АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/598/15 Головуючий у суді 1 інстанції
Категорія: ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_1
У Х В А Л А
Іменем України
7 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

здійснивши у місті Харкові, у приміщенні суду, у відкритому судовому засіданні апеляційний розгляд у кримінальному провадженні №0002921 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 5 лютого 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В с т а н о в и л а:
До Московського районного суду міста Харкова від прокурора Московського району міста Харкова надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Як вказано в процесуальному рішенні прокурора, ОСОБА_10 у ніч з 12 на 13 липня 2011 року, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон «Нокіа 6300», вартістю 670 гривень, що знаходився поряд з потерпілим на асфальтованому покритті, розташованому навпроти 3 під`їзду будинку №78 по вулиці Тимурівців міста Харкова.

5 лютого 2015 року суд у підготовчому судовому засіданні постановив ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору, послався на те, що фактичні обставини злочину викладені, дії обвинуваченого кваліфіковані не у відповідності до пояснень потерпілого ОСОБА_7 , так-як ОСОБА_10 вчинив розбій і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.187 КК України. Також захиснику ОСОБА_9 прокурор не надав копій обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та позовної заяви.

В своїй апеляції обвинувачений ОСОБА_10 наполягає на скасуванні судового рішення, вважає його незаконним, оскільки суд, не досліджуючи і не оцінивши в установленому законом порядку докази, а тільки на підставі неправдивих пояснень потерпілого, визнав встановленим вчинення ним розбійного нападу.

Прокурор ОСОБА_11 також порушує питання про скасування ухвали, просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Цей апелянт обґрунтовує свої вимоги тим, що суд, порушивши засади кримінального провадження, вимогу щодо здійснення правосуддя згідно з правилами, передбаченими КПК України, безпідставно в підготовчому судовому засіданні зробив висновок про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні розбою і необхідності кваліфікації його дій за ч.2 ст.187 КК України, повернув обвинувальний акт прокурору з підстав, які не передбачені законом.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, прокурора і захисника, які підтримали апеляційні скарги, заперечення потерпілого та його представника проти задоволення апеляцій, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши обґрунтування апеляційних вимог, колегія суддів вбачає підстави для скасування ухвали і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Як передбачено ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд та службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, і встановлено вироком суду, що набрав законної сили ч.1 ст.17 КПК України.

Як вбачається із положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України. В силу вимог ст.30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом з дотриманням правил, передбачених вказаним Кодексом.

Зміст обвинувального акта чітко регулюється ст.291 КПК України, а суд має право повернути його прокурору тільки у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, як це витікає із положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

На підставі ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Окрім цього, згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На той же час, при здійсненні підготовчого судового провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд не приділив належної уваги зазначеним вимогам закону.

Так, суд порушив загальні засади кримінального провадження, в тому числі ті, в яких йде мова про його обов`язок бути об`єктивним та неупередженим, здійснювати правосуддя згідно передбачених КПК України правил, що існують презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, а сторони кримінального провадження, в тому числі прокурор, діють з позиції диспозитивності.

Перебравши на себе невластиві суду функції сторони обвинувачення, Московський районний суд міста Харкова з метою погіршення становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, вийшов за межі висунутого ОСОБА_10 обвинувачення і, не дотримуючись встановленої законом процедури здійснення правосуддя, без належного дослідження та оцінки доказів, пославшись на обставини, які не доказувались прокурором у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, і не були обґрунтовані допустимими доказами, за результатами підготовчого судового засідання визнав доведеним, що ОСОБА_10 спільно з іншими особами скоїв напад на потерпілого, приймав участь у побитті останнього та заволодінні чужим майном, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.187 КК України.

На думку суду, обвинувальний акт не узгоджується із вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки фактичні обставини та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладені у процесуальному рішенні не у відповідності до стверджень потерпілого. Проте такі висновки суперечать положенням вказаної норми права, адже обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які не потерпілий, а саме прокурор вважає встановленими, що відноситься також до зазначення правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Торкаючись додаткового обґрунтування судом своєї ухвали неврученням захиснику копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та позовної заяви, колегія суддів звертає увагу на те, що ця обставина не свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, до того ж прокурор мав можливість виправити допущений недолік після того, як його виявили.

Отже, при здійсненні підготовчого судового провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_10 суд не дотримався передбачених КПК України положень щодо кримінального провадження, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Тому ухвала Московського районного суду міста Харкова від 5 лютого 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта стосовно ОСОБА_10 не відповідає вимогам ст.370 КПК України, не є законною, обґрунтованою та вмотивованою, згідно п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412, ст.415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 5 лютого 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта стосовно ОСОБА_10 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3