АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 617/9/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/618/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.191 КК України
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

виправданої ОСОБА_8

захисника : ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні , потерпілої ОСОБА_10 на вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 15 січня 2015 року, відносно ОСОБА_8 .

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Хотівля, Городянського району, Чернігівської області, громадянка України, не працююча, не одружена, маюча вищу освіту, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

виправдана за ч.1 ст.191 КК України.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
Як встановив районний суд, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що в період з 08.07.2013р. по 10.07.2013р. працюючи у торговому павільйоні по АДРЕСА_2 , діючи умисно з корисливих мотивів допустила розтрату товарів, а саме м`ясо - молочних виробів на суму 7711.85 грн., які були їй ввірені та перебували в її віданні, при цьому відповідні кошти за реалізацію товарів, до каси не внесла, чим завдала збитків СПДФО ОСОБА_10 на вказану суму.
Приймаючи рішення про виправдання обвинуваченої районний суд вказав,що досліджені в судовому засіданні докази вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення ,які не можливо усунути шляхом співставлення доказів ,тому ці сумніви,щодо доведеності вини належить тлумачити на користь обвинуваченої .Наявність недостачі в сумі 7711.85 грн.,не може свідчити про вчинення ОСОБА_8 розтрати ввірених їй товарно матеріальних цінностей.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок районного суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор вказав,що в ході досудового розслідування встановлено,що в період з 08.07.2013 по 10.01.2013 року , ОСОБА_8 працюючи у торговому павільйоні діючи умисно з корисливих мотивів допустила розтрату товарів,а саме м`ясо молочних виробів на суму 7711.85грн.,які були ій ввірені та перебували її виданні,при цьому відповідні кошти за реалізацію товарів ,до каси не внесла ,що підтверджується висновками судово- економічної експертизи № 125 від 27.01.2014 року. Крім того,на думку прокурора, суд не врахував Акт проведення інвентаризації з додатками,який як доказ був вчинений у судовому засіданні. На думку прокурора,суд порушив вимоги ст.85 КК України,признав речові докази по справі неналежними, а відсутність підписів та дат в бухгалтерських документах це є лиш порушення бухгалтерського обліку . Крім того прокурор вказує на порушення судом вимог ст.56,ч.2 ст.318,364 КПК України,що судовий розгляд проведений без участі потерпілої.
Всі ці підстави,як вважає прокурор,вказують на порушення судом вимог кримінального процесуального закону, а тому вирок підлягає скасуванню.
В апеляційній скарзі потерпілої ОСОБА_10 також ставиться питання про скасування вироку районного суду та направлення справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
Як вказує потерпіла,судом були порушені вимоги ст.56,ч.2 ст.318 КПК України- судовий розгляд був проведений без участі потерпілої.
Далі по тексту апеляційної скарги потерпіла вказує на ті самі доводи які вказані в апеляційній скарзі прокурора.
Заслухав доповідача,прокурора який підтримав апеляційні скаргу прокурора у кримінальному провадженні та апеляційну скаргу потерпілої, виправдану ОСОБА_8 та її захисника,перевіривши матеріали кримінального провадження та обсудивши доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора та потерпілої,колегія суддів приходить до висновку,що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим покладається на сторону обвинувачення. Ніхто не забов`язаний доводити свою невинуватісь у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим,якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Обвинувальний вирок повинен ґрунтуватися лише на належних та допустимих доказах,коли у кримінальному провадженні всі версії ,які мали місце ,з`ясовано та оцінено всі суперечності.
Згідно до вимог Конституції України,обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах,одержаних незаконним шляхом ,а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
По перше колегія суддів звертає увагу на те,що доводи прокурора і потерпілої в апеляційних скаргах,що судом при слуханні справи були порушені права потерпілою не відповідають дійсності.
Так відповідно до журналу судового засідання і ухвали суду від 24.04.2014 року підготовче судове засідання по справі відбулося з участю потерпілої /т.2 а.с.а.с.20-22/.
В подальшому потерпіла також була присутня в судових засіданнях,що підтверджується журналами цих засідань./а.с.а.с.25,40,57/ і лише після того як обвинувачена сама написала заяву з просьбою слухати справу за її відсутністю / а.с.65 т.2/ справа була розглянута по суті за відсутністю потерпілої.
