Єдиний унікальний номер 341/822/15-к
Номер провадження 1-кп/341/63/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2015 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого cудді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі матеріали кримінального провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого різноробочим у фермерському господарстві ОСОБА_5 в с. Водники Галицького району, несудимого, військовозобов`язаного, громадянина України,
за ст. 198 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив заздалегідь не обіцяне зберігання майна, одержаного злочинним шляхом при слідуючих обставинах:
ОСОБА_4 є співвласником житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , де він народився і який він разом із сестрами успадкував після смерті своєї баби. Будучи зареєстрованим у вказаному будинку, навідується він сюди періодично, фактично проживаючи в сестри в м. Івано-Франківську, а в даний час проживає в с. Водники в господарстві фермера ОСОБА_5 , де працює різноробочим.
В листопаді 2014 року ОСОБА_4 приїхав в с. Суботів і до нього стали приходити його знайомі та друзі, де розпивали спиртні напої, ночували в будинку.
20 листопада 2014 року до нього в гості зайшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де спільно розпивали алкогольні напої. Під час розпивання спиртного ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_4 , з метою наживи, домовився із ОСОБА_7 про вчинення крадіжки чужого майна з господарств місцевих жителів, а саме металевих виробів для подальшої їх здачі на металобрухт. Після цього, 21 листопада 2014 року, близько 00 годин 30 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли удвох з будинку обвинуваченого і за попередньою змовою між собою таємно викрали з житлового будинку та з кладової літньої кухні сусідки ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , яка проживає в цьому ж селі по АДРЕСА_2 , бувшу у використанні швейну машинку «Singer»; 2 чавунних комплекти з двох печей (6 чавунних плит, 2 чавунних дверцят і 2 чавунні засувки); 2 алюмінієві ємкості об`ємом 5 та 10 л.; алюмінієвий таз об`ємом 20 л.; 3 алюмінієвих каструлі об`ємом 5 л. кожна; 2 алюмінієві сковородки; 6 алюмінієвих мисок; 2 оцинковані відра об`ємом 10 л.; 2 газових балони ємністю 50 л, один з яких був заповнений скрапленим газом «пропан»; велику сокиру (колун); 2 молотки; металевий клин для розколювання деревини; монтажний лом, а всього майна на загальну суму 2731 грн. 37 коп.
Викрадене майно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 самовільно, без попереднього погодження із ОСОБА_4 , перенесли до його господарства та заховали у стайні, про що цієї ж ночі повідомили господаря, який їм у цьому не заперечив.
Ранком цього ж дня, ОСОБА_4 оглянув викрадене ОСОБА_6 та ОСОБА_7 майно, знаючи те, що це майно є краденим, дав згоду на його тимчасове зберігання до моменту реалізації останніми і в подальшому, незаконно, заздалегідь не обіцяно зберігав дане майно у приміщенні своєї стайні до 10 год. 24 листопада 2014 року, тобто до того часу, поки викрадене майно було реалізоване (збуто) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як металобрухт, невстановленим слідством особам.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю і не заперечив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті.
При цьому він показав, що в листопаді 2014 року не мав роботи і приїхав у с. Суботів в житловий будинок покійної баби. Там він зустрівся з своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яких протягом кількох днів пригощав за свої кошти спиртними напоями. В один з вечорів під час розпивання спиртного, його знайомі почали розмову про можливість вчинення якоїсь крадіжки, але суть цієї розмови не пригадує, бо перебував у стані алкогольного сп`яніння і погано себе почував по стану здоров`я. Після закінчення розпивання спиртного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кудись пішли, а він попив чаю і ліг спати.
Ранком наступного дня ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розповіли йому, що вночі вчинили крадіжку металічних виробів з господарства його сусідки ОСОБА_8 і викрадене майно заховали у його стайні. Звідки саме хлопці вчинили крадіжку йому не було відомо. Дізнавшись про даний факт, він пішов до стайні, де побачив газові балони, металічну частину від швейної машинки, чавунні комплекти від печей, посуд та інше майно і виразив з цього приводу своє невдоволення. Однак, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вмовили його потримати викрадене ними майно декілька днів, доки вони не здадуть його заготівельникам металобрухту. Він погодився і про крадіжку у правоохоронні органи не заявляв, оскільки не хотів підставляти своїх знайомих. Через три дні після цього, ОСОБА_7 приїхав до нього додому із заготівельником металобрухту і здав викрадене з господарства ОСОБА_8 майно. Грошей за зберігання викраденого хлопці йому не пропонували.
У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати.
Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні повністю вину визнав та дав суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає.
При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 198 КК України, оскільки він вчинив заздалегідь не обіцяне зберігання майна, одержаного злочинним шляхом і вину в цьому визнав повністю..
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає те, що обвинувачений судиться вперше, є молодий за віком, у вчиненому щиросердечно розкаявся, сприяв розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 народився в с. Суботів Галицького району в багатодітній сім`ї. Будучи зареєстрованим в житловому будинку покійної баби по АДРЕСА_1 , постійно тут не проживає, в даний час проживає в с. Водники в господарстві фермера ОСОБА_5 , де працює різноробочим.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити мінімальне покарання в межах санкції ст. 198 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на один місяць.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 особисте зобов`язання до вступлення вироку у законну силу залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1 Мельник