№ 207/549/15-к
№ 1-кп/207/166/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участі прокурора : ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження № 0000001 за обвинуваченням:

С Т У П Н І К О В О ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, росіянки, освіта середня, одруженої, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працюючої, раніше не судимої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 164 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 є матір`ю двох дітей, які на 01 лютого 2012 року були неповнолітніми та перебували на її утриманні, а саме : ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обидві ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, ОСОБА_5 відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України зобов`язана була утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Однак, ОСОБА_5 , знаючи про свої обов`язки по утриманню неповнолітніх дітей, умисно злісно ухиляючись від утримання неповнолітніх дітей, 01 лютого 2012 року вигнала ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з дому. Після цього діти стали мешкати у своєї хрещеної матері ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою : АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_5 вихованням та утриманням дітей не займалась, не забезпечувала їх харчуванням, одягом, предметами першої необхідності, коштами, належним лікуванням, житлом та отримуючи передбачені законодавством соціальні виплати, спрямовані на утримання неповнолітніх дітей, частково витрачала їх на власні потреби.

Внаслідок цього у період часу з 01 лютого 2012 року по 22 червня 2014 року неповнолітні діти ОСОБА_11 . -- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкали у своєї хрещеної матері ОСОБА_14 , що призвело до шкідливих наслідків у вигляді душевних страждань дітей.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 164 КК України, тобто в злісному ухиленні матері від утримання неповнолітніх дітей, що перебували на її утриманні.

07 лютого 2015 року між потерпілими ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з однієї сторони та підозрюваною ОСОБА_17 з другої сторони укладено угоду про примирення у даному кримінальному провадженні. Відповідно до змісту угоди, обвинувачена вину визнала повністю. Крім цього, потерпілі та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останньої, а також покарання. Сторони дійшли до згоди про призначення ОСОБА_18 покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

В тексті зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Сторони просять затвердити мирову угоду та призначити узгоджене покарання.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують. Вона ж має права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. А також судом було з`ясовано, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про примирення, укладену між потерпілими та підозрюваною, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченої ОСОБА_11 повністю доведена, її дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення матері від утримання неповнолітніх дітей, що перебували на її утриманні.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_18 , окрім прямо передбачених в частині 1 статті 164 КК України, по якій вона підозрюється, в суді не встановлено.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд враховує визнання ОСОБА_19 своєї вини повністю, її щире каяття в скоєному.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 07 лютого 2015 року між потерпілими П О Л Я Ц К О ІННОЮ ВІТАЛІЇВНОЮ та П О Л Я Ц К ОСОБА_20 з однієї сторони та обвинуваченою С Т У П Н І К О В О Ю МАРИНОЮ ВІКТОРІВНОЮ з другої сторони.

С Т У П Н І К О В ОСОБА_21 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Міра запобіжного заходу відносно С Т У П Н І К О В О ОСОБА_4 не обиралася і до набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу відносно неї не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

С у д д я : ОСОБА_22