Справа № 524/701/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0003207 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений має на утриманні двох малолітніх дітей, тимчасово не працює, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :
21.10.2014 року приблизно 16 год. ОСОБА_7 , з метою проведення бесіди з неповнолітнім ОСОБА_5 щодо вчинення ним насильницьких дій по відношенню до його неповнолітнього сина ОСОБА_8 , прийшов до території Кременчуцької загальноосвітньої середньої школи І-ІІІ ступенів №20, розташованої по вул. Радянській,12 в м. Кременчуці, після чого пішов разом з неповнолітнім ОСОБА_5 до нього до дому для проведення бесіди з його батьками. Під час слідування вздовж території вказаної школи, ОСОБА_7 , умисно наніс долонею правої руки ляпас в потиличну ділянку голови неповнолітнього ОСОБА_5 , спричинивши йому фізичного болю.

В цей же день, 21.10.2014 року приблизно 16 год.30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на загальній кухні жилої секції №12 в під*їзді №2 буд. АДРЕСА_3 , під час розмови з матір*ю ОСОБА_5 , знаходячись напроти неповнолітнього ОСОБА_5 лівою рукою схопив його за праву частину ворота куртки, після чого продовжуючи утримувати його, кулаком цієї ж руки наніс удар у вилицеву ділянку обличчя під правим оком, внаслідок чого завдав потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку експерта №1231 від 25.11.2014 року тілесні ушкодження у вигляді синця в правій вилицевій ділянці, яке утворилося від ударної дії тупого твердого предмету, можливо в указаний термін і за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч.1 ст.126 ч.1 ст.125 КК України визнав частково, визнавши вину за ч.1 ст.126 КК України та підтвердивши факт нанесення ним 21.10.2014 року неподалік школи №20 м. Кременчука під затильника неповнолітньому ОСОБА_5 . Вину за ч.1 ст.125 КК України не визнав, пояснюючи, що не наносив ОСОБА_5 ніяких ударів кулаком у вилицеву частину голови, коли він разом зі своєю дружиною та матір*ю ОСОБА_5 розмовляли на кухні 21.10.2014 року.

Але, не зважаючи на часткове визнання вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.126, ч.1 ст.125 КК України доведена повністю наданими стороною обвинувачення доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 21.10.2014 року приблизно 16 год. він вийшов зі школи, коли в цей час його однокласник ОСОБА_9 , який неодноразово обзивав його, провокував бійку з ним, покликав інших однокласників 7 чоловік, щоб розібратися з ним ОСОБА_10 Захищаючи себе від можливого нападу однокласників, він ОСОБА_11 , завалив ОСОБА_12 та ударив його ногою по нозі. В цей час до них підійшла мати ОСОБА_12 , та нанесла ляпас правою долонею йому ОСОБА_13 , по щоці, після чого подзвонила на мобільний телефон своєму чоловіку, який прийшов через декілька хвилин, і підійшовши до нього ОСОБА_5 , дав йому під затильник рукою. Після цього ОСОБА_7 , взявши його за воріт куртки, весь час шарпаючи його та попадаючи кулаком в обличчя, повів його додому, де в цей час була його мати. Знаходячись на загальній кухні, батько ОСОБА_12 в присутності його ОСОБА_14 , матері, своєї дружини та сина, кричав на нього ОСОБА_5 , та його матір. Після цього, підійшовши до нього ОСОБА_5 , наніс удар кулаком у праву вилицю. Від болі він ОСОБА_5 ,зойкнув, і заплакавши вибіг з кухні, пізніше пожалівшись матері. З приводу отриманого удару він лікувався на протязі 3-4 днів в дитячій лікарні зі струсом мозку.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , суду пояснила, що її сина ОСОБА_15 з третього класу навчання в школі №20 обзивають та обижають однокласники, в тому числі і ОСОБА_9 . 21.10.2014 року вона знаходилася вдома, відпочивала після нічної зміни, коли приблизно в 16-30 год. до них прийшли батьки ОСОБА_12 з ОСОБА_16 та її сином ОСОБА_5 . Зайшовши до загальної кухні в секції, батьки ОСОБА_17 пред`явили претензії з приводу побиття її сином їх сина ОСОБА_12 , розмовляючи при цьому в грубій формі. Після цього ОСОБА_7 підійшов до її сина, схватив за воріт куртки. Вона ОСОБА_6 , намагалася схватити ОСОБА_7 за куртку, але той відштовхнув її ліктем, і вона почула звук удар рукою по обличчю сина, який зойкнув та заплакав. Після цього вона попросила ОСОБА_17 видалитися з кухні. Зі слів сина їй відомо, що ОСОБА_7 наніс йому удар в праву частину обличчя. Ввечері сину стало погано: боліла голова, нудило, а наступний день у сина появився синець фіолетового кольору на вилицевій частині обличчя справа, що змусило її звернутися до дитячої лікарні, куди сина поклали зі струсом мозку, і де він лікувався на протязі декількох днів.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що 21.10.2014 року приблизно 16-30 год. вона знаходилася в своїй кімнаті за адресою АДРЕСА_4 , коли почула на загальній кухні крики сусідки ОСОБА_6 , незнайомих чоловіка та жінки, як потім довідалася подружжя ОСОБА_19 , які голосно на протязі 15 хвилин з`ясовували відносини з ОСОБА_6 , чула плач ОСОБА_20 . Вийшовши зі своєї кімнати після уходу подружжя ОСОБА_19 , вона бачила, у ОСОБА_15 на обличчі справа на вилиці червону пляму, а потім синець, і запитала що з ним.

