Справа № 727/1103/15-к
Провадження № 1-кп/727/94/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2015 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальними актами щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, українця, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст., 185 ч. 3 КК України, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернівці, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, українця, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, -

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 03.11.2014 року приблизно о 16 годині, вступивши в попередню злочинну змову, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, проникли до незачиненого на замок сараю по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали дві металеві арматури, довжиною 9,70 метра, діаметром 32 мм кожна, вартість однієї арматури становить 462 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 924 гривні, після чого з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд.

В подальшому 04.11.2014 року обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 03.11.2014 року приблизно о 16 годині, вступивши в попередню злочинну змову, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, проникли до незачиненої на замок літньої кухні по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали чугунну ванну вагою 80 кг, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 168 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали повністю і пояснили, що постійного доходу не мають, працюють по людях. ОСОБА_4 збирав горіхи з метою продажу, проходячи по вул. Вашківській в м. Чернівці, побачив закинутий будинок, літню кухню та сарай, які були незачинені. Огорожа навколо господарства була відсутня, людей він також не помітив. Тому у нього виник умисел на крадіжку, внаслідок чого він звернувся до ОСОБА_5 , який в свою чергу погодився на вчинення крадіжки. Пояснив, що вони разом 03.11.2014 року таємно викрали із вищевказаного незачиненого сараю дві арматури, які в подальшому збули за 200 грн. Вказаними коштами розпорядились на власний розсуд, а саме на продукти та цигарки. Наступного дня 04.11.2014 року так само удвох вчинили крадіжку чугунної ванни, з кухні вищевказаного господарства по АДРЕСА_3 , яку в подальшому також продали за кошти в сумі 200 грн., чоловіку, який скуповує металобрухт, який на бусі під`їхав та забрав цю ванну з канави, куди вони її сховали. Отримані кошти витратили на власні потреби. Спричинена ними потерпілому шкода - ними повністю відшкодована. У скоєному щиро розкаюються.

Показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодились на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім їх особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують їх як особу, пояснивши, що рішення їх добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України їм зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинувачених та кваліфікація їх дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 органами досудового розслідування за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення чи сховище, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинувачених у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєні обвинуваченими злочини відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 є особою в силу статті 89 КК України раніше не судимою (т. 1 а.п. 54), по місцю проживання характеризується посередньо (т. 1 а.п. 57), на обліку в психіатричній лікарні не перебуває ( т.1 а.п. 56).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що завдана злочином шкода повністю відшкодована потерпілому(т.1 а.п.19).

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 є особою раніше не судимою (т.1 а.п.76), по місцю проживання характеризується позитивно (т. 1 а.п. 82), на обліку в психіатричній лікарні не перебуває ( т.1 а.п. 80).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що завдана злочином шкода повністю відшкодована потерпілому(т. 1 а.п.19).

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Таким чином, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, а обвинувачений ОСОБА_4 в силу статті 89 КК України вважається особою раніше не судимою, а також те, обвинувачені щиро розкаялись у вчиненому, сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдану потерпілому шкоду в повному обсязі, суд вважає за можливе застосувати до них вимоги ст.75 КК України та призначити їм покарання з випробуванням, з покладанням на них обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: