Справа № 309/4933/13-к
Провадження № 1-кп/309/13/15

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000264 від 26.07.2013 року відносно :

ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, вдівця, раніше не судимого, пенсіонера, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 25 липня 2013 року близько 22 години 30 хвилин керуючи у темний час доби трактором марки «ЮМЗ-6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з технічно несправним причепом невстановленої марки без державного номерного знаку, завантаженим сіном у якого відсутні передбачені конструкцією - задні ліхтарі, ліхтарі стоп-сигналу, ліхтар освітлення номерного знаку, повторювачі сигналу повороту, відсутня електропроводка, яка подає електрострум для живлення вказаних приладів освітлення і сигналізації, під час руху по автодорозі між населеними пунктами с. Велятино та смт. Вишково. Хустського району в напрямку м. Хуст, не вжив заходів щодо виділення керованого ним транспортного засобу в умовах обмеженої видимості та не звернувся до сторонньої допомоги з цією метою, а натомість легковажно розраховуючи на свій власний досвід продовжив рух та маючи намір повернути ліворуч на с. Модьорош. Хустського району зупинився на проїзній частині дороги пропускаючи зустрічні транспортні засоби, чим саме не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 1.3, і.4, і..5, 2.3, 19.4, 23.11, 31.1, 31.4.3, 31.6 Правил дорожнього руху України, а також не врахував дорожню обстановку у результаті чого допустив зіткнення задньою частиною причепа трактора марки «ЮМЗ-6» з автомобілем марки «Фольксваген Поло», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 , який в той час рухався своєю смугою у попутному з ним напрямку та з моменту його об`єктивного виявлення вже був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Фольксваген Поло», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_12 згідно висновку судово-медичної експертизи №88 від 27.07.2013 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток основи черепа, крововиливу під тверду оболонку головного мозку (в правій гемісфері біля 100 см.куб згорток крові), крововиливу під м`які тканини головного мозку в правій гемісфері, крововиливу під м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні в правій чолово-тьмяно скроневій ділянці, крапкових крововиливів в речовину мозку, синців у правій орбітальній ділянці в правій скроневій ділянці, саден на правій передньо-боковій поверхні живота по передній поверхні правої гомілки в ділянці чола з права. Дані тілесні ушкодження згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті.

Пасажири вказаного автомобіля: ОСОБА_13 згідно висновку судово-медичної експертизи №87 від 26.07.2013 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток склепіння черепа, перелому кісток основи черепа, крововиливу під м`які тканини головного мозку, крапкових крововиливів в речовину мозку, крововиливів під м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні в правій скронево-тьмяній ділянках, переломів кісток верхньої та нижньої щелеп, непрямих за своїм характером переломів ребер з ліва 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 - по передньо-підмишечній лінії справа 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 по передньо-підмишечній лінії 3, 4. 5 - по лопаточній лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини, перелому грудини на рівні 5 ребра, відкритого перелому нижньої третини правої гомілки, перелому верхньої третини лівого передпліччя, забійної рани правого плеча, саден лівого ліктьового суглобу, синців правого та лівого колінних суглобів, грудини. Дані тілесні ушкодження згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням її смерті. ОСОБА_14 згідно висновку судово-медичної експертизи №86 від 26.07.2013 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток склепіння черепа, перелому кісток основи черепа, крововиливу під м`які тканини головного мозку, крапкових крововиливів в речовину мозку, крововиливів під м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні в правій скронево-тьмяній ділянках, відкритого перелому кісток носа, забійної рани правої та лівої брови, множинних порізів шиї. садно правого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті. ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи №574 від 02.08.2013 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: Поєднаної травми, відкритої, проникаючої ЧМТ. забою головного мозку Пст, пневматизації, вдавленого перелому обох стегон, вдавлення в лобну пазуху з переходом на основу, перелому діафізів обох кісток лівого передпліччя, перелому правої ліктьової кістки із зміщенням, гемотораксу, переломів 7, 8. 9 ребер, травматичного шоку II ст. Вище вказані тілесні ушкодження є небезпечними для життя і по цій ознаці згідно п.2.1.3 «Б» «И» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_11 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 286 КК України визнав повністю у вчиненому щиро розкаявся.. Суду пояснив, що 25 липня 2013 року він на тракторі «ЮМЗ-6» д.н.з. НОМЕР_1 разом з своїм онуком ОСОБА_15 поїхав забрати сіно , яке знаходилось біля повороту в с. Шаян. Сіно було складено в тюки, і їх було близько 130. Завантаживши тюки , він зі швидкістю приблизно 15-20 км/год поїхав додому , тобто в с. Модьоровш. Приблизно о 22 год. 30 хв. він доїхавши до повороту в с. Модьоровш повністю зупинився, оскільки побачив, що йому на зустріч їдуть два автомобілі, при цьому перший автомобіль рухався на ближньому світлі фар, а другий на дальньому. Коли перший зустрічний автомобіль проїхав, він майже зразу відчув удар у задню частину причепу. Від удару трактор відокремився від причепа і з`їхав у поле праворуч, а причіп з сіном також змістився праворуч, однак залишився на дорозі. Після цього він розвернувся на полі і виїхав на дорогу. Вийшовши з трактора, він побачив , що у прицеп вдарився легковий автомобіль, і у його салоні були четверо чоловік без свідомості. У цей саме час до причепу також підійшли ще троє чоловіків, з якими він почав надати допомогу. На його причепі були відсутні задні ліхтарі, ліхтарі стоп сигналу, ліхтар освітлення номерного знаку, повторювачі повороту, відсутня електропроводка. Також ним були завантажені на прицеп тюки з сіном таким чином , що вони виходили за межі кабіни трактора, тобто закривали собою задні повторювачі повороту та ліхтарі стоп сигналу.

