№ спр. 521/6990/15-к
1-кп/521/419/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2015 р. м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Канопляне, Іванівського району, Одеської області, гр. України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утримані трьох неповнолітніх дітей 2000, 2007, 2013 років народження, офіційно не працюючому, в силу ст. 89 КК України вважається не маючим судимостей, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,
в скоєні злочину передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
30.10.2014 року, біля 17 год. 27 хвилин, водій ОСОБА_4 грубо порушив пункти «2.1 «ґ»; 2.3 «б»; 12.1; 18.1 Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія:
п. 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: п/п ґ) чинний договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу (крім водіїв транспортних засобів Збройних Сил) у разі укладення такого договору.
п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі»;
п.12.1 «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості перевезеного вантажу і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно управляти їм»;
п.18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Під`їжджаючи до регульованого перехрестя із вулицею Болгарською водій ОСОБА_4 завчасно побачив, як світлофори працюють у режимі миготіння жовтого сигналу, та який згідно п. 1.10 ПДР вважається нерегульованим, наближаючись до пішохідного переходу, не обрав швидкість руху, яка забезпечує йому можливість при появі пішохода зупинити керований ним автомобіль, не врахував дорожню обстановку, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилися пішохід ОСОБА_6 з малолітньою онукою ОСОБА_7 , своєчасно заходів до зниження швидкості і зупинки керованого ним автомобіля не прийняв, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де не поступився дорогою пішоходам і скоїв передньої частиною автомобіля наїзд на пішоходів, які перетинали проїжджу частину з право наліво по ходу руху автомобіля, в межах нерегульованого пішохідного переходу.
В результаті ДТП пішохода ОСОБА_6 згідно з висновком судово- медичної експертизи № 2993 від 25.11.2014, спричинені тілесні ушкодження, а саме: закрита травма грудної клітини у вигляді перелому сьомого лівого ребра по задній пахвовій лінії; відкритий косий перелом малогомілкової кістки лівої гомілки зі зміщенням кісткових уламків, забита-рвана рана лівої гомілки; гематоми м`яких тканин обох ребер, забита рана і синець правої гомілки, які не були небезпечними для життя, викликали тривалий розлад здоров`я строком більше трьох тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм, відповідно до п. п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав в повному обсязі і його вина в злочині повністю доказана, і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст.84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризуюсь особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ст. 349 ч.3 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що 30.10.2014 року, біля 17 год. 27 хвилин, він порушив пункти «2.1 «ґ»; 2.3 «б»; 12.1; 18.1 Правил дорожнього руху України з-за його провини було скоєне ДТП, коли він керував автомобілем марки ВАЗ, держ. № НОМЕР_2 по вул. М`ясоїдівській, де двосторонній рух, з боку вул. Б. Хмельницького у напрямку вул.. Мечникова і підїзджаючи до нерегульованого пішохідного перехода на вул. Болгарській почав рух на жовтий сигнал світлофору, який вже миготів і скоїв наїзд на ОСОБА_6 та її онучку ОСОБА_7 .
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 286 ч.2 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження Судові витрати по справі відсутні.
Прокурором по справі заявлено позов на суму 3750 гривень за лікування потерпілої у КУ «МКЛ № 1» , який необхідно задовольнити, стягнувши дану суму з ОСОБА_4 в дохід держави, надавши йому можливість виплачувати дану суму у розстрочку на протязі 12 місяців, з урахуванням його тяжкого матеріального становища, а також приймаючи до уваги, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, добровільне відшкодування потерпілій стороні завданих матеріальних збитків.
Позов по справі не заявлений потерпілою стороною, претензій матеріального характеру до підсудного потерпіла ОСОБА_6 не має.
Судові витрати по справі за проведення експертиз становлять 959,40 гривень, які необхідно стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є: щире каяття, визнання своєї вини, а також те , що він є єдиним годувальником сім`ї, має на утримані трьох неповнолітніх дітей.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи викладені обставини, повинно бути призначене покарання у межах встановлених у санкції статті у вигляді обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи те, що автомобіль є єдиним істочником доходу багатодітної сім`ї, із застосуванням ст. 75 КК України.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік.
Міру запобіжного заходу особисте зобов`язання - відмінити по вступу вироку в законну силу.
Судові витрати по справі становлять 959,40 гривень стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави.
Позов прокурора на суму 3750 гривень за лікування потерпілої у КУ «МКЛ № 1»- задовольнити, стягнувши дану суму з ОСОБА_4 в дохід держави, надавши йому можливість виплачувати дану суму у розстрочку на протязі 12 місяців.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси.
Суддя: ОСОБА_1