АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/962/15-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/358/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2015 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, проживає та зареєстрована по АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 порушує питання про зміну оскаржуваного вироку шляхом зниження призначеного їй покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_6 було визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна
За обставин, встановлених судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та детально викладених у вироку, 19.02.2015 року приблизно о 08.00 годині ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої слідством особи незаконно придбала з метою збуту невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, який знаходився у одноразовому медичному шприці, градуйованому до позначки 20,0 мл, та незаконно зберігала його при собі з метою подальшого збуту особам, які вживають наркотичні засоби.
Того ж дня, приблизно о 08:38 годин, ОСОБА_6 , переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу опію ацетильованого, знаходячись на пустирі, що розташований по вулиці Ухтомського в Тернівському районі м. Кривого Рогу, в ході оперативної закупки, яку здійснювала в якості покупця ОСОБА_8 , незаконно збула останній в одноразовому медичному шприці, градуйованому до позначки 2,0 мл, наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,9815 г, за що отримала від ОСОБА_8 в якості оплати грошові кошти в сумі 90 гривень.
В той же день, 19 лютого 2015 року, о 11:05 годин, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу гаражно-будівельного кооперативу Олімп, що розташований по вулиці Федоренко в Тернівському районі м. Кривого Рогу, була затримана працівниками міліції. Під час огляду в її сумці було виявлено та вилучено одноразовий медичний шприц, градуйований до позначки 20,0 мл, в якому містилася рідина темно-коричневого кольору масою 5,4958 г, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,1579 г, а також одноразовий медичний шприц, градуйований до позначки 2,0 мл, в якому містилася рідина темно-коричневого кольору масою 0,6901 г, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0200 г.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_6 зазначає, що суд першої інстанції призначив їй покарання яке є несправедливим за своєю суворістю, оскільки судом не було враховано достатньою мірою, що вона раніше не судима, є інвалідом 3 групи, хворіє на тяжкі захворювання, а саме: цироз печінки, вірус гепатиту С, виразковий гастродуоденіт, хронічний панкреатит, хронічний холецестит, а також ВІЛ-інфекція. Крім того, суд залишив поза увагою, що на її утриманні знаходився неповнолітній син ОСОБА_9 , 1997 року народження. На думку обвинуваченої, викладені обставини у сукупності дають підстави для застосування при призначенні їй покарання положень ст. 69 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 307 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.
Що стосується доводів апеляційної скарги про наявність підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченій покарання, то вони не є достатньо обґрунтованими.
Як вбачається із вироку суду, при визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_6 було з дотриманням вимог ст. 65 КК України враховано ступень тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставину, що пом`якшує покарання, а саме каяття обвинуваченої; відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу ОСОБА_6 , що є інвалідом третьої групи, раніше не судимою особою, за місцем проживання характеризується нейтрально (а.с. 139), перебуває на профілактичному обліку у лікаря-нарколога та не перебуває на обліку лікаря-психіатра (а.с. 137, 138). Належним чином оцінивши зазначені обставини у сукупності, суд обґрунтовано та з дотриманням вимог закону призначив обвинуваченій основне покарання у вигляді позбавлення волі відповідно до нижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, та обов`язкове додаткове покарання, що є справедливим, достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
Доводи обвинуваченої про недостатнє врахування судом обставин, що мають значення, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги. Так, матеріали справи містять відомості про те, що обвинувачена є раніше не судимою особою (а.с. 130), та про стан її здоров`я (а.с. 123), ці обставини судом були досліджені та належним чином прийняті до уваги, а каяття обвинуваченої було враховане як пом`якшуюча покарання обставина. Посилання обвинуваченої на наявність в неї неповнолітнього сина не є обгрунтованими, оскільки згідно матеріалам кримінального провадження вона позбавлена батьківських прав відносно свого сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а опікуном останнього є бабуся ОСОБА_10 (а.с. 124-126).
Що стосується можливості застосування при призначенні покарання ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, на чому вона наполягає в апеляційній скарзі, то за змістом даної норми закону призначення більш м`якого покарання, ніж передбачене законом, є можливим за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також з урахуванням особи винного.
Ухвалюючи оскаржуваний вирок, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для застосування положень ст. 69 КК України, і такий висновок колегія суддів вважає правильним зважаючи на те, що дійсно не вбачається декількох виняткових обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину.
З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4