. Києва

у складі:
головуючого-судді -
Мамонтової І.Ю.

при секретарі -
Сердюк А.В.

за участю
прокурора - Головкіна О.В.

за участю
потерпілого -
ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Києва кримінальну справу за

обвинуваченням

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із середньою-спеціальною
освітою, працюючого у п/п Волошин, не одруженого, проживаючого та
зареєстрованого - АДРЕСА_1, не судимого

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.342 ч.2, ст.345 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2007 року о 16.00 годині працівники міліції Оболонського РУ ГУ МВС України в місті Києві, а саме молодший сержант ОСОБА_3,
старшинаОСОБА_4 та сержантОСОБА_1заступили на чергування по охороні
громадського порядку в Оболонському районі м. Києва.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та
правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи
прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, митні органи, органи
охорони державного кордону, органи державної податкової служби і установи виконання покарань, державної
контрольно-ревізійної служби, рибоохорони, державної лісової охорони,
інші органи, які здійснюють правозахисні та правоохоронні функції.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про міліцію» працівник міліції на
території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу
в разі звернення до нього громадян або службових осіб із заявою чи
повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких,
зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування
людей, надання допомоги особам, які її потребують,
встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події
і повідомити про це найближчий підрозділ міліції.

13 червня 2007
року близько 23.30год від чергового Оболонського РУ ГУ МВС України в місті
Києві працівники міліції ОСОБА_3,ОСОБА_1таОСОБА_4 отримали виклик про те, що на набережній по пр.АДРЕСА_1відбувається
бійка. У складі АП-537 молодшим
сержантом міліції ОСОБА_3, старшиною міліціїОСОБА_4 та сержантом міліції ОСОБА_1
було здійснено виїзд за вищевказаною адресою.

Коли
ОСОБА_3,ОСОБА_4 таОСОБА_114 червня 2007 року близько 00.05 год. прибули за
адресою: АДРЕСА_1, вони на набережній, на пляжі, неподалік

2

від води побачили, що відбувається
бійка, в якій громадянин ОСОБА_5 наносить удари ногами та руками в область тулуба та голови ОСОБА_6На вимогу припинити
свої протиправні дії ОСОБА_5 не відреагував і почав висловлюватися
брутальною лайкою у бік працівників міліції. З метою припинення протиправних
дій, працівниками міліції до ОСОБА_5 було застосовано
спецзасіб - наручники. Але в цей момент до працівників міліції підбіг ОСОБА_2,
який перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, почав висловлюватися у бік
працівників міліції брутальною лайкою та вимагати щоб вони відпустили ОСОБА_5
На зауваження припинити агресивну поведінку ОСОБА_2 не відреагував та
почав махати у бік працівників міліції руками
та ногами. Сержант міліціїОСОБА_1намагався затримати ОСОБА_2 та надіти на нього
наручники, але ОСОБА_2 вчинив активну фізичну протидію законної діяльності
працівників правоохоронних органів, а саме почав розмахувати ногами та руками,
схопився руками за спеціальний засіб ПР-73,
який знаходився у руці працівника міліції ОСОБА_1. та намагався його вирвати,
після чого умисно наніс ОСОБА_1 удар правою рукою у ніс, чим спричинив
останньому, згідно висновку експерта № 543і від 27.07.2007 року, легке тілесне
ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я, а саме перелом
кісток носу на границі середньої та нижньої третини зі зміщенням обломків, з
набуханням м'яких тканей зовнішнього носу.

Допитаний у
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою винність у вчиненні інкримінованих
йому злочинів визнав і повністю підтвердив обставини, зазначені вище. У
вчиненому кається, просить суворо не наказувати. Проти цивільного позову не
заперечує, його розмір не оспорює.

ПотерпілийОСОБА_1просить
стягнути з підсудного 20000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що після
спричинення йому тілесних ушкоджень, він з 15.06.2007 року по 28.06.2007 року
знаходився на лікарняному, у нього погіршився сон. Просить не позбавляти
підсудного волі.

Враховуючи те, що підсудний та інші учасники процесу не оспорюють фактичні
обставини справи і розмір цивільного позову, і судом встановлено, що вони
правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та
істинності їх позиції, заслухавши думку учасників
процесу, та роз'яснивши їм положення ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів по справі, відносно тих фактичних обставин
справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.

Згідно ст.275
КПК України розгляд справи провадиться тільки відносно підсудного і тільки в
межах пред'явленого йому обвинувачення.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі зібрані докази, суд вважає, що
винність підсудного ОСОБА_2
у судовому засіданні доведена повністю.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст.342 ч.2 КК України як умисні дії, які
виразились в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових
обов'язків щодо охорони громадського порядку.

Суд вважає за
необхідне виключити із обвинувачення ОСОБА_2 за ст.342 ч.2 КК
України таку кваліфікуючу ознаку, як "щодо охорони громадського
порядку", тому, що вона є зайвою,
оскільки злочин, передбачений ст.342 ч.2 КК України, вчинений відносно саме
працівника правоохоронного органу, не містять зазначеної кваліфікуючої
ознаки.

На підставі
викладеного, суд вважає за необхідне діїОСОБА_2 кваліфікувати за ст.342 ч.2 КК
України, тому, що він вчинив умисні дії, які виразились в опорі працівникові
правоохоронного органу під час виконання ним службових обов"язків.

Крім того,
діїОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за ст.345 ч.2 КК України, тому, що він вчинив умисні дії, які виразились в умисному
заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень
у зв"язку з виконанням цим працівником службових обов'язків.

Призначаючи
покарання підсудномуОСОБА_2,
у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає
щире каяття підсудного, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України, суд визнає
вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп"яніння.

3

На підставі
викладеного, за наявності обставин, що пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а
саме, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює,
позитивно характеризується, думки
потерпілого, який просить не позбавляти підсудного волі, суд приходить до
висновку про можливість виправлення підсудного ОСОБА_2 без відбування
покарання та вважає за можливе застосувати щодо нього ст.75 КК України.

Вирішуючи
питання по цивільному позову, який заявлений потерпілим ОСОБА_1, суд вважає за
необхідне задовольнити його частково. Визначаючі розмір моральної шкоди, суд
виходить з норм цивільного законодавства, а саме зі ст.23 ЦК України, та
враховує характер і тривалість моральних і
фізичних страждань потерпілого, істотність вимушених змін у життєвих стосунках
членів сім'ї потерпілого, обставини, за яких заподіяно потерпілому тілесні
ушкодження, характер і ступень їх тяжкості, тривалість лікування,
фізичний біль, який відчув потерпілий під час спричинення тілесних пошкоджень
та після цього, ступень вини підсудного, та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди
частково у розмірі 5000 гривень, тому, що сума моральної шкоди у розмірі 20000
грн., яка заявлена потерпілим у позові, є завищеної і не відповідає
фактично понесеним моральним втратам.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.342
ч.2, 345 ч.2 КК України і призначити йому покарання:

·за ст.342 ч.2 КК
України у виді одного року позбавлення волі;

·за ст.345 ч.2 КК
України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити
ОСОБА_2 покарання у виді трьох позбавлення волі шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на три роки,
зобов'язав ОСОБА_2, на підставі ст.76 КК України, періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Запобіжний
захід, до вступу вироку в законну силу,ОСОБА_2. залишити без змін -підписка про невиїзд з постійного
місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 5000 гривень моральної шкоди.

Вирок може бути
оскаржений у апеляційний суд міста Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.