Відповідно до норм ст. 56 КПК України - потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду ствердив, що він на прохання ОСОБА_14 25 липня 2013 року близько 10 год. поїхав в с. Шаян допомогти зібрати меблі для ОСОБА_12 . Після виконаної роботи приблизно о 22 год. він разом з ОСОБА_14 сів на заднє сидіння автомобіля « Фолцваген Поло», за кермо даного автомобіля сів ОСОБА_12 а на переднє пасажирське сидіння сіла дружина ОСОБА_12 ОСОБА_13 .Проїхавши деякий відрізок дороги він втомившись задрімав , і прийшов до себе лише в реанімаційному відділенні Хустської районної лікарні. За яких обставин сталася пригода він не знає. Цивільний позов підтримує та просить його задоволити.

В судовому засіданні допитана у якості потерпілої ОСОБА_5 суду пояснила, що 25 липня 2013 року її чоловік разом з ОСОБА_9 , поїхали в с. Шаян зібрати меблі для ОСОБА_12 , близько 21 год. їй передзвонив чоловік та повідомив, що він вже їде додому. Через деякий час їй передзвонили , та повідомили що її чоловік помер у ДТП. Цивільний позов підтримує , просить його задоволити.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів; докази, будучи належними і допустимими, мають властивість слугувати засобами пізнання вчиненого злочину та обумовлюють ті об`єктивні зв`язки, які існують між ними і обставинами минулої події; відсутність такої взаємодії може свідчити лише про відсутність доказів.

Норми ст.91 КПК України визначають обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, такі як подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, тощо.

Крім визнання вини ОСОБА_11 його винуватість також стверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

В судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_15 в присутності батька ОСОБА_16 суду пояснив, що 25 липня 2013 року він разом з своїм дідусем ОСОБА_11 на тракторі «ЮМЗ-6» поїхали забрати сіно , яке знаходилось біля повороту в с. Шаян. Завантаживши тюки вони поїхали додому , тобто в с. Модьоровш. Доїхавши до повороту в с. Модьоровш його дідусь зупинив трактор так як їм на зустріч їхав автомобіль. Коли зустрічний автомобіль проїхав, майже зразу він відчув удар у задню частину причепу. Від удару трактор відокремився від причепа і з`їхав у поле, а причіп з сіном залишився на дорозі. Після цього, дідусь розвернув на полі трактор і виїхав на дорогу. На причепі були відсутні задні ліхтарі, ліхтарі стоп сигналу, ліхтар освітлення номерного знаку, повторювачі повороту. На прищепі тюки з сіном були розташовані таким чином , що вони виходили за межі кабіни трактора, тобто закривали собою задні повторювачі повороту та ліхтарі стоп сигналу.

