Справа № 459/4313/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/776/14 Доповідач : ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2014 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:
Головуючого-судді : - ОСОБА_2
суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі : - ОСОБА_5
з участю прокурора : - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 14 жовтня 2014 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з неповною середньою освітою, раніше судимого: 01.03.2011 року Червоноградським міським судом за ст. ст. 309 ч. 1, 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком у 3 роки, яке відбув, -
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки 1 місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з моменту фактичного затримання 17.09.2014 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.
По справі вирішено питання речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_7 в один із днів вересня місяця 2014 року, в обідній час, знаходячись у підвальному приміщенні першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , шляхом злому навісного замка проник в належну ОСОБА_8 кладову, звідки таємно викрав належний останньому велосипед, марки «Ардіс», після чого з викраденим з місця вчинення злочину втік.
Цього ж дня ОСОБА_7 , в обідній час, знаходячись у підвальному приміщенні другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , шляхом злому навісного замка проник в належну ОСОБА_9 кладову, звідки таємно викрав належні останньому велосипед, марки «Legend», рибацькі знаряддя, ножний насос, водостійкі костюми у кількості 2 штуки, після чого з викраденим з місця вчинення злочину втік.
На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити йому покарання. Мотивує це тим, що хворіє (після операції по видаленню жовчного міхура), самовільно з`явився у райвідділ міліції та зізнався у скоєнні злочинів, відшкодував завдані збитки потерпілим.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю та пояснив, що, оскільки ніде не працював, дійсно в один із днів вересня місяця 2014 року, в обідній час, проник у дві кладові у підвальних приміщеннях з метою заволодіння металом, який у подальшому мав намір здати, щоб отримати гроші. На сьогодні викрадене повернуто потерпілим. В учиненому щиро розкаявся, просить його суворо не карати.
У судовому засіданні в суді першої інстанції учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За таких обставин колегія суддів вважає, що їм правильно роз`яснено зміст та вимоги ч.3 ст. 349 КК України, щодо оскарження зазначених обставин.
Аналізуючи докази в їх сукупності, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що вина ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, доведена повністю та вірно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом першої інстанції враховано тяжкість учинених злочинів, що є тяжкими, особу обвинуваченого, який є людиною молодого віку, неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не знаходиться, має судимість, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданих збитків та відсутність претензій з боку потерпілих, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує на те, що судом не враховано при призначенні покарання його особу, що він молодого віку, хворіє, після операції, щире каяття та виніс йому занадто суворий вирок.
Однак такі доводи апелянта колегія суддів вважає спростованими, оскільки вони враховані судом першої інстанції при постановленні вироку та наведені вище і являються такими ж як зазначає апелянт.
Все це свідчить про те, що призначене покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів є справедливим, відповідає вимогам ст. 65 КК України і немає підстав змінювати його.
За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 14 жовтня 2014 року, є законним, обґрунтованим та постановлений відповідно до вимог чинного законодавства.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 14 жовтня 2014 року щодо нього без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а обвинуваченим в цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4