Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 20.06.2015. Забезпечено надання загального доступу: 26.06.2015.
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
Справа № 1/2609/607/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2012 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі : головуючого - судді Москалюка В.М.

при секретарі Полятевич Ю.М., Ахметовій Л.Е.,

з участю прокурора Шевлякова Д.В., Голомши М.Я.,

захисників Волошина К.М., Михайлової Г.Д.,

Михайлова Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку, перебуваючого на військовій службі на посаді начальника відділу списання надлишкового військового майна Центру обліку надлишкового та списаного військового майна Збройних Сил України, за військовим званням «підполковник», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

З 27 вересня 2011 року, відповідно до наказу Міністра оборони України №1065, підполковник ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді начальника відділу списання надлишкового військового майна (та використання продуктів утилізації) Центру обліку надлишкового та списаного військового майна Збройних Сил України (далі - Центр), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ст.ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, ст. 6 Положення про відділ списання надлишкового військового майна Центру обліку надлишкового та списаного військового майна, а також своєї посадової інструкції, підполковник ОСОБА_1 , окрім іншого, відповідальний за виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, за додержання принципів соціальної справедливості, законне і вірне оформлення документів, пов`язаних зі списанням надлишкового військового майна, своєчасне відпрацювання нормативних та поточних документів по його списанню, шляхом надання вказівок та розпоряджень підлеглому йому особовому складу організовує розробку проектів договорів та нарядів та видачу їх представникам суб`єктів господарської діяльності для отримання ними брухту із вмістом дорогоцінних металів, що утворились внаслідок розукомплектування військової техніки та іншого майна для подальшої переробки, за допомогою своїх підлеглих організовує роботу по підготовці пропозицій до проектів договорів та зобов`язаний займатися правовим вихованням підлеглих, встановлювати у військовій частині такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, запобігання надзвичайним подіям і злочинам серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Таким чином, ОСОБА_1 постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, у зв`язку з чим є військовою службовою особою.

Одним з видів діяльності Центру являється організація переробки сировини, що утворюється в наслідок розбирання військового майна, з вмістом дорогоцінних металів. У зв`язку з цим, на ОСОБА_1 , як на начальника відділу покладається обов`язок видачі розпоряджень своїм підлеглим щодо контролю за рухом, а також наявністю майна Збройних сил України з вмістом дорогоцінних металів, яке підлягає утилізації, підготування проектів договорів з підприємствами, що виявили бажання переробляти указану сировину для вилучення із неї дорогоцінних металів, та готувати документи для передачі зазначеної сировини переробнику. Таким чином ОСОБА_1 безпосередньо відповідав за передачу указаного військового майна на підприємства по переробці сировини з вмістом дорогоцінних металів.

24 травня 2011 року на виконання покладених на Центр зазначених обов`язків по організації переробки сировини з вмістом дорогоцінних металів між Центром та підприємством по переробці сировини з вмістом дорогоцінних металів - Південним державним науково-виробничим центром «Прогрес»(далі - ДП «Прогрес») було укладеного договір № 181/5/4 ДГМ про здачу на переробку брухту і відходів із вмістом дорогоцінних металів відповідно до умов якого Міністерство оборони України у особі Центру зобов`язується передавати ДП "Прогрес" брухт (відходи) дорогоцінних металів, а ДП "Прогрес" зобов`язується своєчасно приймати від Міністерства оборони України сировину, переробляти її і оплачувати вартість дорогоцінних металів і ліквідних супутніх матеріалів, які в ній містяться. З метою його виконання у грудні 2011 року представником ДП "Прогрес" ОСОБА_2 до канцелярії Центру було подано списки елементів з вмістом дорогоцінних металів, Львівського авіаційно-ремонтного заводу, які підлягають утилізації. В подальшому подані ОСОБА_2 зазначені списки в порядку вимог наказу МО України № 400 віл 11 листопада 1998 «Про затвердження інструкції з діловодства у Збройні Сили України`були направлені начальнику Центру ОСОБА_3 для організації їх опрацювання. У свою чергу ОСОБА_4 після ознайомлення зі змістом документів розподілив їх для опрацювання, а саме: підготовки проекту додаткової угоди до зазначеного договору № 181/5/4ДГМ та наряду на видачу майна яке зазначене у вказаних списках керівнику відділу списання надлишкового військового майна (та використання продуктів утилізації) Центру ОСОБА_1 , зробивши на них відповідну помітку.

