Номер провадження: 11-кп/785/638/15
Номер справи місцевого суду: 521/474/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2015 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Приморського району м. Одеси на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25 березня 2015 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у скоєнні у кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 191 ч. 5, 358 ч. 2, 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, обвинувальний акт повернуто прокурору Приморського району м. Одеси.

встановила:
15.01.2015 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. 5, 358 ч. 2, 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України.

Вказаною ухвалою суду обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що ухвала суду про повернення обвинувального акту є незаконною та необґрунтованою. Крім того, вказує, що суд під час проведення підготовчого судового засідання вийшов за межі наданих йому повноважень, розпочавши самостійно, без допиту сторін, вивчати описову частину кримінальних правопорушень та вирішувати питання щодо невірної кваліфікації, так як вказані дії є предметом судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, потерпілих, які просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін,, перевіривши матеріали кримінальної справи, доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 прокурору, суд першої інстанції вказав, що акт не відповідає вимогам закону, оскільки:

- в порушення вимог ст. 291 ч. 2 п. п. 5. 7 КПК України у обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_7 за ст.ст. 191 ч. 5 , 358 ч. 2, 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України не вказано місце скоєння злочину;

- в обвинувальному акті вказано, що після підроблення документів ОСОБА_7 їх надав ОСОБА_11 - державному нотаріусу 2-ої Одеської державної нотаріальної контори для засвідчення, однак ОСОБА_7 використання завідомо підробленого документа (ст. 358 ч. 3 КК України в ред. 2001р.) не інкримінується;

- у обвинувальному акті вказано, що злочинними діями ОСОБА_7 вкладникам - членам КС Одеська кредитна спілка завдано збитків на загальну суму 35 233 192 грн.02 коп., однак після перевірки обвинувального акту, сума збитків склала 28 026 446 грн. 97 коп.;

- в обвинувальному акті міститься ряд невідповідностей відносно потерпілих, депозитних договорів та сум внесення, а саме:

1. за одним номером депозитних договорів вказані кілька потерпілих - депозитний договір за № ОКОФ1ДВ-0378 від 30.01.2008 року на суму 10 000 грн. вказані потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ;

2. вказано, що потерпілий ОСОБА_14 вніс до каси цієї спілки готівку на загальну суму 17 000 грн. (яка йому повернута так і не була), уклавши три депозитних договори, але згідно підрахунку сум по вказаним договорам вона склала 23 500 грн; вказано, що ОСОБА_15 вніс грошові кошти на загальну суму 52 000 грн, а згідно підрахунку вказаних договорів сума склала 52 333 грн; вказано, що ОСОБА_16 вніс 6 300 грн., але згідно перерахунку сум по договорам ця сума склала 21 000 грн;

3. у обвинувальному акті вказані потерпілі, які померли ще задовго до його складання, але їх правонаступники потерпілими не визначені, наприклад - ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 ) та інші.;

- в порушення ст. 291 ч. 4 КПК України до обвинувального акту додані в основному заяви потерпілих про залучення їх у якості цивільних позивачів, а також цивільні позови, але позови саме до ОСОБА_7 про відшкодування збитків до обвинувального акту не приєднані. Всі питання, пов`язані з цивільними позовами прокурор та слідчий переклали на суд, вказавши в обвинувальному акті, що потерпілі можуть скерувати до суду уточнені позивні заяви, хоча як таких позовних заяв багатьма потерпілими зовсім не було подано;

- в порушення вимог ст. 290 ч. ч. 7, 8 КПК України в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про повідомлення потерпілих, цивільних позивачів про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів та про ознайомлення з ними;

- реєстр матеріалів досудового розслідування (далі Реєстр) складений з порушенням ст. 109 КПК України, в якому не зазначені усі процесуальні дії та не відображені усі процесуальні рішення, прийняті в ході досудового розслідування;

- в реєстрі відображено, що відповідно до нового КПК слідчий вніс з травня 2013 року по вересень 2013 року до ЄРДР 867 заяв, хоча в обвинувальному акті вказані лише 846 потерпілих;

- у процесуальних діях Реєстру відсутні відомості про закінчення досудового розслідування, що є порушенням ст. 283 ч. 3 КПК України;

- у реєстрі не вказано який саме запобіжний захід обрано ОСОБА_7 , у розділі про заходи забезпечення кримінального провадження вказані процесуальні рішення, які не відносяться до заходів забезпечення, згідно ст. 131 КПК України;

- обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором 04.11.2014 року, але в реєстрі матеріалів досудового розслідування вказано, що він складений 03.11.2014 року;

- 04.11.2014 року ОСОБА_7 було повідомлено про зміну раніше пред`явленої підозри, однак про це відомості до Реєстру внесені не були.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам закону, а тому обгрутовано направив його прокурору.

За таких обставин ухвала суду є законної та обґрунтованою, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не може прийняти в силу вищенаведеного.

Керуючись ст. 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Приморського району м. Одеси залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4