Справа № 297/1/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд присяжних Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , перекладачі ОСОБА_7 , з участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , представника кримінальної міліції у справах дітей Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000822 від 13 вересня 2014 року відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово, мешканця АДРЕСА_1 , угорця, учня Берегівського професійного ліцею сфери послуг, раніше не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
13 вересня 2014 року, приблизно о 09:00 годині, ОСОБА_11 , через незачинене вікно покинутого будинку АДРЕСА_2 , проник на його подвір`я, звідки через отвір у сітчастому паркані проліз на територію дворогосподарства будинку АДРЕСА_3 , маючи намір таємно викрасти звідти металеві вироби, однак, будучи поміченим ОСОБА_14 , яка, тримаючи в руці металевий прут, почала проганяти його із власного дворогосподарства здійснив на неї напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Крім того, будучи поміченим ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , умисно, з корисливих мотивів, вихопив у останньої металевий прут та наніс їй приблизно 2 удари по голові, внаслідок чого ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді одної забійної рани на шкірних покривах лівої лобно-скроневої ділянки голови, одної забійної рани на шкірних покривах лівої завушної ділянки голови, майже паралельно одна одній трьох забійних ран поряд на шкірних покривах лівої тім`яної ділянки голови, крововиливи в м`які покрови голови склепіння черепа зліва, ліві лобну та потиличну ділянки черепа, в м`які покрови голови, що покривають кістки склепіння черепа справа, багато уламковий перелом кісток склепіння черепа зліва, розм`яття речовини лівої гемосфери головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_14 ..

Допускаючи, що ОСОБА_14 померла, ОСОБА_11 накрив її тіло, яке лежало на городі дворогосподарства покривалом та заволодів алюмінієвою драбиною вартістю 300 грн., яку того ж дня збув за 100 грн., які витратив на придбання продуктів харчування, спричинивши матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_11 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками - розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин наступні.

Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що приблизно в середині вересня 2014 року, точної дати та часу вже не пам`ятає, вранці, з метою крадіжки, проник на територію подвір`я одного з будинків по АДРЕСА_3 . Там він знаходився приблизно 30 хв., шукаючи металеві вироби, які хотів здати на металобрухт, оскільки в нього не було коштів для придбання продуктів харчування. Що саме знаходилось на подвір`ї будинку він не знав, оскільки там був вперше. На території подвір`я він знайшов металеву драбину, і коли хотів іти, на відстані приблизно 1-1,5 м. позаду себе побачив жінку похилого віку, яка тримала в руці металеву трубу довжиною приблизно 1, 5 м. та хотіла його вдарити. Перелякавшись він вирвав її з рук незнайомої та протягом 1- 2 секунд наніс їй два удари по голові, від чого та впала. Допускаючи, що жінка померла, він накрив її ковдрою. Ствердив, що умислу позбавити життя жінку не мав, вбивати її не хотів. Пояснив, що жінка була вищою за нього і фізично більш розвинутою, а тому вважав, що вона взмозі була вдарити його. Додав, що металеву драбину, яку викрав, знайшов на подвір`ї ще перед тим як вдарив жінку, після чого заволодів цією драбиною та здав на металобрухт ОСОБА_15 , а за отримані кошти, в сумі 100 грн., придбав продукти харчування.

Шкодує про вчинене, просив суворо його не карати, обіцяв подібного в майбутньому не вчиняти.

Крім часткового визнання своєї вини підсудним, його вина в ході судового розгляду кримінального провадження доведена показами потерпілої ОСОБА_13 та показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , даними ними в ході судового розляду кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що про вбивство ОСОБА_14 довідалася від свекрухи. Коли вони з чоловіком приїхали на місце події там вже знаходилися працівники міліції. Покійна ОСОБА_14 проживала разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_18 , якого на момент її вбивства вдома не було. На подвір`ї будинку покійної вони виявили тільки відсутність драбини, про що і повідомили працівникам міліції. Претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_11 не має, однак просила карати його суворо.

Допитаний в ході судового розгляду кримінального провадження свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що йому відомо про те, що обвинувачений ОСОБА_11 був затриманий за вбивство ОСОБА_14 , тобто бабки його дружини ОСОБА_13 .. Особисто обвинуваченого не знає і до цього часу його не знав. В ході досудового розслідування працівниками міліції він був залучений для впізнання драбини, яка в день вбивства зникла з подвір`я ОСОБА_14 і була виявлена у чоловіка, який приймав металобрухт. Ствердив, що обставини вбивства особисто йому не відомі і про такі знає тільки від працівників міліції.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_14 була його співмешканкою. Пояснив, що в день вбивства ОСОБА_14 повернувся з роботи приблизно о 14:00 годині. Виявив ОСОБА_14 яка лежала мертвою на городі та була накрита покривалом. На її голові були сліди крові, голова була побита. Додав, що до цього випадку з їх подвір`я неодноразово зникали металеві предмети домашнього господарства. Ствердив, що з подвір`я будинку зникла драбина, яку працівники міліції виявили.