Виконуючи зазначені організаційно-розпорядчі функції, ОСОБА_1 усвідомлюючи що від його дій залежить термін та повнота виконання зазначених угод вирішив стати на злочинний шлях та використати покладені на нього повноваження для отримання незаконної винагороди.

Так, 24 січня 2012 року ОСОБА_1 , реалізуючи свій злочинний задум направлений на отримання хабара, використовуючи для цього надані йому зазначеними керівними документами повноваження, які надавали йому можливість впливати на процедуру оформлення вказаних документів, а також внесення у них відповідних коректив щодо зменшення кількості сировини, від якої залежить прибуток підприємства, діючи всупереч інтересам служби та вимогам законів України, у приміщенні службового кабінету №31З в будівлі №6 Центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з власної ініціативи, висунув представнику ДП « ОСОБА_5 незаконну вимогу передати йому хабар, з розрахунку 2,5 доларів США за 1 грам золота і металів платинової групи та 0,05 доларів США за 1 грам срібла здобуті в результаті переробки сировини Львівського авіаційно - ремонтного заводу, що становило 15 000 доларів США за скорочення термінів та повноту підготовки нарядів на видачу з Львівського авіаційно-ремонтного заводу елементів з вмістом дорогоцінних металів, що давали право одержати та переробити можливостями вказаного підприємства партії вторинної сировини з вмістом дорогоцінних металів. На вимогу ОСОБА_1 . ОСОБА_2 відповів згодою, у зв`язку з чим ОСОБА_6 за допомогою своїх підлеглих у найкоротші строки у повній мірі згідно поданого списку підготував додаткову угоду та наряди на видачу сировини з вмістом дорогоцінних металів Львівського ремонтно-авіаційного заводу, на підставі яких ДП "Прогрес" у подальшому отримав необхідну сировину.

Оскільки після отримання зазначеної сировини ОСОБА_2 обумовлену суму коштів в якості хабара ОСОБА_1 не передав, 13 лютого 2012 року ОСОБА_1 , з метою реалізації свого злочинного задуму, направленого на отримання хабара від ОСОБА_2 до завершення, зателефонував останньому та знову висунув незаконну вимогу щодо передачі йому в якості хабара за підготовку зазначених нарядів указаної суми коштів.

З метою уникнення можливих шкідливих наслідків для ДП «Прогрес» у вигляді не отримання в подальшому нарядів на видачу обумовленого військового майна, ОСОБА_2 під тиском службового становища та вимог ОСОБА_1 погодився на дачу останньому хабара.

14лютого 2012 року ОСОБА_2 , усвідомлюючи незаконність вимог ОСОБА_1 , звернувся із відповідною заявою до Служби безпеки України.

15лютого 2012 року ОСОБА_1 , близько 17.10 год., діючи умисно, з метою незаконно збагатитись шляхом використання свого службового становища, у приміщенні службового кабінету №313 у будівлі №6 Центру обліку надлишкового та списаного військового майна Збройних Сил України, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно отримав від ОСОБА_2 в якості хабара грошові кошти в банкнотах номіналом 500 грн. в кількості 190 штук, в банкнотах номіналом 200 грн. в кількості 100 штук, та в банкнотах номіналом 50 грн. в кількості 100 штук, всього в сумі 120 000 грн., що є великим розміром, після чого був затриманий співробітниками Служби безпеки України, а предмет хабара - грошові кошти у нього вилучено.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав пояснення щодо фактичних обставин інкримінованого діяння. Він пояснив, що 27 вересня 2011 року був призначений на посаду начальника відділу списання надлишкового військового майна (та використання продуктів утилізації) Центру обліку надлишкового та списаного майна Збройних сил України, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . В його обов`язки входило організація підготовки додаткових угод та нарядів на переробку брухту та відходів з вмістом дорогоцінних металів з військових частин та установ чиє майно знаходиться на обліку в Центрі обліку надлишкового та списаного військового майна. Приблизно в грудні 2011 року в Центр обліку надлишкового та списаного військового майна звернувся директор ДП «Прогрес`Айзенберг Б.Г. та головний інженер ОСОБА_2 для узгодження питання щодо отримання з Львівського авіаційно-ремонтного заводу елементів з вмістом дорогоцінних металів для їх переробки. З ОСОБА_7 був знайомий раніше. На той час між ДП «Прогрес`та Центром обліку надлишкового та списаного військового майна були укладені договори про співпрацю, тому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прибули з відомостями про наявність на Львівському авіаційно-ремонтному заводі готового до передачі брухту з вмістом дорогоцінних металів. Він заздалегідь зателефонував до представника ДП «Прогрес`та повідомив, що замовить перепустки до Центру. Зустрівшись в коридорі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вони повідомили, що бажають укласти додаткову угоду та мають на це всі потрібні документи, на що він відповів, що на укладення додаткових угод повноважень не має та відправив їх до полковника ОСОБА_10 . Через деякий час вказані особи повернулись від полковника ОСОБА_10 з документом, на якому містилась резолюція ОСОБА_10 про те, щоб ОСОБА_11 займався підготовкою додаткової угоди. На пред`явленому вказаними особами документі ОСОБА_10 наклав резолюцію - « ОСОБА_11 його скорочений підпис. Підсудний запитав у представників ДП «Прогрес`чи дозволив ОСОБА_10 оформлювати додаткові угоди та наряди на видачу, на що вони відповіли, що ОСОБА_10 дав згоду. Після цього ОСОБА_9 попросив ОСОБА_11 переговорити з Полозом про зниження суми за укладення договорів. Підсудний пообіцяв спробувати. На цьому їх розмова закінчилась, та представник ДП «Прогрес`вийшли з його кабінету, залишивши на його столі документи з резолюцією ОСОБА_10 .

