Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі :
суддів
Заголдного В.В., Кривенди О.В.,
розглянула в судовому засіданні у м. Києві 1 листопада 2007 року
кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та його
захисника ОСОБА_2 на вирок апеляційного суду Миколаївської області від 16
серпня 2007 року щодо ОСОБА_1
Вироком Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на
чотири роки позбавлення волі без конфіскації майна, а на підставі ст. 75 КК
України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком тривалістю два роки.

Вироком апеляційного суду
Миколаївської області від 16 серпня 2007 року вирок місцевого суду в частині
призначення ОСОБА_1 покарання скасовано та засуджено його за ч. 2 ст. 187 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України на чотири роки позбавлення волі без
конфіскації майна.

У решті вирок місцевого суду щодо
ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винним у
тому, що він у ніч на 14
березня 2007 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в будинку
АДРЕСА_1, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в
окреме провадження, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_3 з метою заволодіння
його майном, поєднаний із насильством, небезпечним для його життя та здоров'я,
після чого заволоділи майном потерпілого на суму 1 736, 75 гривень.

У касаційній скарзі захисник
ОСОБА_2 зазначає, що апеляційний суд призначив ОСОБА_1 надмірно суворе
покарання. Крім того, у скарзі йдеться
про те, що при розгляді справи в апеляційному порядку головуючим був суддя
Карпій В.М., який до цього брав участь у розгляді апеляції ОСОБА_1 та його
захисника на постанову місцевого суду про застосування до засудженого
запобіжного заходу у виді взяття під варту по іншій справі, де він
обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 186 КК
України. Зі змісту скарги вбачається, що захисник просить вирок апеляційного
суду щодо ОСОБА_1 змінити та призначити засудженому покарання, не пов'язане з
позбавленням волі.

Доводи та прохання, викладені у касаційній
скарзі ОСОБА_1, є аналогічними, викладеним у скарзі його захисника.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, думку прокурора, який просив залишити касаційні скарги без
задоволення, а судове рішення щодо засудженого - без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційних скарг, колегія суддів вважає, що
вони не підлягають задоволенню з
таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у вироку
злочину ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку,
досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом, і є обґрунтованим.
Цей висновок, зокрема, ґрунтується на фактичних даних, встановлених показаннями
засудженого ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, протоколом огляду від 4 квітня 2007
року, відповідно до якого ОСОБА_1 видав працівникам міліції сім-карту “Джинс” (а.с. 18),
протоколами пред'явлення особи для впізнання, відповідно до яких потерпілий та
свідок ОСОБА_4 вказали на ОСОБА_1 як на особу, що побила ОСОБА_3 і забрала його речі (а.с. 27, 28),
висновком експерта від 10 квітня 2007 року, згідно з яким потерпілому
спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження (а.с. 62).

Кваліфікація
дій засудженого за ч. 2 ст. 187 КК України є правильною
і не оспорюється ні засудженим ні його захисником.

Апеляційний суд призначив ОСОБА_1
покарання у відповідності з вимогами ст.ст. 65, 69 КК України, належним чином
обґрунтувавши своє рішення, а тому підстав для пом'якшення цього покарання, про
що йдеться у касаційних скаргах засудженого та його захисника, колегія суддів
не вбачає.

Як видно з матеріалів справи, суддя
Карпій В.М. не брав участі у розгляді апеляції на постанову місцевого суду від
22 червня 2007 року про обрання ОСОБА_1, який обвинувачувався у вчиненні
злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 186 КК України, а тому доводи
касаційних скарг про наявність передбачених ст. 54 КПК України обставин, що
виключали участь судді Карпія В.М. у розгляді справи щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.
187 КК України в апеляційному порядку, не ґрунтуються на законі.

Отже, передбачених ст. 398 КПК
України підстав для скасування або зміни постановленого апеляційним судом
вироку щодо ОСОБА_1 колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

касаційні скарги засудженого
ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок
апеляційного суду Миколаївської області від 16 серпня 2007 року щодо ОСОБА_1 -
без зміни.

Судді:

Верещак В.М. Заголдний В.В. Кривенда О.В.