Справа№ 1027/5356/12
Номер провадження: 1/1027/422/12
Головуючий суддя: Бончев .І.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«2» листопада 2012 року
Фастівський місьрайонний суд
Київської області в складі:
головуючого - судді
за участю прокурора - Малик О.І.,
захисника - адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні постанову про направлення
кримінальної справи до суду для
вирішення питання про застосування
примусових заходів медичного
характеру за обвинуваченням:
ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в
місті Фастові Київської області,
українки, громадянки України, з
неповною середньою освітою, не
одруженої, не працюючої, проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1, судимої,
- 29.01.2010 року вироком Фастівського
міськрайонного суду Київської області
за ч. 1 ст. 185 КК України з призначенням
покарання у виді ста годин громадських
робіт, покарання не відбула, тобто
такої, що в силу ст.ст. 88, 89 КК України
має судимість,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 389 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно з вироком Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 29.01.2010 року, що набрав законної сили
14.02.2010 року, ОСОБА_2 була засуджена за ч. 1
ст. 185 КК України до покарання у виді ста
годин громадських робіт. Однак, ОСОБА_2,
достовірно знаючи про набрання
вказаним вироком суду законної сили, і
маючи реальну можливість його
виконати, оскільки про будь-які
перешкоди з цього приводу не
повідомляла, починаючи з 04.03.2010 року
(початок безоплатних суспільно
корисних робіт, вид яких був визначений
органами місцевого самоврядування),
умисно ухилилася від відбування
громадських робіт до 19.10.2012 року,
включно (02 та 04.06.2010 року ОСОБА_2 на
виконання вироку відпрацювала 8 годин,
тобто фактично невідбула покарання у
виді дев'яносто двох годин громадських
У судове засідання обвинувачена не
викликалася, оскільки цьому
перешкоджає характер її захворювання,
але з оголошених в судовому засіданні
її показів в якості обвинуваченої від
27.07.2010 року, які вона дала в присутності
захисника, обставини вчинення нею
ухилення від покарання, не пов'язаного
з позбавленням волі, підтвердила
повністю, об'єктивних причин цього не
назвала, а тому вину визнала повністю.
Допитати в судовому засіданні свідка
ОСОБА_3 не сталось за можливе по причині
її неявки у судове засідання (за станом
здоров'я), а тому суд за згодою та
клопотанням сторін перевірив наявні в
справі докази, що доводять вчинення
особою суспільно небезпечного діяння,
інші обставини, які мають істотне
значення та встановив наступне.
Так, з оголошених в судовому засіданні
показів свідка ОСОБА_3, встановлено, що
вона проходить службу на посаді
інспектора Фастівської КВІ. 22.02.2010 року
їй на виконання надійшов вирок
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 29.01.2010 року, а
тому 03.03.2012 року нею особисто ОСОБА_2
було повідомлено про порядок та умови
відбування призначеного судом
покарання та попереджено про
кримінальну відповідальність за
ухилення від цього. Також вона одразу
видала ОСОБА_2 направлення № 1001 до
Кожанської сільської ради, де саме вона
була повинна відбувати покарання,
починаючи з 04.03.2010 року. Але вона туди
одразу не з'явилась і ухилялась весь
час, за виключенням відпрацювання нею 8
годин у червні 2010 року.
Свідок ОСОБА_4 - відповідальний
працівник Кожанської сільської ради на
досудовому слідстві давала детальні і
послідовні покази щодо цих обставин у
частині, що стосується саме неї, які
повністю узгоджуються з показами
свідка ОСОБА_3, а також підтвердила їх в
судовому засіданні.
Також з оголошених в судовому
засіданні показів свідка ОСОБА_5 -
матері обвинуваченої, встановлено, що
їй відомо, що за вчинення злочину, її
дочку було засуджено у 2010 році до
випраних робіт, які вона не відробляла
з незрозумілих для неї причин. На її
неодноразові звернення з цих питань,
дочка обіцяла виходити на роботу, але
так обіцянок і не виконала.
З оголошених в судовому засіданні
вироку від 29.01.2010 року, підписки про
роз'яснення обов'язків від 03.03.2010 року,
направлення від 03.03.2010 року,
попереджень від 29.04.2010 року, довідки
Кожанської сільської ради за № 385 від
20.07.2010 року, встановлено, що ОСОБА_2 за
вироком суду, який вступив в законну
силу засуджена до покарання у виді ста
годин громадських робіт, про що їй було
добре відомо, а також роз'яснено де і як
їй відбувати покарання, та нею на цей
час відпрацьовано лише вісім годин.

