Справа№751/1635/15-к
Провадження №1-кп/751/81/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2015 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді: ОСОБА_1
потерпілої ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
при секретарі судового ОСОБА_6 ,
встановив:
14.12.2014 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 18/1 по вулиці Лесі Українки в місті Чернігові, діючи умисно, нанесла, як мінімум один удар дерев`яною палицею ОСОБА_3 , чим згідно висновку експерта № 1157 від 16.12.2014 року, спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синця та забиття м`яких тканин правої верхньої кінцівки і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Допитана, в якості обвинуваченої ОСОБА_5 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнала, цивільний позов не визнала. Пояснила, що із ОСОБА_3 більше трьох років вона знаходиться в неприязних відносинах із-за цегельного ганку. 14.12.2014 року із вікна своєї кухні вона побачила як ОСОБА_3 із свого подвір`я вигрібала сміття на прохід, по якому вона ходить. Проходячи повз неї , ОСОБА_3 показала дулю. Вона вийшла , сказала « до яких пір ти будеш мені нерви тріпати», сказала щоб ОСОБА_3 визвала чоловіка. Після цього, підійшла до дзвінка на дверях приміщення ОСОБА_3 , почала дзвонити. З ОСОБА_3 вона була обличчя в обличчя. Коли ОСОБА_3 вдарила її мискою, вона взяла метрову дерев`яну палку та замахнувшись, різко ударила зо три рази по мисці, по руці не била. Від ударів миска розбилась, а чи вдарила вона ОСОБА_3 по руці не знає, не виключає , що могла ударити. В цей час вона не могла думати про наслідки . Коли вибігла дочка ОСОБА_3 ОСОБА_7 , вона стояла з палкою , можливо ще і при ОСОБА_7 вдаряла.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що з ОСОБА_5 у неї стався інцидент ще у 2010 році, з приводу самовільно збудованого ганку, із-за якого у двір не може заїхати машина. 14.12.2014 року вона вдома була із дочкою. Винесла на вулицю мокру білизну, а коли поверталась ОСОБА_5 вибігла із дерев`яною, метрою та товстою палкою, ображаючи її словами почала бити. В цей час вона стояла спиною до дверей , ОСОБА_5 не дала їй можливості відкрити замок та зайти в дім. Боячись, що ОСОБА_5 вдарить її по голові, закривалась мискою, яка була у лівій руці , кричала та боком хилилася ближче до своїх дверей, щоб зайти додому. ОСОБА_5 ціленаправлено била в праву руку, миска була розтрощена з третього удару , а скільки ударів взагалі вона нанесла не може сказати , на її думку більше п`яти. Після того як вибігла дочка, вони забігли додому , ОСОБА_5 ще стукала палицею в двері. До цього випадку у них виникали словесні конфлікти , але до фізичної сили не доходило. Такими діями ОСОБА_5 завдала їй матеріальної та моральної шкоди , яку просить відшкодувати в повній сумі.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила , що вона є дочкою ОСОБА_3 14.12.2014 року , почувши крики сусідки та мами вона вибігла на поріг, двері в цей час були відкриті . На ньому стояла мама спиною до дверей, тримала у руках тазік та закривалась. ОСОБА_5 стояла з палкою обличчям до мами , звала її батька , ударила один раз по тазіку, потім ударила маму один раз по правій руці та кілька разів по тазіку, який розбився. Вона сказала ОСОБА_5 що визве міліцію, на що остання відповіла «визивай». Все закінчилось після того , як вона забрала маму додому, ОСОБА_5 після цього ще один раз ударила по дверях. Мама нервувала, ходила в лікарню. До цього часу з боку сусідки були словесні образи , на які вони не звертали уваги.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 14.12.2014 року почувши крики , вибіг на вулицю та побачив як ОСОБА_3 била мискою ОСОБА_5 , яка стояла. Коли приїхали працівники міліції запитали чи він син ОСОБА_5 , він сказав що ні . На запитання працівників міліції сказав, що він нічого не бачив.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що саму подію 14.12.2014 року вона не бачила. Але, на прохання ОСОБА_5 вирішила надати свідчення в суді про факти , що можуть характеризувати ці обставини. Навпроти входу приміщення, де живе сім`я ОСОБА_11 завжди лежить якийсь мусор. Вона навпроти ганку для тих , хто проходить мимо написала вивіску із таким змістом: «те, що ти бажаєш мені, хай тобі буде вдвічі».
