Справа № 461/5972/15-к
Провадження № 1-кс/461/3303/15
У Х В А Л А
в с т а н о в и в:
В обґрунтування скарги покликається на те, що із оскаржуваною постановою не згідний, оскільки досудове слідство по матеріалах досудового розслідування проведено не об`єктивно, не в повному обсязі, з грубим порушенням вимог ст.2 КПК України. Стверджує, що слідчий ОСОБА_5 взагалі не проводив розслідування по матеріалах кримінального провадження та не провів жодної слідчої дії, як і не провів розшукових заходів, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення і притягнення винних осіб до відповідальності. Таким чином, на його думку, слідчий ОСОБА_5 грубо порушив вимоги статей 91, 92, 98, 99, 100 КПК України, оскільки не дослідив обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та не оглянув добровільно ним наданий договір від 18.02.2005 року «Про попередні умови суборенди приміщень з подальшим викупом шляхом приватизації» та додатки до нього. Крім того, по змісту документів не проведені процесуальні слідчі дії, зокрема: не допитаний він, як потерпілий, а також свідки: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , не призначені і не проведені відповідні експертизи, а також інші слідчі дії, які підтверджують вину вказаних осіб у вчиненні відносно нього кримінального правопорушення. За наведених обставин просить скаргу задоволити.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 скаргу підтримав, дав пояснення, аналогічні доводам, викладеним в скарзі. Просить скаргу задоволити.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Пояснив, що всі слідчі дії були проведені слідчим СВ Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_10 , який, відповідно до постанови першого заступника начальника відділу-начальника СВ Галицького РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_11 був призначений старшим групи та саме йому було доручено керувати діями інших слідчих, а також слідчі дії були проведені самим прокурором ОСОБА_3 .
Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. Однак, суд дійшов висновку продовжувати розгляд скарги у відсутності слідчого, який не з`явився в судове засідання, оскільки КПК України не визначає явку слідчого при розгляді даної скарги обов`язковою.
Заслухавши доводи скаржника, пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Під час судового розгляду скарги встановлено, що згідно заяви ОСОБА_4 , яка надійшла 29.11.2012 року у Галицький РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, 18.02.2005 року невідомі особи, перебуваючи у приміщенні ПП «Ріелторське бюро «Маклер», що на вул. Словацького, 5 у м. Львові, шахрайським способом заволоділи його майном, а саме грошовими коштами у сумі 30 000 доларів США.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11.06.2013 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження відмовлено.
За результатами апеляційного перегляду, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.03.2013 року скасовано оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження від 14.03.2013 року, а матеріали повернуто СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області для додаткової перевірки.
Втретє, приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення слідчий виходив з того, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено достатній обсяг слідчих дій, за результатами яких не здобуто жодних об`єктивних даних, які б підтвердили доводи ОСОБА_4 про шахрайське заволодіння ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_7 , а також ФОП ОСОБА_13 його коштами, а тому у їх діях відсутні ознаки складу будь-якого кримінального правопорушення, у тому числі, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
Такий висновок органу досудового розслідування підтверджується показаннями допитаного у якості свідка колишнього працівника ПП «Ріелторське бюро «Маклер» ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_8 , свідка ФОП ОСОБА_7 , показаннями одночасно допитаних потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_7 , які підтвердили покази, надані до проведення одночасного допиту, а також ствердили, що саме ОСОБА_4 неодноразово приходив за їх місцем роботи та шантажував тим, що буде писати скарги у правоохоронні та контролюючі органи, якщо йому не заплатять. Свої вимоги мотивував тим, що уже старий і не має за що жити.
У той же час, ОСОБА_4 під час допитів постійно плутав свої покази, заявляючи що винні йому то 30 000 доларів США, то 35 000 доларів США та заявляв, що він був засновником ДП «Лабораторія харчування Львівської області», засновником якого насправді є Львівська обласна рада.
Відсутність складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_7 , а також ФОП ОСОБА_13 підтверджується також інформацією, наданою ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого ОСОБА_12 після перетину державного кордону України у 2008 році на територію України не поверталась, як і не поверталась після перетину 21.08.2014 року кордону України ОСОБА_13 .
Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що саме зі згоди директора ДП «Лабораторія харчування Львівської області» ОСОБА_4 приміщення за адресою: АДРЕСА_1 приватизовано ФОП ОСОБА_13 на підставі договору від 15.04.2010 року, укладеного між нею та Управлінням комунальної власності Львівської міської ради, що об`єктивно підтверджується зібраними доказами у їх сукупності, зокрема: інформацією, наданою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» щодо власників нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ; інформацією з Управління комунальної власності Львівської міської ради щодо договорів, укладених стосовно нерухомого майна; інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ; інформацією із Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківськ ГУ Міндоходів у Івано-Франківській області.
Таким чином, доводи скаржника ОСОБА_4 про те, що слідчим ОСОБА_5 взагалі не проведено розслідування по матеріалам кримінального провадження та не виконано жодної слідчої дії, як і не проведено розшукових заходів, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.
Так, зібраний органом досудового розслідування обсяг матеріалів кримінального провадження спростовує доводи скаржника ОСОБА_4 про необхідність проведення відповідних експертиз, а також інших слідчих дій, які підтверджують вину ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_7 , а також ФОП ОСОБА_13 у вчиненні злочину відносно нього.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Слідчий суддя зазначає, що скаржник ОСОБА_4 , мотивуючи неповноту та необ`єктивність проведеного досудового розслідування не вказує, які на його погляд, відповідні експертизи повинні бути призначені та проведені у даному кримінальному провадженні, які б підтвердили вину вказаних осіб у вчиненні злочину.
З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що у скарзі не наведено переконливих доводів, які б стверджували про те, що шляхом призначення експертизи, яка скаржником чітко не визначена та не вмотивована, чи огляду договору «Про попередні умови суборенди приміщень з подальшим викупом шляхом приватизації» від 18.02.2005 року та додатків до нього, будуть встановлені достатні дані, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Зважаючи на те, що в ході розгляду скарги не знайшов свого підтвердження факт порушення органом досудового розслідування вимог КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінальної справи, тому немає підстав і для задоволення вимоги, яка міститься у п.2 прохальної частини скарги, відтак слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги належить відмовити.
Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1