В подальшому він віддав наказ капітану ОСОБА_12 підготувати проект додаткової угоди, яка в подальшому була підписана Полозом, та на зворотній стороні якої виконується його підпис, який означає, що угода ним перевірена. Зазвичай, за підписом до ОСОБА_13 ходить самостійно. Окрім його підпису та підпису ОСОБА_10 повинні бути ще підписи юриста та фінансиста. Без підпису Михайлова начальник Центру не підписував би наряд.

Пізніше він повідомив ОСОБА_9 про те, що розмова з Полозом відбулась.

13.02.2012 р. він зателефонував до ОСОБА_9 , щоб з`ясувати чи отримали вони майно, чи закриті всі документи, про гроші будь-яких розмов в цей день не було.

Жодних вимог чи погроз ОСОБА_9 він не висував, телефонних розмов стосовно нагадування передати кошти з його сторони не було.

15 лютого 2012 року у своєму кабінеті він отримав від Лісовського 120 тис. грн., сказавши ОСОБА_9 , що передасть їх ОСОБА_10 , але в дійсності залишив собі.

Крім визнання підсудним ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він працює головним інженером на ДП «Прогрес», яке займається збором, підготовкою та переробкою брухту з вмістом дорогоцінних металів. Брухт закуповується за договорами, які укладаються підприємством через Центр обліку надлишкового майна та списаного військового майна Міністерства оборони України. Договори від Центру обліку надлишкового майна підписував ОСОБА_10 . Договірні відносини були укладені від травня 2011 року. Процедура укладення договору була такою представлення установчих документів, бухгалтерських документів, і якщо в Центру не виникло претензій до пакету зібраних документів, то вони підписували договір. Первинне узгодження договору відбувалось через відділ списання. Він вирішував ці питання через довіреність. Раніше, до призначення ОСОБА_11 начальником відділу, підписання договорів відбувалось через ОСОБА_12 , а вже коли призначили ОСОБА_11 , то тоді вже він збирав документи та готував проекти договорів. Відповідно до умов договору, ДП «Прогрес`було подано до Центру лист з проханням надати сировину для її переробки та в подальшому отримали відповідь з пропозицією отримати сировину з Львівського авіаційного заводу та Запорізького авіаційного заводу. Пізніше між ДП «Прогрес`та Центром було укладено три додаткові угоди, відповідно до яких ДП «Прогрес» в подальшому отримувало брухт з Запорізького авіаційного заводу. Щодо додаткових угод, то їх підписує безпосередньо начальник Центру, але перед цим ОСОБА_11 узгоджує всі питання з юристами та економістами цього ж Центру щодо цих угод. Додаткові угоди підписуються тільки після підписання основного договору начальником Центру. Вже тоді, на підставі додаткової угоди повинні були бути виписані наряди. При підписанні додаткових угод, ОСОБА_11 від імені начальника Центру сказав безпосередньо ОСОБА_9 про те, що необхідно заплатити гроші, тобто вимогу щодо передачі грошей висунув ОСОБА_11 ніби від імені ОСОБА_10 . З Полозом про це свідок взагалі не спілкувався, і безпосередньо ОСОБА_10 не висував вимоги щодо передачі грошей. Розрахунок проводили разом з ОСОБА_11 в нього в кабінеті. Один раз розмовляли з ОСОБА_11 про передачу грошей, в подальшому надходили дзвінки з нагадуванням про розрахунок. Однак, ОСОБА_11 будь-якими негативними наслідками їм не погрожував. 15.02.2011 р. вони прийшли до ОСОБА_11 , він відправив його- ОСОБА_9 віддати гроші ОСОБА_10 , але ОСОБА_10 сказав, що нічого не знає. Він зайшов до ОСОБА_10 сказати, що збирається передати велику суму, і ОСОБА_10 його просто вигнав зі свого кабінету. Після того він повернувся до ОСОБА_11 , який сказав, щоб давав гроші йому. Тоді він віддав 120 тисяч грн. ОСОБА_11 . Він повідомив ОСОБА_11 скільки грошей передавав, дістав гроші з портфеля та поклав в конверт. ОСОБА_11 бачив передані гроші. Він взяв пакет з грошима та поклав у шафу, гроші були в одному пакеті. Він вважав, що гроші для начальника. Особисто для себе ОСОБА_11 просив винагороду в сумі 2тис. доларів США.