Крім показань, які є джерелами доказів, вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується іншими доказами, передбаченими ч. 2 ст. 84 КПК, які досліджені в судовому засіданні :
- висновком експерта № 1157 від 16.12.2014 року, згідно якого у ОСОБА_3 мається тілесне ушкодження у вигляді синця та забиття м`яких тканин правої верхньої кінцівки, котре виникло від дії тупого предмету по механізму удару та тиснення, в тому числі, могло утворитися і в результаті нанесення ударів рукою, ногою з боку сторонньої особи і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_3 , по давності утворення, може відповідати даті 14.12.2014 року, як на це вказано в постанові про призначення експертизи. Не виключена можливість, що тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_3 , могло утворитися за обставин, вказаних потерпілою при проведенні судово-медичної експертизи. Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_3 , їх характеру та розташування, можна припустити, що вона могла піддаватися впливу, як мінімум 1 (однієї) травмуючої дії. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_3 , утворення його при падінні з висоти власного зросту на площину, в тому числі і при попередньому наданні тілу прискорення, вважає, не можливим. Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_3 знаходиться в зоні досяжній для власної руки ( а.с. 62-63).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.01.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8 , в ході якого потерпіла розповіла про обставини події, вказала розташування її та обвинуваченої та показала як вона закривалась мискою та як ОСОБА_5 наносила удари палкою, що зафіксовано за допомогою фотоапарата. ( а.с. 64-68).
У дослідженому відеофайлі, який за словами обвинуваченої ОСОБА_5 створено її сином , зображена потерпіла ОСОБА_3 , яка спілкується із особою , що знімає на відео. Зафіксована подія не відноситься до події, яка сталася 14.12.2014 року , лише підтверджує недоброзичливе спілкування між особами ( а.с. 43).
Таким чином, вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доведена повністю.
Показання обвинуваченої ОСОБА_5 у судовому засіданні суд розцінює, як такі, що дані нею з метою ухилитися від відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та відшкодування шкоди, завданої цим правопорушенням. .
Підстав не довіряти показанням потерпілої ОСОБА_3 у суду немає, оскільки вони послідовні, не протирічать іншим дослідженим у судовому засіданні доказам.
Оцінюючи показання свідка ОСОБА_8 у суду немає підстав сумніватися у їх достовірності, оскільки вони, послідовні, узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні доказами.
Суд дає критичну оцінку показанням свідка ОСОБА_9 , оскільки він 14.12.2014 року при спілкуванні з працівниками міліції , які прибули за викликом на місце події повідомив, що він нічого не бачив.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 органами досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як нанесення легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної і обставини, що помякшують та обтяжують її відповідальність.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує, що вона раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується добре, не працює ; обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання судом не встановлено ; також суд враховує , що потерпіла своєю поведінкою спровокувала конфлікт , тому дійшов висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_5 буде покарання передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: громадські роботи .
Цивільний позов потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню в сумі 121,92 грн., що підтверджується чеком від 18.12.2014 року (а.с.27)
Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку . Судом встановлено , що потерпілій завдана моральна шкода, що полягає в фізичних та душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою обвинуваченої та втратою нормального способу життя.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує: глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, недобросусідські відносини , які склалась між обвинуваченою та потерпілою , поведінку та ступінь вини обвинуваченої, ставлення обвинуваченої до наслідків виниклого конфлікту, а саме : обвинувачена не визнає себе винною у вчиненому кримінальному правопорушенні, не розкаюється та не має бажання примиритись із потерпілою, тому виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає, що моральна шкода підлягає задоволенню частково в сумі 1000,00 гривень, що є адекватною стражданням потерпілої.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 94, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд
Засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Заявлений цивільний позов потерпілої та цивільного позивача, ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнувши із засудженої ОСОБА_5 на користь потерпілої у відшкодування матеріальної шкоди - 121,92 грн., у відшкодування моральної шкоди - 1000,00 гривень .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області , через Новозаводський районний суд м. Чернігова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1