Справа № 1-17 за 2008 р.
В И Р О К

І М « Я М У К Р А
Ї Н И

7
травня 2008 року

Срібнянський районний
суд Чернігівської області

в складі :
головуючого судді -Цигури Н.А.,

при секретарі - Глушко Н.П.,

з участю прокурора - Панченка
Ю.В.

адвоката
ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Срібне кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Карпилівка
Срібнянського району, Чернігівської області мешканки м. Києва, українки,
громадянки України, пенсіонерки,
одруженої ,маючої середню освіту
, не судимої

по ст. 185
ч.2 КК України

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця і мешканця м. Києва, українця, громадянина України,
працюючого водієм КВК „Рапід” м. Київ,
одруженого, маючого середню
освіту , не судимого

по ст. 185 ч.2 КК України.

В С Т А Н О В И В :

15.12.2007 року
близько 18 години підсудні ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на вантажному автомобілі
марки „Авіа”, реєстраційний НОМЕР_1, що належить КВК „Рапід” м. Київ під
керуванням ОСОБА_4 , проїжджали
через неохоронювану територію недіючої ферми колишнього СВК „Дружба”в с.
Карпирлівка Срібнянського району ,
де ОСОБА_3 помітила
металеві ворота , що лежали
біля груди цегли розібраного приміщення та запропонувала ОСОБА_4
забрати їх з собою з метою реалізації та покриття витрат на придбане пальне для
поїздки в с.Карпилівку
з м.Києва, на що останній погодився .ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зупинили
автомобіль, загрузили двопалі
металеві ворота розміром
3 х 4 м. з приміщення механічної
майстерні, яка належить ОСОБА_2,
мешканцю м. Прилук , на кузов автомобіля
та поїхали до ОСОБА_5 в с.Карпилівку , де
ночували , а під обід
наступного дня виїхали
до м.Києва. Приїхавши в м.Київ , викрадені ворота продали , як
металолом невстановленим особам ,
за що отримали 70 гривень . Крадіжкою
металевих воріт потерпілому ОСОБА_2 завдані матеріальні збитки на суму 861 гривня 84 копійки.

Підсудна ОСОБА_3 у суді пояснила , що вини
по ст. 185 ч.2 КК України не
визнає , проте підтвердила
фактичні обставини справи
про викрадення воріт
, в скоєному
щиро розкаялась , пояснивши
, що
умислу на скоєння крадіжки воріт
вона не мала , а проїжджаючи
по території недіючої ферми в с.Карпилівка Срібнянського району побачила
металеві ворота біля
розібраного приміщення майстерні
і запропонувала ОСОБА_4 забрати їх в кузов
автомобіля , щоб реалізувати
та покрити витрати для
пального , придбаного нею для
поїздки в с.Карпилівку
з м.Києва. На її пропозицію ОСОБА_4 погодився . Вони
загрузили в кузов автомобіля
металеві ворота , поїхали ночувати
до ОСОБА_5, її матері в с.Карпилівку , а
наступного дня виїхали до
м.Києва , де ворота реалізували невідомим особам , отримавши за
них 70 гривень .Вона думала , що ворота нічийні
,не знала , що ворота
комусь належать , а якби
знала , то ніколи
б не брала їх.
Свою вину в пред'явленому обвинуваченні в ході
досудового слідства визнавала
повністю , і відмовилась від
захисника , засвідчивши свою
відмову власноручно , тому що слідчий
пояснив , що захисник їй не
потрібен .В ході досудового слідства вона та ОСОБА_4 пропонували потерпілому відшкодувати
збитки в розмірі 300
гривень , проте останній відмовився , сказавши , що така сума
йому замала для відшкодування збитків.

Підсудний ОСОБА_4
у суді пояснив ,
що вини по
ст. 185 ч .2 КК України не
визнає , проте підтвердив фактичні
обставини викрадення воріт ,
в скоєному щиро
розкаюється та пояснив , що умислу
на скоєння крадіжки
воріт він не
мав , а проїжджаючи
по території недіючої ферми
в с.Карпилівка Срібнянського
районуОСОБА_3 побачила металеві
ворота біля розібраного приміщення майстерні і
запропонувала йому забрати
їх в кузов
автомобіля , щоб
реалізувати та покрити
витрати для пального ,
придбаного нею для поїздки
в с.Карпилівку з
м.Києва, на що він погодився
. Вони
загрузили в кузов
автомобіля металеві ворота
, поїхали ночувати
до ОСОБА_5, матері
ОСОБА_3, в с.Карпилівку , а
наступного дня виїхали
до м. Києва , де ворота реалізували невідомим особам , отримавши за
них 70 гривень .
Він не знав
, що ворота комусь
належать , а якби знав
, то ніколи б
не брав їх
. Свою вину
в пред'явленому обвинуваченні в
ході досудового слідства
визнавав повністю ,
і відмовився від
захисника , засвідчивши свою
відмову власноручно ,
тому що слідчий
пояснив , що

захисник йому
не потрібен. В ході
досудового слідства він та ОСОБА_3
пропонували потерпілому
відшкодувати збитки в розмірі
300 гривень , проте останній відмовився , сказавши , що така сума
йому замала для відшкодування збитків.