Свідок ОСОБА_15 показав, що ОСОБА_11 знає, так як зустрічався з ним два - три рази. Декілька місяців тому, точної дати вже не пам`ятає, вранці, він придбав у ОСОБА_11 алюмінієву драбину за 100 грн.. Походження драбини йому відомо не було, ОСОБА_11 стверджував, що драбину він не викрав, а така лежала в нього вдома і вже не потрібна. Про те, що драбина була крадена він дізнався тільки від працівників міліції. Ствердив, що обставини вбивства ОСОБА_14 йому не відомі.

ОСОБА_19 в судовому засіданні в якості свідка допитана не була, оскільки в ході судового розгляду кримінального провадження законний представник обвинуваченого ОСОБА_20 була замінена законним представником ОСОБА_19 , і така під час судового розгляду кримінального провадження знаходилася в залі судового засідання, а відповідно до ч. 4 ст. 352 КПК України, свідок який не дав показань не має права перебувати в залі судового засідання під час судового розгляду, а тому допит ОСОБА_19 суд вважав неприпустим.

Суд ввважає, що допитані в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 а також свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підтвердили зникнення з подвір`я ОСОБА_14 драбини, про викрадення якої в ході судового розгляду кримінального провадження не заперечив і сам обвинувачений ОСОБА_11 ..

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні ствердив факт придбання у ОСОБА_11 алюмінієвої драбини, яка, як стало пізніше йому відомо, була краденою.

Крім того, вина ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження наданих стороною обвинувачення та перевірених судом, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 13 вересня 2014 року з фото таблицею, згідно якого в ході огляду, за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено труп жіночої статі, на голові якого спостерігається нашарування речовини червоно-бурого кольору. Крім того, на поверхні землі виявлено відрізок металевої труби діаметром близько 20 мм., довжиною 51 см., на поверхні якого виявлено речовину червоно-бурого кольору (Т. 2 а.с. 4-21);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 вересня 2014 року, згідно якого ОСОБА_11 показав як саме він проник на подвір`я будинку ОСОБА_14 , показав як він стояв по відношенню до останньої тоді коли вхопив з її руки металеву трубу та як саме наносив їй два удари в область голови, а трубу кинув неподалік її тіла. Крім того, показав звідки саме взяв покривала, якими накрив тіло ОСОБА_14 .. Також показав, звідки саме викрав алюмінієву драбину, і як саме покинув подвір`я будинку АДРЕСА_3 , і в якому напрямку пішов із драбиною. Крім того, вказав на будинок ОСОБА_15 , звідки в подальшому було вилучено алюмінієву драбину (Т. 2 а.с. 114-120);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 16 вересня 2014 року, згідно якого ОСОБА_16 впізнав викрадену з подвір`я ОСОБА_14 драбину (Т. 2 а.с. 153-156);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 16 вересня 2014 року, згідно якого ОСОБА_13 впізнала викрадену з подвір`я ОСОБА_14 драбину (Т. 2 а.с. 157-160);

- висновком експерта №97 від 19 вересня 2014 року, згідно якого, залишкова вартість досліджуваної алюмінієвої драбини (стрем`янки) з урахуванням ознак зносу, станом на 13 вересня 2014 року може складати 300 грн. (Т. 3 а.с. 10-14).

Згідно висновку експерта №110 від 13 вересня 2014 року, смерть громадянки ОСОБА_14 настала в результаті відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа, яка супроводжувалась розм`яттям речовини головного мозку, крововиливами під оболонки та тканину головного мозку, підтверджується наявністю крововиливів в м`які покрови голови склепіння черепа в ділянці, що покривають кістки склепіння черепа зліва, ліву лобну, ліву потиличну ділянки та кістки склепіння черепа справа, наявність у лівій тім`яній та скроневій областях багато уламкового перелому кісток склепіння черепа, розм`яттям речовини лівої гемісфери головного мозку, крововиливи під м`яку мозкову оболонку в лівій гемісфері.

Дослідженням трупа громадянки ОСОБА_14 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді одної забійної рани на шкірних покривах лівої лобно-скроневої ділянки голови, одної забійної рани на шкірних покривах лівої завушної ділянки голови, майже паралельно одна одній трьох забійних ран поряд на шкірних покривах лівої тім`яної ділянки голови, крововиливи в м`які покрови голови склепіння черепа зліва, ліві лобну та потиличну ділянки черепа, в м`які покрови голови, що покривають кістки склепіння черепа справа, багато уламковий перелом кісток склепіння черепа зліва, розм`яття речовини лівої гемосфери головного мозку.

Всі вищеперераховані тілесні ушкодження прижиттєві, виникли у швидкій послідовності одне за одним, від дій тупого(их) твердого(их) предмета(ів) з обмеженою травмуючою поверхнею, що діяла із значною силою, за ступенем тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_14 (Т. 3 а.с. 41-44).

Згідно протоколу огляду від 15 вересня 2014 року, в ході такого у ОСОБА_11 виявлено та вилучено кросівки коричневого кольору, синтетичну кофту коричневого кольору, на передній частині якої з права біля шиї виявлено пляму бурого кольору та штани сірого кольору (Т. 2 а.с. 73-76).

Згідно висновку експерта №10/434 від 07 листопада 2014 року, у слідах на правій кросівці та светрі виявлено кров людини. У слідах на лівому рукаві светра встановлено кров, видова належність якої не встановлена. Генетичні ознаки слідів крові людини на правій кросівці та на светрі збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 . Походження слідів крові, виявлених на правій кросівці та на светрі від ОСОБА_11 виключається (Т. 3 а.с. 61-66).

Відповідно до висновку експерта №10/433 від 06 листопада 2014 року, у слідах на даному для дослідження металевому пруті виявлено кров людини. У вибірковому змиві з металевого прута виявлено поодинокі епітеліальні клітини з домішком крові людини. Генетичні ознаки слідів крові людини і епітеліальних клітин у вибірковому змиві з металевого прута збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 (а.с. 75-80).

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_11 заперечив про наявність у нього умислу на вбивство ОСОБА_14 , оскільки діяв у межах необхідної оборони, так як захищався від можливого удару останньої.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 36 КК України, - необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

Оцінюючи покази обвинуваченого та вирішуючи про наявність в його діях умислу на вбивство, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховує спосіб та знаряддя злочину, кількість, характер та локалізацію ударів, зокрема, нанесення двох ударів в швидкій послідовності металевим прутом саме в область голови ОСОБА_14 , тобто в місце розташування життєво важливих органів, що дає підстави для висновку про те, що він діяв з прямим умислом на позбавлення останньої життя, та враховує поведінку винного, який після того як ОСОБА_14 впала від нанесених їй ударів, накрив її тіло ковдрою, після чого покинув місце злочину, для надання їй медичної допомоги швидку не викликав, нікого на допомогу не покликав.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_14 була особою похилого віку, згідно висновку експерта №110 від 13 вересня 2014 року, в досліджуваній частині крові останньої виявлено 2, 27 етилового спирту, у живих осіб такий стан відноситься до середнього ступеня алкогольного сп`яніння (Т. 3 а.с. 41-45), а тому не була такою, яка змогла б за своїм фізичним станом завдати ОСОБА_11 яких-небуть ударів, які б потягли за собою отримання останнім тілесних ушкоджень.

А тому, суд вважає, що в діях ОСОБА_11 відсутні ознаки перевищення меж необхідної оборони, так як умисел останнього був спрямований на позбавлення життя ОСОБА_14 , крім того, враховує, що останній мав достатню можливість при даних обставинах для негайного відвернення чи припинення посягання з боку ОСОБА_14 , якщо таке і виражалося в її діях.

Посилання обвинуваченого на те, що він діяв в межах необхідної оборони, оскільки захищався від жінки похилого віку, яка могла нанести йому удари металевим прутом, суд не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються вище дослідженими у судовому засіданні доказами, а відтак суд визнає ці посилання обвинуваченого необґрунтованими та безпідставними, та такими, що дані з метою уникнення відповідальності.

Навпаки, спрямованість завданих ОСОБА_11 металевим прутом ударів саме в голову ОСОБА_14 , якраз свідчать про його умисел на позбавлення життя останньої.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення обвинуваченим вбивства ОСОБА_14 при перевищенні меж необхідної оборони, стороною захисту в ході досудового розслідування та судового слідства надано не було.

Наведенні висновки суду повністю узгоджуються і доповнюються висновком експерта №110 від 13 вересня 2014 року (Т. 3 а.с. 41 - 44).

Згідно висновку експерта №261 від 18 вересня 2014 року, у неповнолітнього ОСОБА_11 яких-небудь тілесних ушкоджень не встановлено (Т. 3 а.с. 4), що також свідчить про відсутність в його діях перевищення меж необхідної оборони.

Разом з тим, відповідно до акту судово-психіатриного експерта №156 від 16 жовтня 2014 року, ОСОБА_11 в період часу, який відноситься до інкримінованому йому діяння, психічним захворюванням не страждав. Ознак тимчасового розляду психічної діяльності не виявляв, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. Т. 3 а.с. 34-37).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України №2 від 07 лютого 2003 року Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи,- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину. У разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу, вимагання, незаконного заволодіння транспортним засобом дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном (ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 308, ч. 3 ст. 312, ч. 3 ст.313, ч. 3 ст. 289 КК).

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верхового Суду України №10 від 6 листопад 2009 року Про судову практику у справах про злочини проти власності, - якщо під час розбою чи вимагання було умисно заподіяно тяжке тілесне ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, або останнього було умисно вбито, дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю злочинів - за частиною четвертою статті 187 чи статтею 189 КК і частиною другою статті 121 або пунктом 6 частини другої статті 115 КК України.

Відповідно до абз. 3 п. 4 вищевказаної постанови, - дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_11 проник на території дворогосподарства АДРЕСА_3 з метою крадіжки, однак будучи поміченим потерпілою ОСОБА_14 не зважаючи на таке, наніс їй два удари металевим прутом в область голови, після чого заволодів алюмінієвою драбиною, про що пояснив в судовому засіданні і сам обвинувачений ОСОБА_11 , суд приходить до висновку, що в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а тому доводи захисника, що дії ОСОБА_11 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка, поєднана з проникненням в інше приміщення спростовуються також поясненнями самого ж обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_11 в скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками,- розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеними статтями - правильною.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Те, що ОСОБА_11 свою вину в вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково, є неповнолітнім, раніше не судимим (Т. 2 а.с. 78), за місцем проживання характеризується позитивно ( Т. 2 а.с. 81, 92), є дитиною - напівсиротою, виховувався та проживає в сім`ї з одним із батьків, з матір`ю (Т. 2 а.с. 82), його незадовільний матеріальний стан, те, що останній ріс та виховувався у важких матеріально-побутових умовах (Т. 2 а.с. 92), що потерпіла ОСОБА_21 претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має, обіцяв у майбутньому подібного не вчиняти, кримінальне правопорушення вчинив у зв`язку із збігом матеріально-побутових обставин, суд відповідно до ст. 66 КК України враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.

Те, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, відносно особи похилого віку, суд відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, суд враховує як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі та за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі, та із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати в сумі 9 755 грн. 76 коп., які згідно довідок витрачені на проведення експертиз, суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 , в користь держави (Т. 3 а.с. 9, 19, 49, 60, 74, 87, 102).

Арешт на тимчасово вилучене в ході огляду 15 вересня 2014 року майно ОСОБА_11 , а саме: кросівки коричневого кольору, синтетичну кофту коричневого кольору та штани сірого кольору, накладений ухвалою слідчого судді від 19 вересня 2014 року, суд вважає відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати ( Т. 2 а.с. 143).

Речові докази: алюмінієву драбину, яка зберігається в кімнаті речових доказів Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області, суд вважає на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, повернути потерпілій ОСОБА_13 (Т. 3 а.с. 120); відеокасету Panasonic MiniDV та компакт диск DVD АNV з відеозаписом слідчого експерименту, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, суд вважає на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання; металевий прут, особистий одяг та взуття обвинуваченого ОСОБА_11 , біологічні взірці підозрюваного ОСОБА_11 , біологічні взірці тупа ОСОБА_14 (Т. 3 а.с. 111-124), які зберігаються в кімнаті речових доказів Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області, суд вважає на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, знищити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_11 тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, суд вважає залишити попередній.

Цивільний позов не заявлявся.

Суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_11 у пред"явленому йому обвинуваченні за п. 6 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України і призначити йому покарання:

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК України, позбавлення волі строком на 9 (дев"ять) років із конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 15 год. 30 хв. 16 вересня 2014 року, тобто з моменту його затримання.

Стягнути з ОСОБА_11 в користь держави процесуальні витрати в сумі 9 755 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн.. 76 коп. за проведення експертиз.

Арешт на кросівки коричневого кольору, синтетичну кофту коричневого кольору та штани сірого кольору, накладений ухвалою слідчого судді від 19 вересня 2014 року скасувати.

Речові докази: алюмінієву драбину, яка зберігається в кімнаті речових доказів Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, - повернути потерпілій ОСОБА_13 ; відеокасету Panasonic MiniDV та компакт диск DVD АNV з відеозаписом слідчого експерименту, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання; металевий прут, особистий одяг та взуття обвинуваченого ОСОБА_11 , біологічні взірці підозрюваного ОСОБА_11 , біологічні взірці тупа ОСОБА_14 , які зберігаються в кімнаті речових доказів Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка утримуються під вартою ОСОБА_11 в цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуючий: Суддя: ОСОБА_1 ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5