Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5013/15-к
Провадження № 1-в/711/329/15
У Х В А Л А

іменем України

25 червня 2015 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , представника Черкаського СІЗО ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси подання Черкаського СІЗО про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, суд

в с т а н о в и в :

Начальник Черкаського СІЗО звернувся до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, мотивуючи тим, що той відбув дві третини призначеного судом строку покарання і під час відбування покарання довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник Черкаського СІЗО та засуджений ОСОБА_5 просили задовольнити подання. Прокурор не заперечував проти його задоволення.

Судом встановлено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.05.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 1 рік з застосуванням ст. 75 КК України та з іспитовим строком 1 рік.

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.04.2013 р. за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 1 місяць.

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.01.2014 р. ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.2, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком 5 років 3 місяці.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.09.2014 р. на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» невідбута частина покарання скорочена наполовину.

Початок строку: 05.06.2013 р., кінець 27.05.2016 р.

На підставі закону умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Виправлення засудженого підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

При цьому сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті та ін..

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, сумлінне виконання трудових обов`язків, відсутність прогулів, відмов від роботи тощо.

З наданих матеріалів встановлено, що засуджений характеризується позитивно і за час відбування покарання має одне заохочення, бере участь у програмі диференційовано-виховного впливу за напрямком «Фізкультура і спорт» та «Правова освіта». Виконує роботи із самообслуговування, до виконання робіт із благоустрою ставиться з розумною ініціативою. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при проведенні дорученої роботи. Вказане свідчить про те, що засуджений в основному дотримується вимог, які ставляться до всіх засуджених, але не свідчать про те, що він став взірцем для інших засуджених.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 стягнень не мав, але це не характеризує засудженого як особу, яка довела своє виправлення. Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.

При винесенні вироку суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_5 для виправлення і попередження скоєння нових злочинів необхідно відбувати покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 3 місяці із-за того, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, засуджувався з іспитовим строком, але не оправдав довіру суду і після винесення вироку вчинив низку умисних і тяжких злочинів, що свідчить про його підвищену соціальну небезпеку та схильність до вчинення корисливих злочинів.

Суду при розгляді подання не надано безперечних доказів того, що засуджений виправився раніше закінчення визначеного йому вироком суду строку покарання і до нього можливо застосувати інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст. 535, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні подання Черкаського СІЗО про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності після набрання законної сили. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси на протязі семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 08 годині 15 хвилин 30 червня 2015 року.
Суддя: ОСОБА_1