Суд приймає до уваги показання неповнолітнього свідка ОСОБА_15 оскільки до підсудного він упереджено не відноситься; підстав його оговорювати він немає; показання свідка підтверджується іншими доказами у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_17 суду ствердив , що він 25 липня 2013 року близько 22 год. разом з ОСОБА_18 їхали в належному йому автомобілі марки « Субару». Не доїжджаючи 200-300 м. до повороту в с. Модьоровш він почув хлопок , оскільки в нього було відчинено скло , і побачив перед собою фари автомобіля , який з`їхав у поле. Під`їхавши ближче до повороту та вийшовши з автомобіля він побачив легковий автомобіль « Фолцваген» , який вдарився у прицеп . Майже у цей же момент до причепа підійшов і свідок ОСОБА_19 . Після цього були викликана швидка допомога та працівники міліції. Не пам`ятає , чи рухався попереду нього ще якийсь автомобіль.

Суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_17 оскільки до підсудного він упереджено не відноситься; підстав його оговорювати він немає; показання свідка підтверджується іншими доказами у кримінальному провадженні

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_18 суду ствердив , що 25 липня 2013 року він їхав в автомобілі «Субару» під керуванням ОСОБА_17 . Не доїжджаючи 200-300 м. до повороту в с. Модьоровш він побачив спалах пилюки. Під`їхавши ближче вони зупинилися біля повороту в с. Модьоровш і вийшли з автомобіля . Підійшовши до місця ДТП він побачив , легковий автомобіль «Фолцваген» , який вдарився у причеп до трактора. Також на місце події підійшов і свідок ОСОБА_19 . Також він чітко пам`ятає, що перед тим , як сталася ДТП попереду них їхав ще один автомобіль , оскільки він бачив попереду габаритні вогні автомобіля.

Суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_18 оскільки до підсудного він упереджено не відноситься; підстав його оговорювати він немає; показання свідка підтверджується іншими доказами у кримінальному провадженні

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_19 суду ствердив , що 25 липня 2013 року близько 22 год. він їхав до свого господарства, яке знаходиться в урочищі «Рогода». Не доїзжаючи до повороту в ур «Рогода» він на смузі свого руху побачив спалах пилюки, і зрозумів , що сталося ДТП. Не повертаючи до ур. « Рогода» він продовжував рухатись до місця ДТП, і бачив на зустрічній смузі руху автомобіль з включеним дальнім світлом фар, однак чи він рухався сказати не може. Під`їхавши на місце ДТП він побачив автомобіль « Фольцваген» сірого кольору , який вдарив об причеп від трактора. Вийшовши з автомобіля він побачив, що в салоні автомобіля знаходяться люди. Також до місця ДТП підійшов і свідок ОСОБА_17 . Після цього він викликав швидку допомогу та працівників міліції. Рухаючись до ур «Рогода» до моменту коли сталася ДТП він не бачив , щоб рухались зустрічні автомобілі, окрім автомобіля під керуванням ОСОБА_17 .

Суд ставить під сумнів показання свідка ОСОБА_19 , що крім автомобіля під керуванням свідка ОСОБА_17 у зустрічному йому русі не було інших автомобілів, оскільки у судовому засіданні підсудний ОСОБА_11 та неповнолітній свідок ОСОБА_15 , які знаходилися в кабіні трактора, суду ствердили , що вони відчули удар після того, як проїхав зустрічний автомобіль. Крім того, у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 також суду ствердив, що він чітко пам`ятає, що перед тим , як сталася ДТП попереду автомобіля в якому він їхав був ще один автомобіль , оскільки він бачив попереду габаритні вогні автомобіля, а автомобіль «Субару» свідок ОСОБА_17 зупинив до повороту в с. Модьоровш.

В судовому засіданні допитаний в якості експерта ОСОБА_20 , суду ствердив , що він на виконання постанови слідчого проводив судову автотехнічну експертизу, а також був присутній при проведенні слідчого експерименту, під час якого згідно встановленої методики проводили певні виміри. За наслідками проведеної експертизи було встановлено, що водій автомобіля «Фолцваген» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_12 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з причепом шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виявлення перешкоди(об`єктивної можливості виявлення причепа на проїздній частині дороги в світлі фар автомобіля

Вина ОСОБА_11 в інкримінованому йому злочині, також повністю доводиться оглянутими та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

- Висновком експерта № 88 від 29 липня 2013 року з якого вбачається , що тілесні ушкодження , які отримав ОСОБА_12 виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму удару, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, в повній мірі у водія, під час ДТП і знаходяться в прямому причинно наслідковому зв`язку з настанням його смерті . ( т.1 а.с.112-116)

