У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Вус С.М.,

за участю прокурора

Колісниченка О.В.,

розглянувши в судовому засіданні 27 листопада 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Волинської області від 2 лютого 2007 року,
якою змінено вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2006 року щодо
ОСОБА_1,

встановила:

зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

судиму 16.09.2004 року за ч.3
ст.185, ч.1 ст.317, ст.75 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

- за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків шляхом приєднання до
покарання за цим вироком частково не
відбутого покарання за вироком Луцького міського суду від 16.09.2004 року
ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки
1 місяць.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що вона 17 травня 2006 року
близько 20 год., перебуваючи у будинку АДРЕСА_1, повторно відкрито заволоділа
мобільним телефоном ОСОБА_2 марки “Самсунг-С100” з сім-картою мобільного
оператора “ЮМС”, завдавши потерпілому шкоду на
суму 530 грн..

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 2 лютого 2007 року
вирок щодо ОСОБА_1 змінено: на підставі ст.ст. 79, 76 КК України її звільнено
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком до 18.07.2013
року, тобто до досягнення її дитиною семирічного віку, з покладенням обов'язку
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи та періодично з'являтися в ці органи для
реєстрації. У решті вирок залишено без зміни.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
доводить, що апеляційним судом при зміні вироку
щодо ОСОБА_1 було неправильно застосовано ст. 79 КК України, внаслідок чого призначено покарання,
яке не відповідає тяжкості злочину та даним про особу засудженої через
м'якість. Просить ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити на
новий апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора на
підтримання касаційного подання, перевіривши матеріали кримінальної справи,
колегія суддів вважає, що касаційне подання
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість
ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у вироку злочину підтверджується доказами,
дослідженими судом, і не заперечується у касаційному поданні.

Дії засудженої правильно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України.

Разом з тим, апеляційний суд Волинської області,
звільняючи засуджену ОСОБА_1 від відбування призначеного їй місцевим судом покарання
з випробуванням з іспитовим строком, порушив вимоги ст.ст. 71, 75, 78, 79 КК
України і не звернув уваги на
роз'яснення, що містяться в п. п. 10, 26 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 24.10.2003р. “Про практику призначення судами кримінального
покарання”, відповідно до яких у разі, коли особа була засуджена до позбавлення
волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з
випробуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд
зобов'язаний до покарання за знову вчинений злочин повністю чи частково
приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та визначити
остаточне покарання у виді позбавлення волі, не застосовуючи повторно
звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Усупереч цим вимогам, апеляційний суд, установивши, що ОСОБА_1 вчинила злочин у період
іспитового строку при звільненні на підставі ст. 75 КК України від відбування
покарання з випробуванням за вироком Луцького міського суду від 16.09.2004
року, і визнавши правильність призначення їй вироком від 24.11.2006 року
покарання на підставі ст. 71 КК України у виді позбавлення волі, безпідставно
застосував до ОСОБА_1 статтю 79 КК України, знову звільнивши її від відбування
покарання з випробуванням.

Враховуючи викладене, ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_1 від 02.02.2007 року підлягає скасуванню у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону, а справа направленню на новий
апеляційний розгляд у той же суд в іншому складі.

При новому апеляційному розгляді
справи суду належить перевірити зібрані
у справі докази, дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку,
перевірити доводи апеляції засудженої ОСОБА_1 і прийняти законне і обґрунтоване
рішення, виклавши його у відповідному процесуальному документі згідно з
вимогами закону.

Керуючись
ст.ст. 394, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Волинської області від 2 лютого 2007 року, якою змінено вирок Луцького
міськрайонного суду Волинської області
від 24 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу
направити на новий апеляційний розгляд у той же суд в іншому складі.

СУДДІ:

Міщенко С.М.
Кліменко М.Р. Вус С.М.