Вина підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
скоєному підтверджується
показаннями потерпілого ,свідків .

Потерпілий ОСОБА_2
пояснив у суді , що восени 2007 року він звернувся до заступника голови комісії
з розпаювання майна в с. Карпилівка ОСОБА_6 з проханням продати приміщення ферми та приміщення механічної
майстерні , що було майновим паєм
колишніх членів КСП»Дружба» ,
для розібрання на цеглу .ОСОБА_6 повідомив
, що люди згодні
продати йому пайове
майно , яке було виділене їм, як майновий
пай , в натурі. Приміщення
майстерні він придбав за гроші в сумі 5 000 грн., приміщення ферми за 18 000 грн. Гроші вніс готівкою
бухгалтеру ОСОБА_7 . Після
придбання вказаних приміщень він привіз найманих робітників, які почали
розбирати ці приміщення на будівельні матеріали. На час роботи робітники
проживали в ленінській кімнаті, яка
знаходиться в приміщенні майстерні, а
потім з настанням холодів перейшли
жити в будинок в с. Карпилівка. На вихідні дні робітники їхали додому в м. Прилуки, на час
їх відсутності він просив наглядати за приміщеннями, майном та будматеріалами, які були не вивезені
ОСОБА_8, жителя с. Карпилівки, який проживає поряд з територією ферми. 17.12.2007 року він разом з робітниками після вихідних приїхав в
с. Карпилівку. Підійшовши до приміщення майстерні, він виявив крадіжку двополих металевих воріт
майстерні розмірами 3х4 м., які були виготовлені з листової сталі товщиною 3 мм
та металевого кутника розміром 40 х 40 мм. довжиною 20 м. Перед цим вони валяли цегляні стіни, ворота
також були повалені і лежали поруч на землі.
ОСОБА_8 розповів йому , що
15.12.2007 року в вечірній час він бачив , як ворота вантажили на вантажний автомобіль невідомі особи, які приїздили в
гості до гр. ОСОБА_5в с. Карпилівка . ОСОБА_8
підходив до них, коли вони загрузили ворота , і вони сказали йому , що
ворота придбані ними.
На вказані ворота він знайшов
покупця , який хотів
придбати їх у нього за
1000 гривень , тобто викраденням воріт йому
спричинені матеріальні збитки і
те , що підсудні в ході досудового
слідства пропонували йому
заплатити 300 гривень
в рахунок відшкодування
збитків , його не влаштовувало. З
вартістю воріт згідно
висновку товарознавчого
дослідження погоджується .

Свідок ОСОБА_6
пояснив у суді , що він являється помічником голови комісії пайовиків , колишніх
членів СВК»Дружба» . Як
майнові паї пайовикам
виділено під розпаювання
будівля майстерні та
будівля корівника . Пайовики , всього 42
чоловіки, вирішили продали ці
будівлі , про що дали
оголошення в газету АІР. За
надрукованим оголошенням до нього звернувся ОСОБА_2. За
рішенням проведених зборів пайовиків
приміщення майстерні було продане ОСОБА_2 за 5000 гривень ,
приміщення ферми за
18000 гривень. Гроші ОСОБА_2 готівкою були внесені бухгалтеру
ОСОБА_7 і розподілені між пайовиками
згідно проценту паю пайовика. Після купівлі ОСОБА_2 привіз бригаду робітників, які
розбирали придбані приміщення на будматеріали.

Свідок ОСОБА_8 у
суді пояснив , що він проживає
поруч з територією ферми. В жовтні
2007 року приміщення майстерні та приміщення телятника
викупив ОСОБА_2, житель м. Прилук, який привіз
робітників і вони почали розбирати їх на будматеріали. На вихідні робітники їхали по домівках
, а його ОСОБА_2 просив, щоб він наглядав в ці
дні за приміщеннями. Металеві
ворота, які стояли в приміщенні майстерні, під час розбирання приміщення,
робітники зняли і поклали поруч на землі. 15.12.2007 року близько 18 години він
помітив, що до приміщення кузні під'їхав вантажний автомобіль білого кольору
марки „Авіа”. Він вирішив підійти подивитися , хто то приїхав. Підійшовши , він побачив незнайомого йому чоловіка та жінку,
також разом з ними перебував ОСОБА_9 Побачивши відсутність воріт, ОСОБА_8
зрозумів, що вони їх завантажили в автомобіль і запитав про те, чи вони купили
ворота, на що незнайомий йому чоловік відповів , що ворота вже
їхні.