- Висновком експерта № 87 від 29 липня 2013 року з якого вбачається, що тілесні ушкодження , які отримала ОСОБА_13 виникли внаслідок ударіння об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП є прижиттєвими, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті . ( т.1 а.с.121-125)

- Висновком експерта № 86 від 26 липня 2013 року з якого вбачається , що тілесні ушкодження , які отримав ОСОБА_14 виникли внаслідок ударіння об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП прижиттєвими, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя і знаходяться прямому причинному зв`язку з настанням його смерті .( т.1 а.с.13-134)

- Висновком експерта № 574 від 29 липня 2013 року , з якого вбачається , що тілесні ушкодження , які отримав ОСОБА_9 виникли внаслідок ударіння об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП і вкладаються в час події , що мала місце 25.07.2013 року. Вищевказані тілесні ушкодження є небезпечними для життя і по цій ознаці їх слід кваліфікувати як тяжкі тілесні ушкодження . ( т.1 а.с.139-143)

- Висновком судової автотехнічної експертизи № 79/08 від 12 серпня 2013 року з фототаблицями стверджено, що при дослідженні світлових приладів причепа встановлено , що відсутні передбачені конструкцією задні ліхтарі, ліхтарі стоп сигналу, ліхтар освітлення номерного знаку , повторювачі сигналу повороту , відсутня електропроводка , яка подає електрострум для живлення вказаних приладів освітлення та сигналізації . Система освітлення та світлової сигналізації тракторного причепа була непрацездатною і не могла виконувати функції передбачені конструкцією . Несправності системи світлової сигналізації та гальмівної системи тракторного причепа з технічної точки зору виникли до моменту ДТП і могли бути виявлені водієм ще до моменту ДТП.( т.2 а.с. 5-13)

- Висновком транспортно-трасологічної експертизи № 22/303 від 17.10.2013 р. з фототаблицями, з якого вбачається, що первинний контакт транспортних засобів відбувся між передньою правою боковою частиною автомобіля « Фолцваген» та задньою лівою частиною причепа, при чому в цей момент кут між повздовжними осями цих транспортних засобів міг складати 10 плюс мінус 5 градусів. Дане положення транспортних засобів характерне для попутного зіткнення .При відсутності даних про сліди від шин транспортних засобів визначити точне геометричне положення транспортних засобів в момент їх первинного контактування відносно елементів дороги не надається можливим. Можна зробити висновок, про те, що наїзд міг статися в місці, яке передує початку слідів вибоїн на асфальті, тобто на смузі руху в с. Велятино на відстані 1,2 м. від правого краю проїзної частини. ( т.2 а.с.32-35)

- Протоколом слідчого експерименту від 9 жовтня 2013 року проведеного в присутності водія трактора «ЮМЗ6» ОСОБА_11 пасажира трактора « ЮМЗ 6» ОСОБА_15 .. Слідчим експериментом визначено, що віддаль від переднього габариту автомобіля до місця розміщення причепа, який тягнеться трактором , тобто конкретна видимість його з робочого місця складає 71 м. ( т.2. а.с. 49-53)

- Висновком № 129/11 судової автотехнічної експертизи від 19 листопада 2013 року з якого вбачається, що у заданій дорожній ситуації водій трактора « ЮМЗ 6» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом ОСОБА_11 у відповідності до вимог п.п. 1.5,2.3,19.4,23.11,31.1,31.4,31.4.3,31.6 ПДР України повинен був врахувати технічний стан причепа, та взагалі , з технічної точки зору не мав виїжджати на дорогу в темну пору доби на тракторі з причепом з непрацюючими світловими приладами причепа до усунення чинників, які не забезпечували безпеку руху в темну пору доби. Під час зупинки на дорозі в темну пору доби з непрацюючими світловими приладами причепа на проїздній частині дороги, водій трактора ОСОБА_11 у відповідності до вимог п.19.4 ПДРУ під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості, якщо габаритні ліхтарі несправні , транспортний засіб слід було прибрати за межі дороги, а якщо це не можливо, його необхідно позначити , а саме установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані , що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 40 м. до транспортного засобу у даному випадку. У заданій дорожній ситуації водій автомобіля « Фолцваген» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_12 повинен був , з технічної точки зору, з моменту виникнення перешкоди для руху( в момент коли він у світлі фар мав реальну можливість розпізнати на проїздній частині дороги неосвітлений причеп) своєчасно застосувати гальмування, або при можливості безпечний проїзд перешкоди. При заданих вихідних даних водій автомобіля « Фолцваген» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_12 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з причепом шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виявлення перешкоди(об`єктивної можливості виявлення причепа на проїздній частині дороги в світлі фар автомобіля. При заданому комплексі вихідних даних , з технічної точки зору, якщо ситуація розвивалася таким чином, при умові, що безпечний об`їзд перешкоди у даному випадку був неможливий, тоу мовами настання даної ДТП є обставини, пов`язані з тим, що водій трактора «ЮМЗ6» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом ОСОБА_11 рухаючись в темний час доби з непрацюючими світловими приладами причепа, своїми діями створив водію автомобіля « Фольцваген « д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_12 перешкоду для руху, яка наставала з такої відстані, що водій ОСОБА_12 вже не мав технічної можливості запобігти зіткненню з причепом шляхом негайного застосування екстреного гальмування з моменту виявлення перешкоди ( об`єктивної можливості виявлення причепа на проїздній частині дороги в світлі фар автомобіля). (т.2 а.с.66-69)