Таким чином,колегія суддів приходить до висновку,що права потерпілої в судовому провадженні порушені не були так як сама потерпіла просила суд розглядати справу і її відсутності.
В апеляційній скарзі прокурора і потерпілої в якості доказів вини ОСОБА_8 приводяться, трудовий договір про прийняття її на роботу , а також договір про повну матеріальну відповідальність. Але сама ОСОБА_8 не заперечує те що вона дійсно була прийнята на посаду продавця продовольчих товарів,торгового павільйону розташованого по АДРЕСА_2 і що саме з нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. ОСОБА_8 також не заперечує і той факт,що саме вона працювала в період з 08.07.2013 по 10.07.2013 року у торговому павільоні. ОСОБА_8 лише заперечувала,що вона скоїла злочин передбачений ч.1 ст.191 КК України як розтрату чужого майна ,яке було ввірене ії та перебувало у її віданні.
Перевіряючи доводи виправданої, суд першої інстанції дав оцінку тим доказам які були представлені стороною обвинувачення, і на думку колегії суддів прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.191 КК України.
Так згідно з висновком експерта №125 від 27.01.2014 року встановлено,що на експертизу були надані документи: заява СПДФО ОСОБА_10 від 24.07.2013 р.,аркуші перезміни у торговому павільоні,наладні, аркущі паперу з написами «Переброс», акт перевірки результатів інвентаризації з 08.07.2013 по 10.07.2013, трудовий договір і договір про повну метеріальну відповідальність ,протоколи допросу свідків і інше.
В указаному документі експерт вказує,що надані на дослідження документи не системного обліку… не мають підписи осіб відповідальних за складення та проведення господарських операцій і далі експерт робить висновок,що дані про суми грошових коштів,що здавались ОСОБА_8 та дані про повернення і спісання для разрахунку суми залишків ТМЦ,приймались з документів не системного обліку… за період з 08.07.2013 по 10.07.2013,при умові що ці документи будуть визнані слідством доказами по справі і відповідними слідчими діями буде доведено,що ОСОБА_8 за реалізовані ТМЦ фактично здавались грошові кошти і проведено повернення та списання ТМЦ в сумах зазначених саме в цих документах.
З цих підстав колегія суддів приходить до наступного,що в зазначеному висновку експерта вказуються лиш умови при яких можливо вважати,що ОСОБА_8 скоїла розтрату чужого майна на вказану суму, якщо представлені документи будуть визнані доказами по справі.
Але, представлені в качестві доказів бухгалтерські документи: видаткові накладні,інвентаризаційні описи ,касові документи СПДФО «ЯНУШКЕВИЧ К.О.» не можна признати доказами які свідчили би про винуватість саме ОСОБА_8 ,тому що ці документи не містять підписів матеріальльно відповідальної особи ОСОБА_8 ,на документах не вказані дати прийняття товару.
Таким чином, на думку колегії суддів, доводи прокурора і потерпілої в апеляційних скаргах,що відсутність підписів та дат на бухгалтерських документах,це порушення бухгалтерського обліку, а відомості щодо недостачі ТМЦ перевіряються при сукупності бухгалтерських документів,- не можуть бути прийняті,тому що самі всі ці бухгалтерські документи не відповідають правилам бухгалтерського обліку і не можуть ніяк підтверджувати винуватисть ОСОБА_8 в пред`явленому їй обвинуваченні.
Так Акт перевірки результатів інвентаризації за період з 08.07.13р.по 10.07.13р. в якому вказано,що виявлена недостача в сумі 7731.55 грн. зовсім не підписаний відповідальною особою яка проводила перевірку,також відсутня дата складення цього документу.
Колегія суддів також звертає увагу на те,що ні один бухгалтерський документ,представлений в суд стороною обвинувачення, не вказує на конкретний перечень товарів які розтратила ОСОБА_8 на вказану суму.
Враховуючи викладене,на думку колегії суддів,районний суд правильно зробив висновок ,що представлені стороною обвинувачення речові докази є неналежними,оскільки вони складені в порушення вимог для складання бухгалтерських документів і не можуть бути доказами по справі.
При вказаних обставинах, з урахуванням конкретних обставин справи, колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку суду відповідно до вимог ст.ст.409-415 КПК України.
Колегія суддів звертає увагу,що апеляційний розгляд даної справи розглянутий без участі потерпілої по її проханню.
Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України,колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 15 січня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 - залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та потерпілої ОСОБА_10 - без задоволення.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення,та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.
Головуючий : Судді