Неповнолітній свідок ОСОБА_8 суду показав, що 21.10.2014 року після уроків він разом з п`ятьма своїми друзями вийшов зі школи на подвір*я, де його з друзями чекав їх однокласник ОСОБА_21 , який повалив його ОСОБА_22 , на землю і наніс один удар ногою по тілу. Його друзі відтягували ОСОБА_23 від нього. В цей час на шкільному подвір*ї була його ОСОБА_8 , мати , яка схватила ОСОБА_15 за вухо, і відразу же подзвонила їх батьку. Коли на подвір*я через хвилин 20 прийшов його батько, він підійшов до ОСОБА_14 і дав йому підзатильник ззаду по шиї, після чого він ОСОБА_24 , разом з мамою, татом, та однокласниками повели ОСОБА_25 додому до його батьків. З мамою ОСОБА_14 на загальній кухні, куди він зайшов разом з батьками, розмовляв його батько. Ніяких ударів ОСОБА_13 батько не наносив. Тільки коли батько підходив до ОСОБА_15 , він - ОСОБА_8 , закричав батькові ОСОБА_26 , не трогай !, оскільки боявся, що буде інцидент.

Неповнолітній свідок ОСОБА_27 суду показав, що 21.10.2014 року після уроків він вийшов на подвір*я і побачив, що ОСОБА_11 бив лежачого ОСОБА_28 в плече. В цей час до них підійшла мама ОСОБА_28 і нанесла ОСОБА_13 ляпаса по обличчю, після чого викликала свого чоловіка по телефону. Коли підійшов батько ОСОБА_28 , він підійшов до ОСОБА_14 і наніс йому підзатильник по шиї, після чого всі направилися до ОСОБА_14 додому, що б з`ясувати відносини з мамою ОСОБА_15 .

Неповнолітній свідок ОСОБА_29 суду показав, що 21.10.2014 року після уроків він вийшов на подвір*я і побачив, що ОСОБА_11 штовхнув ОСОБА_30 .. В цей час до них підійшла мама ОСОБА_28 і нанесла ОСОБА_13 ляпаса по обличчю, після чого викликала свого чоловіка по телефону. Коли підійшов батько ОСОБА_28 , він підійшов до ОСОБА_14 і наніс йому рукою підзатильник по шиї, після чого всі направилися до ОСОБА_14 додому, що б з`ясувати відносини з мамою ОСОБА_15 .

Неповнолітній свідок ОСОБА_31 суду показав, що 21.10.2014 року після уроків він з однокласниками вийшов на подвір*я і побачив, що ОСОБА_11 ударив ОСОБА_30 . В цей час до них підійшла мама ОСОБА_28 і нанесла ОСОБА_13 ляпаса рукою по щоці, після чого викликала свого чоловіка по телефону. Коли підійшов батько ОСОБА_28 , він підійшов до ОСОБА_14 і наніс йому підзатильник по шиї, взяв ОСОБА_23 за воріт куртки і вів до ОСОБА_14 додому, що б з`ясувати відносини з мамою ОСОБА_15 . Додому до ОСОБА_14 він - ОСОБА_31 , та його однокласники не заходили, але чув з помешкання, де проживає ОСОБА_11 , крики дорослих, плач ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_32 пояснила, що як заступник директора ЗОШ №20 м. Кременчука, вона приймала участь при опитуванні неповнолітніх їх школи працівниками міліції у зв`язку з побиттям батьком ОСОБА_12 неповнолітнього ОСОБА_20 , де всі неповнолітні підтвердили факт нанесення 21.10.2014 року батьком ОСОБА_33 підзатильника ОСОБА_34 .

