Дата документу Справа № 227/3041/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 227/3041/14-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/190/15 ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 289 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , який мешкає по АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 24 липня 2013 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням 1 рік,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2897 КК України і призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного даним вироком покарання частково приєднано покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2013 року за ч.1 ст. 309 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Визначено міру запобіжного заходу обрати у вигляді тримання під вартою в СІ м. Артемівська Донецької області з дня набрання вироком законної сили.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , працює на шахті Білозерська УПР-1, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий,

Визнаний винним за ч.2 ст. 289 КК України і призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стосовно ОСОБА_8 вирок не оскаржується.

Обвинувачений ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій вважає вирок суду необґрунтованим внаслідок невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить врахувавши його щире розкаяння, допомогу слідству, часткове визнання вини, з огляду на відсутність у нього попередньої змови з ОСОБА_9 на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,наявність цілого ряду пом`якшуючих вину обставин, просить вирок суду змінити та призначити йому покарання з застосуванням ст.ст. 69,75 КК України не пов`язане з позбавленням волі.

Встановлені вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року обставини.

В період часу з 03 на 04 червня 2014 року, знаходячись біля будинку № 14 по вул.. Будівельній у м. Білозерське Донецької області, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_8 , з метою покататися, на що був спрямований їхній намір, шляхом використання викрутки для зламу замка запалювання, незаконно заволоділи транспортним засобом - скутером Ямаха зеленого кольору, вартістю 11 222,25 грн., що належить ОСОБА_10 і з вилученим скутером зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальний збиток у вищевказаному розмірі.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення суд обґрунтував показаннями обвинувачених в судовому засіданні, які частково визнавали себе винними, заперечуючи лише наявність між ними попередньої змови, потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами огляду місця події, огляду предмета скутера Ямаха, висновком експерта.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити вирок суду з наступних підстав.

Переглядаючи оскаржуване рішення в межах апеляційної скарги відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновок суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 і правильність кваліфікації їх дій.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті, незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, у вироку обгрунтовано судом сукупністю доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зібраних в установленому законом порядку і визнаних судом допустимими.

Обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в судовому засіданні частково визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, заперечивши наявність попередньої змови між ними, пояснили, що близько 11-12 години ночі з 03 на 04 червня 2014 року вживали спиртні напої у дворі будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_13 запропонував покататись на скутері сусіда, який завів за допомогою викрутки. Катались, поки не закінчилось пальне, а потім залишили скутер в лісопосадці. Наступного дня скутер із посадки зник, як стало пізніше відомо, його забрав ОСОБА_14 .

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що про відсутність скутера 04 червня 2014 року о 09 год. його повідомила співмешканка. Скутер він залишив у дворі будинку АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_11 підтвердив дані ОСОБА_7 показання і показав, що 04 червня 2014 року близько 13 години випиваючи у дворі з останнім, прийняв його пропозицію покататись на скутері, з метою чого взяв у знайомих бензину. Покатавшись, вони сховали скутер в лісопосадці близько с. Тельманово, і ОСОБА_7 попросив його продати скутер. Наступного дня він запропонував ОСОБА_15 його купити і той погодився, тому вони прийшли до посадки, завели викруткою скутер і ОСОБА_16 поїхав на ньому, пообіцявши віддати гроші згодом.

Свідок ОСОБА_16 підтвердив показання ОСОБА_11 і пояснив, що в червні 2014 року погодився купити у ОСОБА_11 скутер за 1000 грн., які пообіцяв заплатити пізніше. Скутер знаходився в лісопосадці, вони залили в нього бензин і завели з лапки, оскільки замок був зламаний, в ньому не було серцевини. В с. Спасо- ОСОБА_17 його зупинили незнайомі, які забрали в нього скутер і повідомили, що він крадений.

Скутер Ямаха зеленого кольору був вилучений в с. Спасо-Михайлівка (т.2, а.с. 17), визнаний речовим доказом і переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_10 (т.2, а.с. 18-19).

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в незаконному заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб в апеляції обвинуваченим не оскаржується.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд послався на ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину, врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується посередньо вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, зазначив про відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, суд не вбачає.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений ОСОБА_7 , частково визнаючи себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не заперечував факт незаконного заволодіння транспортним засобом, як в ході досудового розслідування, так і в суді давав детальні показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, заподіяна потерпілому шкода була усунута в ході досудового розслідування, що, на думку колегія суддів, впливає на міру покарання, яке може бути призначене з застосуванням ст. 69 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, колегія суддів вважає необгрутованими і безпідставними його доводи апеляційної скарги про застосування ст. 75 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України, у випадку, якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Не зважаючи на те, що вирок суду щодо ОСОБА_8 ніким не оскаржується в апеляційному порядку, колегія суддів вважає необхідним прийняти рішення на користь ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання.

Встановивши відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції необґрунтовано вказав на відсутність обставин, що його пом`якшують.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 офіційно працевлаштований, за місцем роботи і місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, на досудовому розслідуванні і в суді визнавав себе винним в незаконному заволодінні транспортним засобом, у скоєному розкаявся, заподіяна потерпілому шкода була усунута в ході досудового розслідування, тому, з урахуванням зазначених обставин, фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, ролі ОСОБА_8 у його скоєнні, колегія суддів вважає призначене йому покарання не співрозмірним скоєному правопорушенню та його наслідкам, і вважає доцільнім застосувати ст. 69 КК України і пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 засудженого за ч.2 ст. 289 КК України змінити в частині призначеного покарання.

З застосуванням ст. 69 КК України призначене ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 289 КК України пом`якшити до 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_7 чотири роки позбавлення волі.

В порядку ч.2 ст.. 404 КПК України вирок щодо ОСОБА_8 змінити.

З застосуванням ст. 69 КК України призначене ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 289 КК України пом`якшити до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки.

В іншій частині вирок суду щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4