У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого
- судді

Синявського О.Г.,

суддів

Коротких О.А. і Нікітіна Ю.І.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 10 квітня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого
ОСОБА_1 на вирок Рубежанського міського суду Луганської області від 9 жовтня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
громадянина України,

раніше судимого, останній раз 9.10.2003
р. за

ст.15, ч.2 ст.185 КК України з
застосуванням ст.71 КК України на 4
роки позбавлення волі, звільненого 14.04.2006
р. умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 24 дня,

засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі,
а на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначено до
відбування 6 років позбавлення волі.

В апеляційному порядку справа не
переглядалась.

ОСОБА_1 визнано судом винним і
засуджено за те, що він 8 червня 2006 року, перебуваючи за місцем свого
проживання по АДРЕСА_1, вчинив розбійний напад на ОСОБА_2, під час якого
відкрито заволодів майном потерпілого на загальну суму 210 грн.

У касаційній скарзі засуджений
порушує питання про скасування постановленого щодо нього вироку і направлення
справи на новий судовий розгляд. Свою вимогу мотивує неповнотою, однобічністю,
необ'єктивністю досудового і судового слідства. Крім того, посилається на
порушення його права на захист в апеляційному суді, оскільки йому безпідставно
відмовлено у прийнятті апеляції.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, перевіривши матеріали кримінальної справи та,
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для
внесення справи на касаційний розгляд з метою її перегляду.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його
засуджено, підтверджена сукупністю зібраних у справі, вірно оцінених та
обґрунтовано покладених судом в основу вироку доказів. Як убачається з
матеріалів справи, судове слідство у ній проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального
закону і таких порушень цього закону, які були б істотними, і тягли за собою
скасування судових рішень, у справі не допущено.

Висновки суду про винність ОСОБА_1
в інкримінованому йому злочині відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються
наведеними у вироку доказами, а саме: послідовними і детальними показаннями на
досудовому слідстві і в суді потерпілого ОСОБА_2 про обставини нападу на нього
саме ОСОБА_1, а не іншими особами; показаннями
свідка ОСОБА_4 про те, що засуджений наносив побої потерпілому у його
присутності, показаннями свідка ОСОБА_3, якому ОСОБА_1 продав мобільний телефон
ОСОБА_2, протоколами відповідних слідчих дій.

Ці та інші наведені у вироку суду
докази переконливо свідчать про те, що саме ОСОБА_1 вчинив розбійний напад на
ОСОБА_2, а доводи у скарзі про однобічність, неповноту і необ'єктивність
дослідження обставин справи є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що
слідчими органами й судом досліджені всі обставини, з'ясування яких могло мати
істотне значення для правильного її вирішення. Проявів упередженості щодо
ОСОБА_1, як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду,
перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Вважати, що судом неправильно
застосований кримінальний закон, чи що призначене ОСОБА_1у покарання не відповідає ступеню
тяжкості вчиненого злочину і його особі, немає підстав.

Також не заслуговують на увагу й
посилання засудженого на порушення його права на захист в апеляційному суді,
оскільки матеріали справи свідчать про те, що він подав свою апеляцію 25 жовтня
2006 року, тобто з пропуском строку на подачу апеляції (а. с. 174).

Не вбачаючи передбачених ст. 398
КПК України підстав для скасування або зміни судових рішень щодо ОСОБА_1 та
керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і:

Синявського О.Г. Коротких О.А. Нікітін Ю.І.