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження №0003207, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 21.10.2014 року від матері неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 про спричинення її сину тілесних ушкоджень;

висновком судово-медичної експертизи №1231 відносно потерпілого ОСОБА_5 , у якого виявлено легке тілесне ушкодження у вигляді синця в правій вилицевій ділянці, яке утворилися від дії тупого твердого предмету, можливо в указаний строк.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.11.2014 року з участю свідка ОСОБА_6 , де вона показала розташування кожного з учасників, які прийшли до загальної кухні за місцем її проживання для з`ясування відносин з приводу побиття її сином ОСОБА_15 сина ОСОБА_7 ОСОБА_35 , механізм нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень її сину.

Висновком додаткової судово-медичної експертизи №1389 від 26.11.2014 року, відповідно до якого показання законного представника потерпілого ОСОБА_36 ОСОБА_6 , дані нею під час проведення слідчого експерименту по факту спричинення її сину тілесних ушкоджень не суперечать об`єктивним даним , отриманим при судово-медичній експертизі відносно ОСОБА_5 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.11.2014 року з участю неповнолітнього свідка ОСОБА_5 , де він показав розташування кожного з учасників, які прийшли до загальної кухні за місцем її проживання 21.10.2014 року для з`ясування відносин, механізм нанесення ОСОБА_7 удару кулаком йому ОСОБА_5 , у вилицеву частину обличчя.

Висновком додаткової судово-медичної експертизи №1390, від 26.11.2014 року, відповідно до якого показання неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , дані ним під час проведення слідчого експерименту по факту спричинення йому тілесних ушкоджень не суперечать об`єктивним даним, отриманим при судово-медичній експертизі відносно ОСОБА_5 . Тілесне ушкодження, виявлене у неповнолітнього ОСОБА_5 не характерне для вільного падіння потерпілого з висоти власного зросту, як і з раніше приданим прискоренням , так і без такого. Виявлене у ОСОБА_5 тілесне ушкодження утворилося від ударної дії тупого твердого предмету, яким цілком може бути , як рука стиснута в кулак, так і нога, взута у взуття. Дане тілесне ушкодження, не характерне для заподіяння власноруч.

Суд вважає зібрані докази належними, допустимими та достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч.1 ст.126 КК України в умисному завданні удару неповнолітньому ОСОБА_5 , яким він завдав потерпілому фізичного болю, і не спричинив тілесних ушкоджень, та за ч.1 ст.125 КК України, а саме в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу невизнання ним вини за ч.1 ст.125 КК України, і вважає їх засобом захисту та уникнення від кримінальної та матеріальної відповідальності від більш суворого покарання. Показання обвинуваченого спростовуються зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами: показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_18 , неповнолітніх свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_37 та письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення.

Обговорюючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує тяжкість вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які є злочинами невеликої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який на даний час тимчасово не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченому обставини.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає вчинення кримінального правопорушення вперше, часткове визнання своєї вини, сімейний стан обвинуваченого, на утриманні якого знаходяться двоє малолітніх дітей.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд вважає вчинення злочину відносно малолітнього.

За довідками КНД, ПНД обвинувачений ОСОБА_7 на обліках не перебуває,вважає себе працездатним.

На підставі вище викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, вчинив злочини невеликої тяжкості, має на утриманні двох малолітніх дітей, на даний час тимчасово не працює, суд доходить до висновку про достатність виправлення та перевиховання ОСОБА_7 без ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього покарання у вигляді громадських робіт на строк в межах санкцій статей, за якими обвинуваченого визнано винним.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_7 визнати винним за ч.1 ст.126, ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання

За ч.1 ст.126 КК України - у вигляді 120 годин громадських робіт,

За ч.1 ст.125 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 до відбування остаточне покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: