Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа №1007/4379/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» квітня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого: судді - Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Німчук О.В.,

з участю прокурора Остапець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, який народився 03 квітня 1988 року в с. Літки, Броварського району, Київської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, не одруженого, працюючого слюсарем ПАТ «Броварське АТП-13209», м. Бровари, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не засудженої,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився та мешкає в АДРЕСА_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

підсудний по справі ОСОБА_1, за попередньою змовою з підсудним ОСОБА_2 вчинили таємне викрадення чужого майна, за наступних обставин.

Так, 28 березня 2012 року, близько 15 год., ОСОБА_2, разом з ОСОБА_1, на автомобілі НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_1, прибули до с. Соболівки, Броварського району, Київської області, де з тильного боку господарства № 15, що по вул.. Островського, побачили металобрухт.

В подальшому, діючи умисно, ОСОБА_1 вступив у злочинну змову з ОСОБА_2 щодо викрадення вказаного металобрухту. Реалізуючи злочинний умисел до кінця, таємно викрали з вказаного місця брухт чорного металу, що належить ОСОБА_4, вагою 392 кг, вартістю 2,37 грн. за 1 кг, а всього на загальну суму в 929,04 грн. Викрадений ними металобрухт завантажили до автомобіля та з місця вчинення злочину зникли, заподіявши потерпілому матеріальних збитків на суму в 929,04 грн.

Допитані у судовому засіданні підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, викладених в обвинувальному висновку, а також в описовій частині вироку, визнали повністю, факт та обставини злочину підтвердили, у скоєному щиро розкаялися.

Судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин викрадення підсудними чужого майна за попередньою змовою. При цьому зясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також розяснено, що у такому випадку вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Так, підсудний ОСОБА_1 суду показав, що 28 березня 2012 року, близько 15 год. на автомобілі НОМЕР_2, який він на той час керував, разом з ОСОБА_2 проїздили с. Соболівкою, Броварського району, де біля одного з будинків, з тильного боку, помітили металобрухт, який вирішили викрасти. Домовившись між собою, завантажили металобрухт до автомобіля, після чого з місця поїхали. По дорозі до м. Києва були затримані потерпілим.

В скоєному щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Підсудний ОСОБА_2 підтвердив покази підсудного ОСОБА_1, при цьому суду показав, що 28 березня 2012 року, близько 15 год. на автомобілі НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, проїздили с. Соболівкою, Броварського району, де біля одного з будинків, з тильного боку, помітили металобрухт, який вирішили викрасти. Домовившись між собою, завантажили металобрухт до автомобіля, після чого з місця поїхали. По дорозі до м. Києва були затримані потерпілим.

В скоєному щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України на думку суду, є доведеною. Про обставини скоєння ними цього злочину вони послідовно, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні дали покази, які узгоджуються між собою і сумнівів, у своїй достовірності, не викликають.

Суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїми діями вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання підсудним, за вчинення ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, особу підсудних та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд визнає з»явлення зі зізнанням, щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння у розкритті такого, а також добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання підсудних, ні органом досудового слідства, а ні судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд також враховує сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного, що за місцем проживання та роботи він характеризується позитивно (а.с. 96, 97), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 95), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 98), не є особою небезпечною для суспільства, значних наслідків від скоєного не наступило, думку потерпілого, згідно поданої ним заяви, який не має до підсудного претензій матеріального та морального характеру, і просить обрати такому міру покарання, не повязану з позбавленням волі, а тому призначити такій покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового терміну, оскільки, таким чином, буде досягнута мета, передбачена ст. 50 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд також враховує сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного, що за місцем проживання він характеризується посередньо (а.с. 81), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 80), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 82), не є особою небезпечною для суспільства, значних наслідків від скоєного не наступило, думку потерпілого, згідно поданої ним заяви, який не має до підсудного претензій матеріального та морального характеру, і просить обрати такому міру покарання, не повязану з позбавленням волі, а тому призначити такій покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового терміну, оскільки, таким чином, буде досягнута мета, передбачена ст. 50 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, що проходять по справі: металевий брухт, що знаходиться на зберіганні ОСОБА_4 залишити в його законному володінні, користуванні та розпорядженні; автомобіль НОМЕР_3, що знаходиться на площадці тимчасового тримання автотранспорту Броварського МВ повернути власнику ОСОБА_3, в його законне володіння, користування та розпорядження.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання ОСОБА_1 у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Призначити покарання ОСОБА_2 у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України від відбуття призначеного судом покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін в 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України, після набрання вироком законної сили, покласти на засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступні обовязки: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу засудженим до набрання вироком законної сили залишити попередньою у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, що проходять по справі: металевий брухт, що знаходиться на зберіганні ОСОБА_4 залишити в його законному володінні, користуванні та розпорядженні; автомобіль НОМЕР_3, що знаходиться на площадці тимчасового тримання автотранспорту Броварського МВ повернути власнику ОСОБА_3, в його законне володіння, користування та розпорядження.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду, в іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: суддя О.М. Пошкурлат