Справа № 495/4589/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.07.2015 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі
головуючої - одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3 в інтересах особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4
особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд,

ВСТАНОВИВ:
В провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, призначеного вироком Приокського районного суду м. Нижній Новгород РФ від 29.07.2013 року, яке обґрунтоване наступним. Вироком Приокського районного суду м. Нижнього Новгорода РФ від 29.11.2013 року ОСОБА_4 був засуджений за ст. 264 ч.3 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки з відбуванням покарання в колонії поселення за зміною запобіжного заходу на тримання під вартою до набрання вироку законної сили. 03.01.2014 року на підставі зазначеного вироку суду Центром надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району УДАІ ГУМВС України в Одеській області було вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.11.2001 року. 29.05.2015 року на підставі п.3 постанови Державної думи РФ від 24.04.2015 року № 6576-6 ГД «Про об`явлення амністії, у зв`язку із 70 річчям Перемоги у Великій Вітчизняній війні» він був звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на два роки в колонії поселення. Крім того, його дружина захворіла тяжким онкологічним захворюванням, у зв`язку із чим він досить тривалий час знаходився поряд з нею в Одеському обласному онкологічному диспансері. Внаслідок тяжкої хвороби вони стала непрацездатною та знаходиться на його утриманні. Крім того, на його утриманні знаходиться син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку із тим, що він є єдиним годувальником в родині та родина перебуває у тяжкому матеріальному становищі, просив суд умовно-достроково його звільнити від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання та умовно-достроково звільнити ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання відповідно до вироку Приокського районного суду м. Нижній Новгород РФ від 29.07.2013 року, з підстава, викладених у клопотанні.
У судове засідання представник Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області не з`явився, був двічі повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Вивчивши подане клопотання та заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до наступного висновку.
Вироком Приокського районного суду м. Нижній Новгород Російської Федерації від 29.07.2013 року ОСОБА_4 був засуджений за ст. 264 ч.3 КК РФ та йому призначено покарання у виді позбавленням волі строком на два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки з відбуванням покарання в колонії поселення.
Відповідно до протоколу про вилучення документів від 03.01.2014 року № 16 у ОСОБА_4 були вилучені посвідчення водія серії НОМЕР_1 .
Однак, судом встановлено, що вилучення посвідчення водія серії НОМЕР_1 у ОСОБА_4 відбулось в порушення порядку виконання вироку суду іноземних держав, передбачений міжнародним договором.
Відповідно до довідки МПП «Палада» від 07.07.2015 року ОСОБА_4 дійсно працював водієм вантажного автомобіля на зазначеному підприємстві в період з 01.06.2006 року по 01.06.2013 року. За період роботи він зарекомендував себе з позитивної сторони, серед працівників користується авторитетом, старанно ставиться до своїх обов`язків.
Відповідно до характеристики від 08.07.2015 року ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем мешкання.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією дружина ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом. Відповідно до медичної документації його дружина ОСОБА_4 страждає онкологічним захворюванням.
Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» згідно з ч. 1 ст. 81 КК особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким відповідно до ч. 2 ст. 82 КК ( 2341-14 ) засудженого також може бути звільнено і від додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Таке звільнення від додаткового покарання є безумовним.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при умовно-достроковому звільненні від відбування основного покарання засудженого, щодо якого було застосовано додаткове покарання, суд може вирішити питання про його повне або часткове звільнення від відбування і додаткового покарання не тільки тоді, коли про це порушено питання у поданні органу, який відає виконанням покарання, а й за своєю ініціативою.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст. 539 КПК України рішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні) частини першої статті 537 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та чесним ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовне-дострокове звільнення від додаткового покарання, а також виходячи з того, що на день розгляду даного клопотання ОСОБА_4 був звільнений від відбування основного покарання відповідно до вироку Приокського районного суду м. Нижній Новгород РФ від 29.07.2013 року, тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 81 КК України, ст.ст. 369-371, 392, 395, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами відповідно до вироку Приокського районного суду м. Нижній Новгород РФ від 29.07.2013 року задовольнити.
Звільнити умовно-достроково ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки відповідно до вироку Приокського районного суду м. Нижній Новгород РФ від 29.07.2013 року.
Зобов`язати Центр надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району УДАІ ГУМВС України в Одеській області повернути ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) посвідчення воді серії НОМЕР_1 , видане ОСОБА_4 Білгород-Дністровським МРЕВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області на право керування транспортними засобами, що було вилучене 03.01.2014 року.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя