Справа №1-104
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16"
липня 2008 року Братський районний суд
Миколаївської області

в складі:
головуючого-судді Губанової В.М.

при секретарі
: Тягнирядно
І.Г.

за участю
прокурора Чуйкова К.Е.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Братське

кримінальну
справу за обвинуваченням

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уроджениці с. Атерк Мардакертського району
Нагірно-Карабахського автономного округу Республіки Азейбарджан, мешканки
АДРЕСА_1 вірменки, громадянки Вірменії,
освіта середня, не працюючої, одруженої,
маючої на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

В період з
лютого по 27 червня 2008 року ОСОБА_1, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), без державної реєстрації,
передбаченої ЗУ "Про металобрухт" від 05 травня 1999 року, шляхом
купівлі брухту чорних металів у жителів с-ща Братське, у своєму домоволодінні
по АДРЕСА_1організувала незаконний пункт прийому і зберігання металобрухту.
ОСОБА_1 купувала брухт чорних металів за ціною 1 гривня 20 коп. за один
кілограм, маючи намір на збагачення.

Під час купівлі
металобрухту, ОСОБА_1, порушуючи ч. 7 ст. 4 ЗУ "Про металобрухт", не
перевіряла документів, які засвідчують особу, що збуває металобрухт, не
складала акту прийому брухту металу, не здійснювала опис металобрухту,
порушуючи ч. 2 ст. 6 вищевказаного Закону, розплачувалася готівкою, а не через
каси в банках.

За вказаний
період часу вона скупила 538 кг лому
чорних металів, за ціною 1,20 грн. за 1 кг, на загальну суму 645 грн. 60 коп.

Підсудна ОСОБА_1
визнала свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та пояснила, що в
період з лютого по 27 червня 2008 року гр. вона, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), без державної реєстрації,
шляхом купівлі брухту чорних металів у жителів с-ща Братське, у своєму
домоволодінні по АДРЕСА_1 організувала незаконний пункт прийому і зберігання
металобрухту. Вона купувала брухт чорних металів за ціною 1 гривня 20 коп. за
один кілограм, маючи намір на збагачення. Під час купівлі металобрухту,
остання, порушуючи ч. 7 ст. 4 ЗУ "Про металобрухт", не перевіряла
документів, які засвідчують особу, що збуває металобрухт, не складала акту
прийому брухту металу, не здійснювала опис металобрухту, порушуючи ч. 2 ст. 6
вищевказаного Закону, розплачувалася готівкою, а не через каси в банках.

Вина підсудної
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй злочину знайшла своє підтвердження всією
сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів.

Так, у
відповідності з протоколом огляду від 27 червня 2008 року з якого слідує, що
домоволодіння ОСОБА_1 розташоване в АДРЕСА_1. У дворі домоволодіння знаходяться
ваги № 25618 1974 року виготовлення, вантажопідйомністю 500 кг. Позаду літньої
кухні, на землі, знаходиться купа металобрухту
побутового і промислового походження. При зважуванні на вказаних вище
вагах загальна кількість брухту складає 538 кг. /а.с.6/.

Покази
підсудної відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, в
зв'язку з чим суд вважає правильною кваліфікацію дій підсудної ОСОБА_1 за ст.
213 ч. 1 КК України як здійснення операції з брухтом чорних металів без державної реєстрації або без спеціального
дозволу (ліцензії), отримання якого передбачене законодавством, або надання
приміщень і споруд для розміщення незаконних пунктів прийому, зберігання і
збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, зберігання і збуту
металобрухту.

При обранні виду
та міри покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, яка позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не
засуджена, і призначити покарання у вигляді громадських робіт.

Вина підсудної
ОСОБА_1 повністю доведена, однак враховуючи, що підсудна повністю визнала свою
провину, щиро розкаялася у вчиненому, вчинила злочин невеликої тяжкості,
позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двох
неповнолітніх дітей, на момент розгляду
справи в суді її не можна вважати суспільно небезпечною, в зв'язку з чим суд
вважає необхідним, у відповідності зі ст.74 ч.4 КК України, звільнити підсудну
ОСОБА_1 від вищевказаного покарання.

Речовий
доказ: 538 кг металобрухту, який
знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Братського РВ
УМВС, у відповідності зі ст. 81 КПК України - необхідно передати в доход
держави.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ
:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 213 КК України і призначити покарання - 100 годин
громадських робіт.

У відповідності
зі ст.74 ч.4 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 від призначеного покарання.

Запобіжний захід
- підписку про невиїзд - відмінити.

Речовий доказ:
538 кг металобрухту, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових
доказів Братського РВ УМВС, у відповідності зі ст. 81 КПК України -передати в
доход держави.

На вирок на
протязі 15 діб з моменту його оголошення може бути подана апеляція в
апеляційний суд Миколаївської області через Братський районний суд.

Суддя -
підпис

З
оригіналом згідно

Суддя -