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_11 працював з листопада 2011 р. по лютий. Під час очної ставки ОСОБА_11 сказав, що ОСОБА_10 наказав передати йому певну суму грошей. Але ОСОБА_10 ніяких грошей ні від кого не вимагав та наміру на такі дії не мав. ОСОБА_11 за своїми обов`язками опрацьовував всі документи та приносив йому на підпис. ОСОБА_11 працює на посаді начальника відділу списання з листопада 2011 року. Розписку про роз`яснення посадових інструкцій ОСОБА_11 напевно підписав, він написав рапорт. В його обов`язки входить підготовка документів, оформлення договорів комісії, проведення всіх дій стосовно роботи по договорах, а також їх закріплення з надходженням коштів до держбюджету та закриття їх вчасно, робота з нормативною базою. З ДП «Прогрес`були тільки договірні відносини. Від підприємства надходили запити щодо укладання додаткової угоди, проект якої готував ОСОБА_11 , та приносив йому на підпис, потім надходила довідка, виписувався наряд на видачу майна, а вже в кінці проходила процедура перерахування коштів. До нього приїжджав директор ДП «Прогреса`Айзенберг разом з ОСОБА_9 на стару територію та один раз зустрічались вже на новій території, було це вже після Нового року. З ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були договірні відносини. Він особисто ОСОБА_9 не викликав, коли той прийшов, то він відправив його до ОСОБА_11 для вирішення необхідних питань. Розмови з ОСОБА_11 відбувались лише службові, ніяких інших не було. ОСОБА_11 йому повідомив, що начебто «Прогрес`може віддячити. Рішення по вимаганню коштів було особисто ОСОБА_11 , він ОСОБА_11 нічого не просив. Розрахунку за кожен грам металу він не вів. В травні 2011р. Він підписував договір з ДП «Прогрес». З ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в травні він зустрівся вперше, до цього ніяких стосунків між ними не було. ОСОБА_11 готував проекти договорів та приносив на підпис. Центр діяв на підставі відповідного положення, затвердженого Міністром оборони. 15 лютого Лісовський приходив до нього, але він одразу відправив його до ОСОБА_11 . Акту про виконання та закриття договорів від ДП «Прогрес`Полоз не бачив, з ОСОБА_9 не спілкувався, оскільки всі документи знаходилися у Михайлова. З Лісовським був конфлікт на підставі того, чому ОСОБА_14 не підписував договори з їх підприємством.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що 15.02.2012 р., в день затримання ОСОБА_11 , він був хворий, а тому дізнався про затримання підсудного з Інтернету. В момент затримання підсудного він був відсутній на роботі. ОСОБА_1 є безпосереднім його керівником. 24 травня 2011 року між ОСОБА_14 та ДП «Прогрес`було укладено договір № 181/5/4ДГМ про здачу на переробку брухту і відходів із вмістом дорогоцінних металів, відповідно до якого Міністерство оборони України зобов`язувалось передавати зазначеному комерційному підприємству брухт (відходи) дорогоцінних металів, а вказане підприємство зобов`язано переробляти його та оплачувати вартість дорогоцінних металів, які в ньому містяться. У свою чергу ОСОБА_1 , за дорученням начальника Центру ОСОБА_4 , у січні 2012 року, для виконання зазначеного договору, надав ОСОБА_15 розпорядження підготувати проекти додаткових угод та нарядів на видачу до ДП «Прогрес`з Львівського авіаційно-ремонтного заводу сировини з вмістом дорогоцінних металів, що в подальшому він і зробив. Тобто він приймав участь у підготовці проектів договору та додаткових угод. Все виконувалося лише з розпорядження начальника. Проект договору погоджувався з юрисконсультом, завірявся в інших відділах та направлявся в департамент. Специфіка його роботи полягає в виконанні певного об`єму роботи і ОСОБА_11 міг акцентувати увагу на тому що робити швидше, а що згодом. Йому невідомо чи представники ДП «Прогрес`робили якісь подарунки ОСОБА_11 .

