Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/163/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000065 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 на вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати в сумі 1722 (одна тисяча сімсот двадцять дві) грн.

Вирішено долю речових доказів по справі.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_11 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого за таких обставин.

Так, 03.07.2014 року близько 13.00 години, обвинувачений ОСОБА_11 , будучи учасником дорожнього руху, в порушення ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем марки «BMW-525D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності та рухався зі швидкістю 100 км/год. по автодорозі Новоархангельськ Новомиргород, у напрямку м. Новомиргород Кіровоградської області. На відстані 0,7 кілометра від міста Новоархангельськ Кіровоградської області, ОСОБА_11 грубо порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а саме вимоги ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої водій зобов`язаний створювати безпечні умови для дорожнього руху та п.п.2.3 «б», 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, у порушення яких неуважно стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху транспортного засобу та не дотримався безпечного інтервалу під час зустрічного роз`їзду з автомобілем марки «Москвич-АЗЛК», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався по зустрічній смузі автодороги, та маючи технічну можливість уникнути виїзду автомобіля за межі проїзної частини автодороги і тим самим уникнути зіткнення, не врахувавши дорожню обстановку, втратив керованість своїм автомобілем, що призвело до його виїзду за межі проїзної частини автодороги з подальшим наїздом на дерево.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «BMW-525D» ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась на передньому правому пасажирському сидінні, спричинено тілесні ушкодження у вигляді комбінованої полі-травми, відкритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку та уламковим переломом кісток склепіння та основи черева, закритої тупої травми грудної клітини та живота з множинними переломами ребер справа та зліва з ушкодженням плеври, правої та лівої легень, розриву серця і печінки, які в сукупності мають ознаки тяжких, як небезпечні для життя, і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Іншому пасажиру цього автомобіля ОСОБА_9 , який знаходився на задньому пасажирському сидінні за місцем водія, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричинено легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я у вигляді чотирьох ран в середній третині правого стегна та численних осаджень тулуба і кінцівок.

У своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20.11.2014 року, яким ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Свої доводи мотивує тим, що районний суд не в повній мірі врахував те, що внаслідок ДТП загинула близька ОСОБА_11 людина, а саме його цивільна дружина ОСОБА_12 , з якою вони на протязі останнього року проживали у цивільному шлюбі та збиралися укласти законний шлюб. Внаслідок тяжкої втрати обвинувачений весь час перебуває у стані депресії, горя, його постійно турбує почуття незворотної втрати, що приносить йому моральних та фізичних страждань, що свідчить про те, що призначене йому покарання за своїм видом занадто суворе.

Мати загиблої ОСОБА_13 та її рідна сестра ОСОБА_14 , ще на стадії досудового розслідування подали заяви про відмову бути потерпілими у кримінальному провадженні у зв`язку з тим, що вони будь-яких претензій матеріального і морального характеру, у зв`язку з втратою рідної людини, до ОСОБА_11 не мають. Вказує і на те, що судом першої інстанції при цьому не враховано, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, як пом`якшуюча покарання обставина - добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Також, захисник просить врахувати і те, що з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, сам прокурор у судових дебатах просив суд призначити ОСОБА_11 покарання із застосуванням ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

У зміненій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні також проситьвказаний вирок суду стосовно ОСОБА_11 змінити в частині призначеного покарання та застосувати до нього ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного районним судом покарання та встановивши іспитовий строк на 3 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. У решті вирок суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою змінену апеляційну скаргу та частково підтримав задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свою апеляцію та змінену апеляцію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають задоволенню частково, а вирок суду зміні, з таких підстав.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами під час судового розгляду, у зв`язку з чим вони судом не перевірялися під час судового слідства, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

За такої процесуальної позиції сторін, суд першої інстанції, провівши судове слідство у відповідності до вимог процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_11 вчинивпорушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а тому правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_11 покарання правильно враховано те, що він вчинив необережний тяжкий злочин, обставини, які пом`якшують покарання - його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також у повній мірі врахував і дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та колишньої роботи характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, а тому обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, яке відповідно до санкції ч.2 ст. 286 КК України є мінімальним покаранням.

Крім того, відповідним чином врахувавши і те, що обвинувачений вчинив даний злочин в стані алкогольного сп`яніння, районний суд обґрунтовано застосував до нього і додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Тому, доводи апеляції захисника обвинуваченого в цій частині задоволенню не підлягають.

Проте колегія суддів вважає, що районний суд у достатній мірі не врахував фактичні обставини даної справи, а саме те, що внаслідок ДТП загинула близька ОСОБА_11 людина, його цивільна дружина ОСОБА_12 , з якою вони перебували у близьких стосунках та збиралися укласти законний шлюб, а також, що мати загиблої ОСОБА_13 та її рідна сестра ОСОБА_14 ще на стадії досудового слідства подали заяви з яких вбачається, що вони будь-яких претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_11 не мають, оскільки останній добровільно відшкодував завдані збитки та не наполягали на його суворому покаранні, а тому за вказаних обставин справи суд першої інстанції помилково дійшов висновку про не можливість його виправлення без ізоляції від суспільства та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню доводи апеляційних скарг прокурора та захисника в частині призначення ОСОБА_11 покарання із застосуванням до нього ст. 75 КК України, однак вважає необхідним задовольнити їх частково, звільнивши обвинуваченого від відбування тільки основного покарання призначеного за вироком районного суду у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

При цьому колегія суддів вважає необхідним встановити ОСОБА_11 максимальний іспитовий строк, передбачений ч.4 ст. 75 КК України, тобто тривалістю на 3 роки, з урахуванням тяжких насідків від злочину, а саме смерті ОСОБА_12 , з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

За вказаних обставин справи апеляцію захисника та змінену апеляцію прокурора слід задовольнити частково, а вказаний вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_11 змінити
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 та змінену апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково, а вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_11 - змінити.
ОСОБА_11 вважати засудженим за ч.2 ст. 286 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_11 у період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Обвинуваченого ОСОБА_11 звільнити з-під варти негайно в залі суду.

У решті даний вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2 .