Свідок ОСОБА_9
у суді пояснив , що він проживає
в м. Києві , а 15.12.2007 року перебував
в гостях у ОСОБА_5 в с.Карпилівка
Срібнянського району , це є його бабуся. Близько 18 години він
ішов до будинку культури .По
дорозі , побачивши біля приміщення майстерні автомобіль з ввімкнутими габаритними вогнями , вирішив підійти підкурити. Коли підійшов , то побачив ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в цей час завантажували в
кузов металеві ворота. Він підкурив і стояв курив біля них. В цей час підійшов
ОСОБА_8, який запитав чи вони купили ворота, на що ОСОБА_4 відповів, що так. Після цього
він разом з ОСОБА_8 пішли з ферми.
Він почув як завівся автомобіль і
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 поїхали в напрямку господарства його бабусі. Наступного дня ОСОБА_4 з ОСОБА_3 поїхали своїм автомобілем в м. Київ.

Свідок
ОСОБА_10 пояснив у суді , що
він є дільничним інспектором в с.Карпилівка
Срібнянського району , що на час огляду
місця події в приміщенні
майстерні передньої стіни не
було. Розмір воріт, металевого
кутника та металу , з
якого вони виготовлені , брав зі
слів потерпілого ОСОБА_2,
мешканців села.

Свідок ОСОБА_11 у суді пояснив , що проводив
досудове слідство по даній кримінальній справі .Обвинуваченим ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 роз»яснював право
на захист , обвинувачені відмовились, про що власноручно зазначили в протоколах,
після закінчення досудового
слідства ознайомлював з матеріалами кримінальної справи.

Свідок ОСОБА_12 у суді пояснила
, що ОСОБА_2 розбирав на будматеріали куплені
ним приміщення ферми та
майстерні і неодноразово брав у сільській раді довідки для
перевезення будматеріалів .

Свідок ОСОБА_13 пояснила у суді , що вона та
інші пайовики продали ОСОБА_2 приміщення майстерні та
ферми , гроші від проданого майна
розділили між пайовиками .

Свідок
ОСОБА_14 у суді пояснила , що згідно пропозиції начальника
Срібнянського РВ УМВС проводила товарознавче
дослідження металевих воріт
за даними , вказаними в пропозиції. Вона давала
консультативний висновок , як
спеціаліст . Згідно висновку вартість
воріт складає 861 гривню 84 копійки.
Правильність прийняття нею
висновку перевіряв керівник
ОСОБА_15, що засвідчив
своїм підписом.

Свідок
ОСОБА_16 пояснив у суді , що підписував пропозицію
для проведення товарознавчого
дослідження вартості викрадених
воріт з приміщення майстерні
на підставі даних , зібраних
дільничим інспектором
міліції ОСОБА_10.

Свідок ОСОБА_17
у суді пояснив , що
він в період з 1983 по 1998 рік
працював головою КСП « Дружба « в с.
Карпилівка . В період з 1987 по 1991
рік за
його вказівкою були виготовлені
та поставлені металічні
ворота на приміщення майстерні
.Ворота були розміром приблизно 3,6 х3 м , виготовлені
з заліза із
днищ причіпів списаних
тракторів , обтягнуті
металевим кутником розміром 50х50 мм .

Крім
того вина ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтверджується:

- протоколом огляду місця події (а.с.
8, із якого вбачається , що в
приміщенні кузні відсутні
двері );

- висновком товарознавчого дослідження (а.с.
23, із якого вбачається , що
вартість металевих воріт згідно даних
, вказаних в пропозиції для проведення
дослідження ,з урахуванням
відсотку зношування складає 861 гривня
84 копійки ) ;

- протоколом затримання транспортного
засобу (а.с. 19 ) ;

- речовими доказами (а.с.
25 ) .

Суд вважає , що органи досудового слідства правильно кваліфікували

дії підсудної
ОСОБА_3 по ст. 185 ч.2 КК України , як умисні дії , які виразились в таємному
викраденні чужого майна (крадіжка ) , вчинена за попередньою змовою групою осіб , що знайшло своє підтвердження в суді ;

дії
підсудного ОСОБА_4 по ст. 185 ч.2 КК України , як умисні дії , які виразились в таємному
викраденні чужого майна (крадіжка ) , вчинена за попередньою змовою групою осіб , що знайшло своє підтвердження в суді .

