Справа №1-131
ВИРОК

Іменем України

18 жовтня 2007 року. Камінь-Каширський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого-голови суду
Гордійчука В.М.

за участю секретаря Віліщук Н.Ф.

прокурора
Решетовської О.О.

адвоката ОСОБА_1

потерпілого
ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Камені-Каширському справу про обвинувачення ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця
АДРЕСА_1жителя АДРЕСА_2ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого, не

працює, в злочинах
передбачених ст.122 ч.1 ст.296 ч.1 КК України,

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_6 року біля 22 год.15 хв.підсудний
ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння на ІНФОРМАЦІЯ_7біля
приміщення відділення ІНФОРМАЦІЯ_8 під час суперечки,що виникла з потерпілим
ОСОБА_2 під час роз'їзду велосипедами,умисно наніс удари в голову та верхніх
кінцівках спричинивши зсадини на голові та на обох ліктевих
суглобах,струс головного мозку,перелом нижньої щелепи і цим самим заподіяв
умисно середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_3 показав, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року у вечірній час біля
відділення ІНФОРМАЦІЯ_8 при роз'їзді велосипедами у них з потерпілим виникла
суперечка.Вони обоє зцепилися і попадали на землю і потерпілий першим наніс
йому удар в обличчя і ногою в пах.

В ході боротьби він наніс
потерпілому удари в обличчя.

Потерпілий ОСОБА_2 суду
показав,що дійсно їхав велосипедом біля приміщення відділення ІНФОРМАЦІЯ_8 коли
йому назустріч йшла група молодих людей серед яких був підсудний,який вів в
руках велосипед.

ОСОБА_3 несподівано почав
ображати його нецензурними словами, а тому він зробив йому зауваження.

У відповідь підсудний
образив його і наніс удар в обличчя ,збив з ніг,а потім його били інші невідомі
ногами.

Показання потерпілого на
думку суду є частково достовірними.

Він не заперечує,що міг
нанести удари підсудному і ствердив,що у ОСОБА_3на обличчі були тілесні
ушкодження.

Покликання ОСОБА_2. на
те,що йому наносили тілесні ушкодження інші особи недоведено.

Допитаний як свідок ОСОБА_4
показав,що від райвідділу міліції,що неподалік від місця події він побачив
конфлікт між підсудним і потерпілим і прийшов,щоб розборонити їх.

Будь-яких по сторонніх осіб
на місці події не було.

Після доставки в приміщення
міліції потерпілий скаржився на болі в щелепі.

Ці показання стверджені і
свідком ОСОБА_5 під час досудового слідства.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи ІНФОРМАЦІЯ_9 від ІНФОРМАЦІЯ_10року (а.с.28-30) у
потерпілого ОСОБА_2 виявлено перелом нижньої щелепи і ці тілесні ушкодження
віднесені до категорії середньої тяжкості.

Виходячи із встановленого
дії ОСОБА_3вірно кваліфіковані за ст.122 ч.1 КК України,оскільки він умисно
заподіяв потерпілому ці тілесні ушкодження.

Разом з тим, в судовому
засіданні недоведено , що ці тілесні ушкодження підсудний заподіяв із
хуліганських спонукань.

Судом установлено,що
тілесні ушкодження були заподіяні потерпілому під час суперечки,що виникла між
підсудним і потерпілим на грунті взаємних образ,а тому обвинувачення за ст.296
ч. 1 КК України недоведено і ґрунтується на припущеннях.

Окрім того,в самому
обвинуваченні зазначено,що тілесні ушкодження потерпілому були спричинені під
час конфлікту.

Виходячи із цього за ст.296
ч.1 КК України ОСОБА_3слід виправдати.

Призначаючи міру покарання
підсудному за ст.122 ч.1 КК України суд враховує суспільну небезпечність
вчиненого злочину.

Обставину,що обтяжує
відповідальність суд враховує те, що підсудний злочин вчинив в стані
алкогольного сп'яніння,що стверджено протоколом освідування.

Як особа ОСОБА_3 позитивно
характеризується, розкаявся у вчиненому,дружина його є вагітною.

Враховуючи всі обставини
справи суд вважає,що виправлення ОСОБА_3можливе без відбування покарання у виді
обмеження волі і підстав для обрання більш суворого покарання суд не знаходить.

Виходячи із зазначеного суд
знаходить підстави для звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324
КПК України,суд,

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у
вчиненні злочину передбаченого
ст.122 ч.1 КК
України та призначити
покарання у виді
обмеження волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК
України звільнити від відбування призначеного покарання, якщо ОСОБА_3 протягом
2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання та

періодично з"являтися
для реєстрації в ці органи.

ОСОБА_3 за ст.296 ч.1 КК
України виправдати за недоведеністю обвинувачення.

Вирок може бути оскаржений
до апеляційного суду Волинської області протягом 15 діб з дня проголошення
шляхом подачі апеляцій до Камінь-Каширського районного суду.