Справа № 215/4150/15-к
1-кп/215/506/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2015 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
захисник обвинуваченого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанці Канівського району Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньо спеціальною освітою, маючого на утримання неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуваючого, мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-
встановив:
Згідно обвинувального акта ОСОБА_6 23.06.2015 року приблизно о 22.00 годині, перебував поблизу обжигової машини «А» дільниці обжигу корпусу обжигу та окомкування ЦВО-2 ПАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу та в нього виник умисел, направлений на таємне викрадення майна, яке належить ПАТ «ПІВНГЗК», а саме колосників, які були складені на купу на відмітці +5.9 вищевказаної обжигової машини.
Після чого, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_6 прослідкував до відмітки +5.9 обжигової машини «А» дільниці обжигу, яка розташована в корпусі окомкування та ожигу ПАТ «ПІВНГЗК», де впевнившись у відсутності працівників ПАТ «ПІВНГЗК» та інших свідків та очевидців, почав складувати колосники в поліетиленові мішки, які знаходились при ньому, таким чином приготував до викрадення колосники б/у марки ч.202.01.А1 в загальній кількості 214 штук.
Після цього, продовжуючи діяти на досягнення злочинного наміру ОСОБА_6 почав виносити колосники в мішках з території корпусу окомкування та обжигу ЦВО-2 ПАТ «ПІВНГЗК» до лісосмуги, яка розташована на території ЦВО-2 ПАТ «ПІВНГЗК».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що для вчинення вказаного кримінального правопорушення не має засобів для транспортування викраденого майна, для настання суспільно-небезпечних наслідків, під час винесення з корпусу окомкування та обжигу викраденого майна, 23.06.2015 приблизно о 23.00 годині ОСОБА_6 зателефонував своєму сину, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має у власності легковий автомобіль марки «Москвич», р/н НОМЕР_1 , та в ході телефонної розмови з останнім, ОСОБА_6 ввів його в оману, а саме попрохав допомогти перевезти брухт чорного металу, який знаходиться в районі лісосмуги, розташованої поблизу автомобільної дороги м. Кривий Ріг м. Жовті Води. При цьому, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що вказаний брухт чорного металу він зібрав.
ОСОБА_7 , будучи введеним в оману, не усвідомлюючи обману, будучи впевненим в достовірності слів ОСОБА_6 , 23.06.2015 погодився на пропозицію останнього. Крім цього, з метою швидкого та полегшення проведення завантажувальних робіт брухту чорного металу, останній попрохав допомоги у свого знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого, не усвідомлюючи обману, ввів в оману, запевнивши, що вчинення цих дій не є протизаконними.
24.06.2015 приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_6 перемістив викрадені ним 214 колосників б/у марки ч.202.01.А1 з території корпусу окомкування та обжигу ЦВО-2 ПАТ «ПІВНГЗК» до лісосмуги, розташованої на території ЦВО-2 ПАТ «ПІВНГЗК» та продовжуючи свої злочинні дії та діючи на досягнення злочинного наслідку, розуміючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , байдуже відноситься до факту крадіжки та не усвідомлюють викрадення і не можуть дати його діям належної оцінки, оскільки довіряють йому, скерував дії останніх на завантаження викрадених ним колосників до автомобіля марки Москвич, р/н НОМЕР_1 , а сам направився в сторону та віддалено контролював хід робіт.
Проте, свій злочинний намір ОСОБА_6 до кінця довести не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки 24.06.2015 приблизно о 02.30 годині дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , були припинені працівниками охорони ТОВ «Сокол-КР». У зв`язку з чим умисел ОСОБА_6 , направлений на таємне заволодіння чужим майном, не був доведений до кінця.
Умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.15 ч.2, ст.185 ч.1 КК України за фактом закінченого замаху, тобто вчиненні особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеного до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ст.15 ч.2, ст.185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
Підозрюваному ОСОБА_6 при укладанні угоди роз`яснені правила ст.ст.394, 424, 471,473 474, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним в кримінальному правопорушенні передбаченому ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України, пояснив, що 23.06.2015 приблизно о 22.00 дійсно намагався таємно викрасти майно з території ПАТ «ПівнГЗК», ввівши в оману ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за допомогою мішків та транспортного засобу «Москвич» та підтвердив добровільність укладення угоди.
Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 , що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ст.474 ч.5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався поясненнями обвинуваченого та представника потерпілого, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Укладена угода повністю відповідає вимогам ст.469 ч.3 КПК України, та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для примирення. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, представник потерпілого не заперечили проти затвердження угоди про примирення.
Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угода про примирення підлягає затвердженню.
Керуючись п.3 ч.1 ст.314, ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винуватим та призначити узгоджене сторонами покарання за ст.15 ч.2, ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
-б/у колосники в кількості 214 шт., які передані на відповідальне зберігання матеріально відповідальній особі ПАТ «ПівнГЗК» згідно розписки від 24.06.2015, залишити в розпорядженні ПАТ «ПівнГЗК»;
-автомобіль «Москвич», комбінованого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , залишити у власності ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, нероз`яснення йому наслідків укладання угоди, невиконання судом вимог встановлених частинами п`ятою чи сьомою статті 474 цього Кодексу. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
СУДДЯ: