Справа № 10-81/2012 Головуючий у І інстанції Самусь Л.В.
Категорія - санкція Доповідач Воронцова С. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів Мельниченка Ю.В., Сердюка О.Г.,

з участю:

прокурора Бондаренка П.В.,

слідчого СВ ЧМВ УМВС України в

Чернігівській області ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

обвинуваченого ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2012 року про відмову в задоволенні подання слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області Селівон О.О. про обрання щодо ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого , що має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та матір інваліда 2-ої групи , не судимого в порядку ст. 89 КК України , проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4,

відмовлено в обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Відмовляючи в задоволенні подання слідчого, суд вказав що органом досудового слідства на наведено доказів того що поведінка ОСОБА_4 в ході розслідування кримінальної справи дає підстави для обрання саме запропонованого слідчим запобіжного заходу, а також вказав на те що твердження слідчого викладені в поданні щодо можливості продовження обвинуваченим своєї злочинної діяльності , уникнення від слідства та суду , перешкоджання встановленню істини по справі , свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли. Окрім того суд зазначив що подання слідчого , підтримане прокурором в судовому засіданні обґрунтоване лише тяжкістю скоєного злочину. А в сукупності з даними про особу обвинуваченого , який не має судимостей , позитивно характеризується, має постійне місце проживання, одружений , має на утриманні неповнолітню дитину та матір інваліда 2-ої групи, зазначені обставини свідчать не на користь обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

В апеляції прокурор, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції, просить постанову суду скасувати, а матеріали справи повернути на новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що суд не прийняв до уваги той факт що ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а саме в збуті наркотичних засобів , за скоєння якого передбачено покарання в виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, підозрюється в скоєнні аналогічного злочину, не працює, вживає наркотичні засоби, підтримує звязки негативного характеру з особами які розповсюджують та вживають наркотичні засоби, що дає підстави вважати що перебуваючи на волі він може ухилятись від слідства та суду , а також може продовжуватиме свою злочинну діяльність.

Заслухавши доповідача, пояснення слідчого який наполягаючи на обгрунтованості внесеного ним до суду подання , заявив що фактів ухилення обвинуваченого від явки для проведення слідчих дій не було, даних про те що він перешкоджатиме встановленню істини по справі та продовжуватиме свою злочину діяльність немає; думку прокурора , який підтримуючи апеляцію, стверджував про те що обвинувачений скоїв тяжкий злочин , не займається суспільно корисною працею , що дає підстави вважати про можливість продовження ним своєї злочинної діяльності; пояснення обвинуваченого , який заперечуючи проти задоволення апеляції прокурора , стверджував що він неофіційно працював по ремонту квартир, жодним чином не перешкоджає проведенню слідчих дій , та не ухиляється від явки до слідчого, вину повністю визнає, в чому розкаюється, постійно проживає з родиною; думку захисника, яка вважаючи апеляцію прокурора необгрунтованою а рішення суду першої інстанції законним, заявила що даних які б свідчили про перешкоджання її підзахисним веденню досудового слідства немає, останній повністю визнає свою провинну , співпрацює з слідством , має на утриманні неповнолітню дитину та матір - інваліда другої групи , яка потребує його допомоги та догляду , вивчивши матеріали кримінальної та судової справ, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляції прокурора.

Згідно ст. 148 КПК України запобіжні заходи є заходами процесуального примусу, які застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення належної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 150 КПК України при обранні запобіжного заходу мають бути враховані: вік обвинуваченого, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання; зясовуються дані про попередні судимості, соціальні звязки особи, схильності, спосіб життя, поведінка в цій або іншій кримінальній справі.

Розглядаючи подання слідчого про взяття під варту, суд першої інстанції належним чином перевірив дані про особу затриманого , який визнаний таким що не має судимостей, має сімю, постійне місце проживання, проживає разом з членами своєї родини, утримує матір інваліда 2 ої групи, позитивно характеризується.

Твердження апелянта про можливість ухилення ОСОБА_4 від органу досудового слідства та суду, перешкоджання встановлення істини по справі , і продовження ним злочинної діяльності нічим не підтверджені і являються голослівними, оскільки матеріалами справи таких даних не містять, не наведено їх в суді першої та апеляційної інстанції. В той же час встановлено що обвинувачений повністю визнав предявлене йому обвинувачення та дав з цього приводу детальні показання.

Доводи апеляції про причетність ОСОБА_4 до скоєння інших аналогічних злочинів, на час прийняття судом першої інстанції рішення, документального підтвердження не мають , відсутні такі посилання і поданій апеляції.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 КПК України взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Проте, питання обґрунтування утримання під вартою, небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки межами санкції статті Кримінального закону.

Тяжкість скоєного особою злочину та вимоги санкції статті, що передбачає покарання в виді позбавлення волі на строк більше трьох років не є безумовними підставами для обрання запобіжного заходу в вигляді взяття під варту. А твердження слідчого викладені в поданні щодо можливості продовження обвинуваченим своєї злочинної діяльності , уникнення від слідства та суду , перешкоджання встановленню істини по справі , свого підтвердження в суді апеляційної інстанції не знайшли. Не заслуговують також на увагу і доводи прокурора в апеляційному суді щодо того що відсутність у обвинуваченого постійного офіційного джерела доходу дає підстави вважати про можливість продовження ним своєю злочинної діяльності.

Міра запобіжного заходу в вигляді взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом , і обирається за умови коли є підстави вважати що менш суворі запобіжні заходи , передбачені ст. 149 КПК України не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обовязків , що випливають з вимог ст. 148 КПК України.

ОСОБА_4, має погашені судимості , одружений , має на утриманні неповнолітню дитину , матір інваліда 2-ої групи, постійне місце проживання, проживає в родині, за місцем проживання характеризується позитивно, а тому з урахуванням особи обвинуваченого, його сімейного стану, повного визнання ним своє вини , за відсутності документальних даних про наявність будь-яких негативних соціальних звязків , суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність даних про його негативну процесуальну поведінку або можливість її прояви в майбутньому , та відмовив слідчому в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

За таких підстав колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановленого судом першої інстанції рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2012 року про відмову в задоволенні подання слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області Селівон О.О. про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_6 ОСОБА_1 ОСОБА_7Г