23.07.2015 Єдиний унікальний номер 205/2734/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2015 року Ленінський районній суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000209 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Перещепино Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, виховуючого трьох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової частини п/п НОМЕР_1 , старшого стрільця стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти, у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , розташованій по АДРЕСА_1 , у військовому званні «старший солдат» на посаді старшого стрільця стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти, 27 липня 2014 року, близько 09.00, самовільно залишив військову частину без поважних причин та продовжував не з`являтись на службу без поважних причин до 12 березня 2015 року, тобто тривалістю понад місяць.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 407 ч. 3 КК України як самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад місяць.

У кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості від 27 березня 2015 року, відповідно до умов якої, ОСОБА_4 визначено покарання за ст. 407 ч. 3 КК України у вигляді двох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в один рік на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Дослідивши матеріали судового провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за можливе затвердити укладену угоду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено в судовому засіданні, укладення угоди сторонами є добровільним, заснованим на можливості виконання обвинуваченим взятих на себе обов`язків та здійснено з дотриманням вимог ст.ст. 469-470, 472 КПК України.

Обставин, передбачених ст. 474 КПК України, які були б перешкодою для затвердження угоди про визнання винуватості, не встановлено.

Визначене покарання відповідає ступеню суспільної небезпеки, обставинам вчиненого діяння, яке не є тяжким, та особі обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, виразив щире каяття у скоєному.

Наслідки укладення угоди, в тому числі щодо обмеження права оскарження вироку, передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 474-475 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, укладену 27 березня 2015 року між прокурором та обвинуваченим.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину, своєю поведінкою виправдає надану йому довіру та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п.п. 3-4 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1