Враховуючи все наведене, суд вважає
доведеним, що ОСОБА_2 вчинила ухилення
від відбування громадських робіт
особою, засудженою до цього покарання,
а тому ці її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 389
КК України.

Між тим, Актом комісійної
судово-психіатричної експертизи № 788
від 16.10.2012 року експертної комісії
відділення амбулаторних
судово-психіатричних експертиз
комунального закладу Київської
обласної ради «Обласне
психіатрично-наркологічне медичне
об'єднання», встановлено, що ОСОБА_2
страждає на легку розумову відсталість
(олігофренію в ступені помірно
вираженої дебільності з
психопатизацією особистості). Рівень
розумової відсталості та
емоційно-вольових порушень у неї такий,
що позбавляє її критичних здібностей.
Тому ОСОБА_2 під час скоєння
інкримінованих їй дій не могла і не
може в даний час усвідомлювати свої дії
та керувати ними. Вона потребує
застосування примусових заходів
медичного характеру - амбулаторного
примусового лікування у психіатра за
місцем перебування.

Прокурор та захисник вважають, що хоча
вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України
повністю доведена, але враховуючи те,
що згідно ст. 19 КК України вона вчинила
суспільно-небезпечне діяння в стані
неосудності, тобто не могла
усвідомлювати свої дії або керувати
ними внаслідок хронічного психічного
захворювання, тимчасового розладу
психічної діяльності, недоумства або
іншого хворобливого стану психіки, а
тому вважають за можливе застосувати
відносно неї примусові заходи
медичного характеру у виді надання
амбулаторної психіатричної допомоги в
примусовому порядку.

Суд, вислухавши думку прокурора,
захисника, вивчивши матеріали справи у
їх сукупності, дійшов висновку, що саме
ОСОБА_2 вчинила злочин, передбачений ч. 2
ст. 389 КК України, її вина у його вчинені
повністю доведена в судовому
засіданні, у зв'язку з чим вона є
суспільно небезпечною особою, але
враховуючи, що під час вчинення злочину
вона перебувала в стані неосудності,
тобто не є суб'єктом злочину, тому до
неї слід застосувати примусові заходи
медичного характеру у виді надання
амбулаторної психіатричної допомоги в
примусовому порядку.

Цивільний позов по справі не заявлявся,
речових доказів та судових витрат не
має.

На підставі ст.ст. 18, 19, 92-94 КК України та
керуючись ст.ст. 419-421, 424 КПК України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати щодо ОСОБА_2 примусові
заходи медичного характеру у виді
надання амбулаторної психіатричної
допомоги в примусовому порядку.

Вибрану ОСОБА_2 міру запобіжного
заходу у виді підписки про невиїзд -
скасувати.

Копію постанови надіслати на виконання
головному лікарю Фастівської ЦРЛ, на
якого покласти виконання рішення суду
про надання психіатричної допомоги за
місцем проживання ОСОБА_2, для доставки
- начальнику Фастівського МВ ГУ МВС
України в Київській області, а також
для відому у експертну комісію
відділення амбулаторних
судово-психіатричних експертиз
комунального закладу Київської
обласної ради «Обласне
психіатрично-наркологічне медичне
об'єднання».

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Фастівський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляції протягом 15 діб з
моменту її проголошення.

СУДДЯ:
І.В. БОНЧЕВ