АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

№ 11кп/791/306/2015 Головуючої в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.289 ч.2-ст.15 ч.3 Доповідач: ОСОБА_2
КК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2015 р. м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючої судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4 ,
При секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6
Обвинувачених: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за №0002012 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 22.01.2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Цим вироком: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, до затримання працюючого зварювальником Херсонського суднобудівного заводу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 2010 року вироком Комсомольського районного суду м. Херсона за ч.1 ст.186 КК України;
засуджено: за ч.3 ст.15 ч.2 ст.289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна;
Запобіжний захід тримання під вартою з 08.10.2014 року, зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою з 07.02.2014р. до 29.05.2014р.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 23.03.1993 р. за ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, 42 КК України 1960 р. до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на два роки; вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 20.06.1994 р. за ч. 2 ст.141, ст..43 КК України 1960 р. до трьох років шести місяців позбавлення волі; вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.03.1997 року за ч.1 ст.142, ч.3 ст.193, ч.3 ст.215-3, ст.ст. 42,43 КК України 1960 р. до одинадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна;
Засуджено: за ч.3 ст.15 - ч.2 ст.289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід тримання під вартою з 08.10.2014 року.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , останній діючи повторно, за попередньою змовою між собою, 07.02.2014 року близько 20.10 год., перебуваючи біля майстерні «Шиномонтаж» по вул. Паровозній,5 в м. Херсоні, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих спонукань, переслідуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння транспортним засобом, із застосуванням до ОСОБА_9 фізичного насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, яке мало прояв в нанесенні ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 намагались заволодіти автомобілем «Хонда Акорд», вартістю 130 000 гривень, що належить ОСОБА_10 , але свій злочинний умисел не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не змогли на вказаному автомобілі зрушити з місця.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчиненого злочину обвинуваченими визнані судом першої інстанції доведеними, вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості вчиненого засудженим кримінального правопорушення і особи засудженого, внаслідок його надмірної м`якості. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, у якому у відповідності до вимог ст.374 КПК України, вказати у найменування - номер кримінального провадження, надати належну оцінку зібраним під час досудового розслідування доказам. Призначити ОСОБА_7 покарання відповідно за ст.289 ч.2 ст.15 ч.3 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, в іншій частині вирок залишити без змін. Призначити ОСОБА_8 покарання відповідно за ст. 289 ч. 2 ст.15 ч.3 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, в іншій частині вирок залишити без змін. Під час розгляду апеляційної скарги дослідити письмові протоколи про результати аудіо -, відео контролю за особою від 07.03.2014 з аудіо записами до них, які були зібрані під час досудового розслідування та досліджені судом під час розгляду кримінального провадження.
Іншими учасниками судового провадження вирок не оскаржується.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які просили залишити вирок суду без змін, заслухавши аналогічні прохання в судових дебатах, останнє слово обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження й доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд у ньому проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування вироку у частині засудження ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч.3 - ч.2 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні не допущено.
Висновки суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні ними вищевказаних кримінальних правопорушень, за які їх засуджено відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджені перевіреними у ньому та викладеними у вироку доказами, яким судом дано належну оцінку.
Винність ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні вказаних злочинів, прокурором в апеляційній скарзі не оспорюється.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про призначення ОСОБА_7 і ОСОБА_8 покарання, що не відповідає ступеню тяжкості скоєним ним кримінальних правопорушень, внаслідок надмірної м`якості, то вони є безпідставними, і не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував данні про особу обвинуваченого, який характеризуються негативно, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, має непогашену судимість за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, яка обтяжує покарання суд вважав вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Обставин, що пом`якшують покарання судом встановлено не було.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд врахував характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який характеризується негативно, має на утриманні одну неповнолітню дитину 2006 року народження, має непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, що обтяжує покарання суд вважав вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, обставин, що пом`якшують покарання судом встановлено не було.
Колегія суддів згодна з рішенням суду першої інстанції, що призначене покарання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 відповідає вимогам ч.3 ст.68 КПК України, є достатнім, справедливим і необхідним для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Щодо дослідження письмових протоколів про результати аудіо-, відео контролю за особою від 07.03.2014 з аудіо записами до них, які були зібрані під час досудового розслідування, судом під час розгляду кримінального провадження було правильно зроблено висновок, який кореспондується з висновками в рішенні європейського суду з прав людини від 27.02.2001р. «Лука проти Італії», в якому було визнано порушення п.п.1,3 (d) ст.6 (право на справедливий суд) Європейської конвенції з прав людини, а саме: докази, включно з доказами обвинувачення, зазвичай мають перевірятися під час судового розгляду. Певні особливі обставини утруднюють або взагалі унеможливлюють повторення на відкритому слуханні раніше даних свідчень. У таких випадках ст.6 вимагає тільки того, щоб обвинуваченому було надано відповідну й належну можливість спростувати ці докази бодай під час судового розгляду. Тобто, допит особи під час проведення досудового розслідування відбувається з урахуванням вимог ст.ст.224-227 КПК України, в залежності від статусу субєкта допитуваного. З дослідженого протоколу вбачається, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 фактично були допитані особою, якій відповідні повноваження та проведення такої слідчої дії не надано. Підозрюваним ст.63 Конституції України роз`яснена не була, як не були і роз`яснені решта прав, наданих підозрюваному або свідку. Послугами захисника обвинувачені скористатися не могли в силу проведеного допиту, як і були позбавлені права на допит «невстановленого суб`єкта», який проводив допит.
Крім того, потерпілий ОСОБА_9 зазначив під час досудового і судового розслідування, що завдана шкода йому відшкодована, претензій матеріального характеру до обвинувачених не має, на призначенні суворого покарання не наполягав.
Що стосується твердження прокурора, що не вказано номер кримінального провадження, то це може бути вирішено судом першої інстанції в порядку ст.537 КПК України під час виконання вироку.
Таким чином, на думку колегії суддів, вирок суду має бути залишений без зміни.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 22.01.2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її оголошення, а обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які утримуються під вартою в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: (три підписи)
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2 .