Справа № 1-111/2011 рік
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2011 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря - Пасічника М.М.,

з участю прокурора - Площанської H.A.

та захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в приміщенні житлового будинку гр. ОСОБА_2 в с.Сенечів Долинського району Івано-Франківської області справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, інваліда 1-ої групи, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, несудимого,

за ст. 259 ч.1 КК України,-

встановив:

ОСОБА_2 завідомо неправдиво повідомив про підготовку вибуху, що загрожувало загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками.

Злочин вчинено за таких обставин.

26 січня 2011 року о 19.33 год. ОСОБА_2, перебуваючи у власному будинку в с.Сенечів Долинського району Івано-Франківської області, по мобільному телефону своєї співжительки ОСОБА_3 марки «Самсунг Е 1150» № НОМЕР_1 зателефонував в чергову частину на спецлінію «102» головного управління МВС України, що розміщено в м.Київ по вул. Володимирській, 15 та повідомив черговому головного управління завідомо неправдиву інформацію про підготовку вибуху на станціях Київського метрополітену із загрозою загибелі людей та іншими тяжкими наслідками.

Підсудний ОСОБА_2 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину та пояснив, що 26.01.2011 року, будучи вдома, біля 19.20 год. він побачив по телевізору теракти в аеропорту «Домодедово» в м.Москві та переживаючи за своїх дітей, які проживають в м.Львові, вирішив їм подзвонити, щоб дізнатись, чи з ними все нормально. Він взяв мобільний телефон своєї співмешканки ОСОБА_3 з сім-картою оператора «Київстар» № НОМЕР_1, набрав номер телефону, але на той момент на сім-карті не було коштів і його це сильно розлютило. Він намагався зателефонувати до оператора мобільного зв'язку «Київстар», щоб той поповнив йому рахунок, але йому це не вдалося. Так як він не міг додзвонитись до оператора, то набирав будь-які цифрові комбінації і в цей час в трубці телефона почув чоловічий голос та сказав, що «метро заміновано». Прямого умислу на здійснення своєї погрози у нього не було і він не мав фізичної можливості здійснити свої погрози, так як є інвалідом 1-ої групи, пересувається на інвалідному візку і за межі будинку не виходить. Оскільки він повністю визнає свою вину, просить суд не допитувати свідків по даній справі, розуміє, що в разі оскарження вироку суду він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

За клопотанням підсудного було визнано недоцільним дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оцінивши всі здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_2 в завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, що загрожувало

загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 259 ч.1 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття кримінальної справи та звільнення підсудного від кримінальної відповідальності в зв'язку з дійовим каяттям, оскільки ОСОБА_2 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, у вчиненому щиро розкаявся, активно допомагав слідству у розкритті злочину, а тому є всі підстави для незастосування щодо нього заходів кримінального покарання.

Підсудний ОСОБА_2 підтримав дане клопотання, просив кримінальну справу відносно нього закрити.

Прокурор не заперечила щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали

справи, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_1 підлягає до задоволення і кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ст. 259 ч.І КК України слід закрити, звільнивши підсудного від кримінальної відповідальності в зв'язку з дійовим каяттям, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, після вчинення злочину щиро розкаявся, активно допомагав слідству у розкритті злочину, є інвалідом 1-ої групи, злочином матеріальної шкоди не завдано.

За таких обставин кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ст. 259 ч.1 КК України слід закрити за дійовим каяттям, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Питання речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, ст. 45 КК України, керуючись ст.ст. 7- 1, 282 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності в зв'язку з дійовим каяттям, а кримінальну справу про обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ст. 259 ч.1 КК України, закрити на підставі ст. 45 КК України.

Речові докази (том 1, а.с. 160-165): мобільний телефон «Самсунг Е 1150» № НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Київстар» № НОМЕР_1 - повернути власниці ОСОБА_3.

Апеляція на постанову може бути подана протягом семи діб з дня її проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: