Справа № 588/755/15-к
№ провадження 1-кп/588/89/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянці кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець Сумської області, громадянина України, не одруженого, освіта повна середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 23.09.2013 року, перебуваючи вдома у ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де разом вживали спиртні напої, вирішив зателефонувати своїй матері та попросив у ОСОБА_6 його мобільний телефон «Самсунг GЕ-Е 1081Т», на що останній погодився, оскільки довіряв ОСОБА_4 . Але здійснивши дзвінок ОСОБА_4 , маючи корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, який виник раптово, шляхом обману та зловживання довірою, обернув отриманий мобільний телефон «Самсунг GЕ-Е 1081Т» на свою користь, поклавши його у свою кишеню, не маючи на меті повернути його потерпілому та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, продавши ОСОБА_7 за 10 гривень. Відповідно до висновку товарознавчої експертизи №411 від 10.10.2013 року, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнових збитків на загальну суму 158,40 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, показав, що з потерпілим ОСОБА_6 перебував у дружніх стосунках, жили по сусідству. Два роки тому обвинувачений попередньо, вживши алкогольні напої, разом зі знайомою ОСОБА_8 в обідній час зайшли до ОСОБА_6 додому, де продовжили вживати алкогольні напої. Через деяких час обвинувачений попросив телефон ОСОБА_6 для того, щоб зателефонувати з нього своїй матері. Для здійснення дзвінка обвинувачений вийшов з квартири потерпілого до коридору. Після того як здійснив телефонну розмову, вирішив повернутись до квартири потерпілого, але двері вже були замкнуті, у зв`язку з чим обвинувачений вирішив привласнити телефон, поклавши його до власної кишені. У цей же день ОСОБА_4 продав телефон за 10 грн. особі, яка відома обвинуваченому як така, що скуповує різні речі. Отриманими коштами розпорядився, купивши хліб. Після цього пішов у парк, де зустрів спільного з потерпілим знайомого на ім`я ОСОБА_9 , який спитав про телефон ОСОБА_6 , на що обвинувачений відповів, що він забрав телефон потерпілого і продав. У цей же день обвинувачений повернув телефон потерпілому, який до цього моменту вже звернувся до міліції з приводу викрадення його телефону. Обвинувачений вказав, що щиро розкаюється, з потерпілим вони примирились, просив суворо не карати.

Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також матеріалів, що стосуються вирішення питання щодо процесуальних витрат.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_4 , у вчиненому доведеною повністю.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у заволодінні мобільним телефоном «Самсунг GЕ-Е 1081Т», належного ОСОБА_6 , шляхом обману та зловживання довірою, суд кваліфікує за частиною 1 статті 190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який належить до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який вину свою визнав, раніше не судимий, не одружений, самостійно виховує сина ОСОБА_4 , 1993 року народження, не працює, є особою працездатного віку, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Як пом`якшуючі вину обставини суд відповідно до статті 66 КК України вважає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не установлено.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, та те, що обвинувачений вчинив злочин вперше, завдана шкода є незначною, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому найбільш м`яке покарання, що передбачено санкцією частини 1 статті 190 КК України у вигляді штрафу, яке на переконання суду буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Речові докази відсутні. Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 244,5 грн. слід стягнути з обвинуваченого. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання судом не установлено.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 510 (п`ятсот десяти) гривень штрафу.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 244 (двісті сорок чотири) грн. 50 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1