Згідно протоколу виїмки диктофону від 20.02.12 р., у ОСОБА_2 проведена виїмка диктофону яким здійснювався аудіозапис, яким підтверджуються показання ОСОБА_2 щодо умов передачі хабара ОСОБА_1 ( Т. 1 а.с. 19).

Згідно протоколу прослуховування аудіозапису, здійсненого гр. ОСОБА_2 та наданого до заяви від 14 лютого 2012 року вх. № Л-7 аудіозапис відображає розмову між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в якій ОСОБА_11 висуває умови передачі йому хабара. (Т.1 а.с. 8-17).

Протоколом огляду місця події від 15.02.2012 р. за участі ОСОБА_1 згідно якого у шафі, в кабінеті №313 будівлі №6 Центру обліку надлишкового та списаного військового майна, за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено паперовий пакет в якому містилися грошові купюри на загальну суму 120000 грн. При освітленні лампою ультрафіолетового кольору зазначених купюр, а також рук ОСОБА_1 , при вимкненому світлі, виявлена речовина, що випромінює люмінесцентне забарвлення характерного жовто-зеленого кольору. З долонь ОСОБА_1 були зроблені змиви(Т.1 а.с. 128-138).

Протоколом огляду відеозапису виконаного 15 лютого 2012 року в приміщенні службового кабінету №313 Центру, яким підтверджується факт передачі ОСОБА_2 15 лютого 2012 року близько 17.10 год. ОСОБА_1 грошей у вигляді хабара у загальній сумі 120000 грн. Переконавшись в тому, що сума переданого ОСОБА_2 хабара становить 120000 грн. ОСОБА_1 помістив їх у паперовий пакет та поклав його до шафи у своєму службовому кабінеті, що також зафіксовано на указаному відеозаписі (Т.2 а.с. 184-196).

Явкою з повинною ОСОБА_1 від 15.02.2012 р. (Т.1 а.с. 142).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 17.02.2012 р., згідно якому ОСОБА_1 детально пояснив за яких обставин йому були передані кошти в сумі 120000 грн. в якості хабара та вказав на кабінет №313, в буд. 55/2 по п-ту Перемоги в м.Києві, де відбулась передача коштів. (Т.2 а.с.80-86).

Договором № 181/5/4ДГМ від 24 травня 2011 року про здачу на переробку брухту і відходів із вмістом дорогоцінних металів та додатковими угодами №№4,5 від 30 грудня 2011 року, відповідно до яких Міністерство оборони України, в особі начальника Центру обліку надлишкового та списаного військового майна полковника ОСОБА_4 , який діє на підставі довіреності №220/433/д від 20 квітня 2011 року, та Південний державний науково-виробничий центр «Прогрес», в особі його директора ОСОБА_16 , укладено договір про здачу на переробку брухту і відходів з вмістом дорогоцінних металів, що належить Львівському авіаційно-ремонтному заводу (Т.1а.с. 171 -267).

Протоколом очної ставки від 05 березня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , в ході якої Полоз наполіг на своїх показаннях стосовно непричетності до вимагання хабара, який був переданий підсудному ОСОБА_1 та пояснив зміст розмови, яка відбулася між ним та ОСОБА_2 15.02.2012 р. (Т.2 а.с.6-8).

Протоколом очної ставки від 02.03.2012 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в ході якої останній заперечив свою причетність до отримання хабара ОСОБА_1 (Т.2 а.с.9-11).

