Справа № 11-494/11 Головуючий у І інстанції Цигура Н.А.
Категорія - ч. 2 ст. 146 КК України. Доповідач Карнаух А. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів Салая Г.А., Шахової О.Г.

при секретарі Фесюра Т.І.

за участю:

прокурора Гапєєвої Н.П.

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальну справу за апеляціями потерпілого ОСОБА_2, прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_5 на вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2010 року,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючий, одружений, раніше не судимий відповідно до статті 55 КК України (в редакції 1960 року),

який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

засуджений за частиною 1 статті 122 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, за частиною 2 статті 146 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 у відшкодування завданої моральної шкоди 9000 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 81 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишено у вигляді підписки про невиїзд.

Вироком суду засуджений визнаний винним в тому, що 15 лютого 2010 року близько 18 години, він, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на вулиці О.Вересая в селі Калюжинці, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_2, який також перебував в стані алкогольного спяніння. В ході сварки, ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_2 удари кулаками в обличчя, внаслідок чого потерпілий впав на землю, де ОСОБА_5 продовжив наносити йому удари ногами по різних частинах тіла, зокрема в область голови, паху. Після цього ОСОБА_5 позбавив ОСОБА_2, який знаходився в безпорадному стані внаслідок завданих йому тілесних ушкоджень та спяніння, можливості вільного пересування та права за власним розсудом обирати місце перебування, всупереч його волі. З застосуванням насильства, незважаючи на зауваження останнього, посадив його на однокінну гужову повозку на санному ходу і привіз в господарство за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, де в приміщенні житлового будинку знову спричиняв йому ударів кулаками, ногами по різних частинах тіла, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи у ОСОБА_2 малися тілесні ушкодження, котрі виникли від дії тупих предметів, могли утворитися 15.02.2010 року і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоровя строком понад 21 день.

В поданій апеляції потерпілий ОСОБА_2 просив вирок суду скасувати у звязку з мякістю призначеного покарання та визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, стягнувши з останнього на його користь 15 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 4250 грн. за надання юридичної допомоги.

Вважав, що суд не в повній мірі врахував обставини справи і призначив ОСОБА_5 покарання яке не відповідає тяжкості вчинених ним злочинів та особі останнього. Також суд безпідставно зменшив розмір моральної шкоди та відмовив в задоволенні вимог про стягнення з засудженого понесених витрат на оплату послуг за надання юридичної допомоги.

Не погодившись з рішенням суду прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій засудженого та доведеність його вини в скоєнні інкримінованих злочинів, порушив питання про скасування вироку у звязку з невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості злочинів та особі засудженого внаслідок його мякості та постановлення нового вироку, яким призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 років обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_5, вважаючи вирок незаконним внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та призначене покарання занадто суворим, просив його скасувати, постановити новий вирок, яким виправдати за частиною 2 статті 146 КК України і на підставі статті 75 КК України звільнити його від відбування покарання.

По справі було призначене повне судове слідство.

Заслухавши доповідача, учасників розгляду справи, свідків, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_5, свою вину в інкримінованих злочинах визнав частково. Не оспорюючи умисне заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень 15.02.2010 року, заперечував факт вчинення ним незаконного позбавлення волі ОСОБА_2

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 показав, що 15.02.2010 року близько 18 години в селі Калюжинці на вулиці Вересая ОСОБА_5 побив його, наносячи удари руками та ногами в різні частини тіла. Далі він нічого не памятає. Прийшов у свідомість вже у будинку ОСОБА_5 в селі Сокиринці, де засуджений продовжував наносити йому удари. В будинку він був близько двох годин, після чого ОСОБА_5 на санях відвіз його до кафе «Орхідея», яке розташоване в центрі села.

Свідок ОСОБА_6, підтвердила, що 15.02.2010 року близько 20 години 45 хвилин до кафе «Орхідея», де вона працює, зайшов ОСОБА_2 на обличчі у якого були сліди побиття.

Допитана під час судового слідства дочка потерпілого ОСОБА_7, показала, що 15.02.2010 року близько 21 години вона зателефонувала батьку на мобільний телефон. Він повідомив їй що знаходиться в будинку ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що 15.02.2010 року близько 22 години йому зателефонував ОСОБА_2 та повідомив про своє побиття. Наступного дня потерпілий по телефону розповів йому що його побив ОСОБА_5

ОСОБА_9, допитаний в якості свідка, показав, що 15.02.2010 року бачив ОСОБА_2 близько 18 години 50 хвилин. Тілесних ушкоджень у останнього не було.

Допитана в апеляційному суду свідок ОСОБА_10, дружина засудженого, показала, що близько 19 години 15 лютого 2010 року в будинок де вона проживає зайшов її чоловік разом з ОСОБА_2 у якого було припухле ліве око. В будинку ОСОБА_5І запропонував потерпілому дати пояснення з приводу відносин, які були між нею та ОСОБА_11 в молодому віці. Після чого почалася лайка. В її присутності чоловік не наносив ударів ОСОБА_2 Коли скінчили лаятись чоловік відвіз потерпілого в центр села.

Свідок ОСОБА_12 показала, що близько 19 години 15.02.2010 року вона бачила, як в селі Сокиринці билися між собою ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, злочину за викладених у вироку обставин є правильним.

Зокрема він ґрунтується на показання: засудженого, потерпілого, свідків, протоколі огляду місця події.

Відповідно до висновків судово-медичних експертиз у ОСОБА_2 мались тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя строком понад 21 день та могли бути спричиненні в результаті нанесення ударів руками та ногами нападника 15.02.2010 року (Том 1 а. с. 36-39, 46-51).

За встановлених у справі фактичних обставин, дії засудженого ОСОБА_5 кваліфіковані судом за частиною 1 статті 122 КК України, правильно.

Відповідно до положень статті 367 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень ухвалених місцевими судами, при розгляді справи в апеляційному суді є невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Місцевий суд всебічно, у повному обсязі та обєктивно дослідив всі обставини справи, проте висновок про вчинення засудженим інкримінованого злочину, передбаченого частиною 2 статті 146 КК України, незаконного позбавлення волі, вчиненого способом небезпечним для життя і здоровя потерпілого, є помилковим і не підтверджується матеріалами кримінальної справи та показаннями самого засудженого, потерпілого та свідків.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 146 КК України підлягає скасуванню, з закриттям провадження в справі, оскільки в діях останнього відсутній даний склад злочину.

Признаючи ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, суд першої інстанції недостатньо врахував вимоги статті 65 КК України, обставини, які помякшують покарання, зокрема щире каяття, відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди, позитивну характеристику по місцю проживання.

Враховуючи данні обставини колегія суддів, вважає за можливе у відповідності до вимог статті 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього обовязки, які визначені статтею 76 КК України.

Доводи ОСОБА_2 про неправильне вирішення судом першої інстанції його позову про стягнення з засудженого завданої моральної шкоди, є безпідставними.

Місцевим судом правильно встановленні фактичні обставини справи, що внаслідок винних дій ОСОБА_5 потерпілому були завдані душевні страждання, в звязку із ушкодженням його здоровя.

Вирішуючи питання про визначення розміру грошового відшкодування ОСОБА_2 немайнової шкоди, суд першої інстанції, у відповідності з вимогами статті 23 ЦК України, врахував глибину душевних страждань потерпілого, вимоги розумності і справедливості, та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На аркушах 177, 178 тому 1 кримінальної справи маються розрахункові квитанції про сплату потерпілим послуг за надання правової допомоги на загальну суму 4250 грн.

Колегія суддів вважає, що з засудженого ОСОБА_5 слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_2 понесені ним витрати за надання правової допомоги.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що органом досудового слідства був накладений арешт на майно ОСОБА_5 з метою забезпечення цивільного позову (Том 1 а. с. 115, 116)

Разом з тим суд першої інстанції, при постановленні вироку, в порушення вимог статті 324 КПК України, не вирішив, що зробити з описаним майном засудженого. Дане питання підлягає розгляду в порядку статей 409, 411 КПК України судом, який постановив вирок.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 373, 377, 379 Кримінально-процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Апеляції засудженого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_2, задовольнити частково.

Вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2010 року щодо ОСОБА_5, змінити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за частиною 1 статті 122 КК України до покарання призначеного Срібнянським районним судом Чернігівської області.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

У відповідності до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2010 року в частині засудження ОСОБА_5 за частиною 2 статті 146 КК України, скасувати. Провадження в справі закрити за відсутністю складу злочину.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 понесені витрати за надання правової допомоги в сумі 4250 грн.

Суду першої інстанції в порядку, визначеному статтями 409, 411 КПК України, вирішити питання щодо майна ОСОБА_5, описаного для забезпечення цивільного позову.

В решті вирок залишити без зміни.

СУДДІ:

А.С. ОСОБА_13 ОСОБА_14 Шахова