При розгляді справи в суді не
було встановлено порушення права
на захист підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , так як із
матеріалів справи вбачається, що
після роз»яснення ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 прав , передбачених статтями
21 , 43-47 КПК України , ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 відмовилися від послуг захисника , власноручно
зазначивши про це у протоколі
роз»яснення прав обвинуваченому , протоколі з зазначенням мотивів
відмови від захисника ОСОБА_3 ( а.с.
34,35) , ОСОБА_4 ( а.с. 46,47) . Доводи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те ,що
слідчий примусив їх
відмовитися від захисника ,
спростовуються також поясненнями
слідчого ОСОБА_11 в суді .Будь-яких
даних у справі про те , що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявляли
клопотання про призначення захисника немає.

Стосовно вартості
воріт згідно товарознавчого дослідження 861 гривня
84 копійки суд рахує , що
така вартість встановлена
органом досудового слідства
належним шляхом , оскільки вихідні
дані воріт брались із
показань потерпілого , інші свідки також
називали приблизно такі ж їх
дані , самих воріт
на проведення дослідження
представити неможливо за їх
відсутністю . З вартістю воріт
за товарознавчим
дослідженням погоджувались при ознайомленні з
матеріалами справи ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 , ніяких клопотань не
заявляли. .При складенні протоколу
усної зави про злочин 18.12.2007 року потерпілий
приблизно вказує їх вартість
800 гривень ( а.с.6) , що підтверджено висновком товарознавчого дослідження від 8.01.2008 року
( а.с.23).

Доводи підсудних
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про невиконання
вимог ст. 218-220 КПК України
слідчим щодо того , що їх не
ознайомили з постановою про порушення кримінальної справи від 25.01.2008 року і вони не знали , що справа порушена
, спростовуються їх же власноручними
записами про її
отримання та підписами на
зворотньому боці цієї
постанови .

Враховуючи , що
ОСОБА_3 щиро розкаялася , вперше притягується до кримінальної відповідальності ,
пропонувала потерпілому
відшкодувати завдані збитки , суд визнає як обставини , що пом”якшують покарання
, обставин , що обтяжують покарання ,
в ході судового розгляду не встановлено . Як особа , по місцю
проживання ОСОБА_3 характеризується
позитивно , то суд приходить до висновку
, що за наявності наведених підстав , з урахуванням особи винної , їй слід призначити покарання у виді
позбавлення волі , але приймає рішення про звільнення від відбування покарання з
випробуванням , з встановленням
іспитового строку.

Враховуючи , що ОСОБА_4 щиро
розкаявся , вперше
притягується до кримінальної
відповідальності , пропонував
потерпілому відшкодувати завдані
збитки , суд визнає як обставини
, що пом”якшують покарання , обставин ,
що обтяжують покарання , в
ході судового розгляду не встановлено . Як особа , по місцю
проживання та роботи ОСОБА_4
характеризується позитивно , то
суд приходить до висновку , що за
наявності наведених підстав , з урахуванням особи винного , йому слід призначити покарання у виді
обмеження волі , але приймає рішення про звільнення від відбування покарання з
випробуванням , з встановленням
іспитового строку.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати
винною по ст. 185 ч.2 КК України та
призначити один рік позбавлення волі.

Згідно
ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком один рік .

На підставі ст.76 КК України на
ОСОБА_3 покласти обов”язки :

1)
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально - виконавчої системи

2)
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця
проживання .

Запобіжний захід
ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу залишити
попереднім - підписку про невиїзд.

ОСОБА_4
визнати винним по ст. 185
ч.2 КК України та призначити один рік обмеження волі.

Згідно
ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком один рік
.

На підставі ст.76 КК України на
ОСОБА_4 покласти обов”язки :

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання
без дозволу органу кримінально - виконавчої системи

2) повідомляти органи кримінально - виконавчої системи
про зміну місця проживання і роботи.

Запобіжний захід
ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити
попереднім - підписку про невиїзд.

Речові докази :

що перебувають під
зберігальною розпискою у ОСОБА_18
-автомобіль «Авіа» НОМЕР_1 передати власнику
ЗАТ Київській виробничій компанії
« Рапід».

На вирок може бути подано апеляцію до Чернігівського
апеляційного суду через Срібнянський районний суд на протязі 15 діб, а
засудженими з моменту вручення копії
вироку.

СУДДЯ : підпис

Вірно: суддя Н.А.Цигура

Д
О В І Д К А

Вирок станом на
15 травня 2008 року не оскаржений , законної сили не набрав.

Суддя Н.А.Цигури