Положенням про відділ списання надлишкового військового майна Центру обліку надлишкового та списаного військового майна, із якого слідують зазначені посадові обов`язки Михайлова (Т.2 а.с. 14-20).

Висновком експерта від 27.03.12 р. №135/1, відповідного до якого грошові купюри номіналом 500, 200 та 50 грн. на загальну суму 120000 грн. з номерами, що указано в протоколі огляду місця події від 15 лютого 2012 року та були вилучені у ОСОБА_1 відповідають встановленим зразкам купюр цих номіналів. (Т.2 а.с. 52-56).

Висновком експерта від 07.03.2012 р. №41/5, відповідно до якого на змивах з обох рук ОСОБА_1 та банкнотах номіналом 500 грн., 100 грн. та 50 грн. виявлені сліди спеціальної речовини «Люмінор 496Т», а також виявлена хімічна речовина на грошових коштах (120000 грн.) та на змивах з обох рук ОСОБА_1 однакова за своїми фізико-хімічними властивостями (в межах чутливості використаних методів) з речовиною, яка була надана в якості зразка спеціальної речовини, а саме спеціальною хімічною речовиною «Люмінор 496Т»- тобто є ідентичними, що підтверджує причетність ОСОБА_11 до переданих йому коштів (Т. 2 а.с. 33-45).

Аналізуючи зібрані докази, суд вважає підсудного ОСОБА_1 винуватим у вчиненні умисних дій, які виразились в одержанні службовою особою у будь-якому вигляді хабара у великому розмірі за виконання в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища. Суд кваліфікує дії підсудного за ст.368 ч 3 КК України.

Відповідно до змісту ст.368 КК України, вимаганням хабара визнається вимагання службовою особою хабара з погрозою вчинення або не вчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам того, хто дає хабара, або умисне створення службовою особою умов, за яких особа вимушена дати хабара з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Як вбачається із обвинувачення і з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні наслідком невиконання умов передачі хабара могло бути не підписання в наступному зі сторони Центру аналогічних договорів та нарядів. Однак, як встановлено в ході судового слідства ОСОБА_11 не мав таких повноважень щодо цього і таким не погрожував ОСОБА_9 , який підтвердив ці обставини. Тому суд вважає, що в діях ОСОБА_11 відсутня така складова і кваліфікуюча ознака злочину як вимагання хабара, яка помилково інкримінована йому органами досудового слідства.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_11 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу: раніше не судимий, перебуває на військовій службі у Збройних Силах понад 24 роки та позитивно характеризується, має неповнолітню доньку та батьків-пенсіонерів,

Щире розкаяння підсудного у вчиненому, судом визнається як пом`якшуюча покарання обставина, обтяжуючих - не вбачається.

Враховуючи викладене, фактичні обставини справи, особу підсудного, а також і те, що вчинене ним віднесено до тяжких злочинів згідно ст.12 КК України, суд вважає за необхідне визначити підсудному покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права займати певні посади та з конфіскацією майна, оскільки таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, суд враховує фактичні обставини справи та розмір отриманого хабара, що тяжких наслідків від злочину не настало, що підсудний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у вчиненому щиро кається, перебуває на військовій службі у Збройних Силах понад 24 роки та позитивно характеризується, має неповнолітню доньку та батьків-пенсіонерів, сам також має хворобливий стан здоров`я, а також враховуючи суму хабара, яка за своїм розміром знаходиться на нижній межі кваліфікуючої ознаки великого розміру, як обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і вважає можливим на підставі ст.69 КК України призначити покарання підсудному нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 368 ч 3 КК.

Відповідно до ст.54 КК суд вважає необхідним позбавити Михайлова військового звання «підполковник», оскільки він будучи військовослужбовцем вчинив тяжкий злочин, пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим за ст. 368 ч 3 КК України і призначити йому покарання відповідно до ст.69 КК України у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки та з конфіскацією всього його майна.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_1 військового звання «підполковник».

Строк відбування покарання засудженому рахувати з 16.02.2012 року.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком чинності залишити попередній утримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати- вартість проведеної хіміко-криміналістичної експертизи в сумі 3431,68 грн. та судово-технічної експертизи в сумі 5208,8 грн. на користь Українського НДІ спецтехніки та судових експертиз СБ України /т.2, а.с.45, 56/.

Речові докази зазначені у вироку кошти повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя :

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...