Зазначені докази, сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, визнається і оцінюється судом як належні та допустимі, а у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення

Відповідно ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Ухвалення судом вироку Іменем України є свідченням того, що саме держава Україна в особі суду надає правову оцінку особі та вчиненому нею діянню; вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими під час судового з точки зору їх належності, допустимості і достовірності; сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємнозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого вмотивованого судового рішення.

Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

З врахуванням норм ст.ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчинені інкримінованого правопорушення.

При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку , з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Дії ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч.3 ст. 268 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, особою яка керує транспортним засобом , що спричинило загибель кількох осіб та тяжкі тілесні ушкодження потерпілому

При обранні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує те, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, вдівець, пенсіонер, свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, а саме те, що підсудний вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, зробив переоцінку своєї поведінки, , позитивно характеризується за місцем проживання, є вдівцем, пенсіонером, має поганий стан здоровя, що підтверджується медичною документацією, яка знаходиться в матеріалах справи, а також враховуючи позицію всіх потерпілих у справі, суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання підсудного без відбування покарання і звільнення його від покарання, з випробуванням , тобто застосувати до підсудного ст. 75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілою по справі ОСОБА_5 заявлено до підсудного ОСОБА_11 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7600 грн. та моральної шкоди в розмірі 100000 грн.

Потерпілим по справі ОСОБА_9 заявлено до підсудного ОСОБА_11 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 60000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_11 цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині матеріальної шкоди визнав повністю, в частині позовних вимог потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди визнав частково. Суду ствердив, що він через матеріальний стан не має можливості відшкодувати завдану шкоду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 7600 грн. слід задоволити повністю, оскільки документально підтверджені доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення) з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин.

Виходячи з обставин справи, характеру і ступеня душевних, моральних страждань перенесених потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , враховуючи істотність вимушених змін у їх життєвих і соціальних стосунках, а саме, що потерпілі позбавлені були можливості вести звичайний спосіб життя, втратили душевну рівновагу і спокій, враховуючи час та зусилля необхідні потерпілим для відновлення соціальних стосунків, виходячи із засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування підсудним ОСОБА_11 потерпілій ОСОБА_5 слід визначити в сумі 80 000 грн. а потерпілому ОСОБА_9 у розмірі 20 000 грн.

Речові докази по справі слід вирішити за правилами ст.. 100 КПК України

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового слідства та у суді не обиралися.

Судові витрати по кримінальному провадженню слід стягнути з підсудного ОСОБА_11 на користь держави

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_11 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст..286 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_11 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в три роки , не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_11 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_5 7600 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 80 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави 2049,44 грн. за проведення експертиз під час досудового розслідування .

Речовий доказ по справі трактор «ЮМЗ 6» д.н.з. НОМЕР_1 який приєднано до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 6 серпня 2013 р. ( т.2 а.с.37) і який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_11 до набрання вироку законної сили залишити на зберіганні у ОСОБА_11 .

Речовий доказ по справі причіп до трактору без державного номерного знаку, який приєднано до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 6 серпня 2013 р. ( т.2 а.с.37) і який знаходиться на штраф майданчику Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_11 .

Речовий доказ по справі автомобіль « Фольцваген Поло» д.н.з. НОМЕР_2 який приєднано до матеріалів кримінального провадження та передано на відповідальне зберігання відповідно до постанови слідчого від 6 серпня 2013 р. ( т.2 а.с.40) залишити на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_1

з оригіналом вірно.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1