МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №1417/1491/2012р.
Пр. 1/1417/135/2012р.
В И Р О К

Іменем України

Миколаївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Карікової Л.В.,

при секретарі Устименко М.В.,

за участю прокурора Ширяєва С.О.,Куріциної К.О.,

розглянувши 10 вересня 2012 року у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, з освітою 9 класів, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого:

● 02.06.2005 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України за сукупністю злочинів до 4 років позбавлення волі;

● 01.09.2005 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст.ст. 185 ч.1, 186 ч.2 КК України за сукупністю злочинів до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 13.02.2009 року згідно ст. 3 п.а Закону України Про амністію на підставі постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05.02.2009 року;

● 22.06.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 190 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 31.03.2011 року,

● - у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.185 КК України;

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знов вчинив злочин при наступних обставинах.

Так, на прикінці лютого 2012 року, точну дату та час в процесі досудового слідства встановити не надалося можливим, знаходячись в приміщенні будинку, розташованого за адресою: с.Карлівка, вул.. Степна, 43, Миколаївського району Миколаївської області, належного потерпілій ОСОБА_2, з дозволу останньої, у ОСОБА_1 виник умисел на таємне викрадення майна належного останній. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_1 з корисливою метою таємно викрав мобільний телефон Нокіа- 6700, вартістю 600 грн. та мобільний телефон Самсунг- С3010, вартістю 100 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 700 грн.

Викрадене присвоїв та розпорядився ним на свій розсуд.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у викраденні мобільних телефонів, належних потерпілій ОСОБА_2 не визнав та пояснив, що дійсно в кінці лютого 2012 року він знаходився у гостіх з дозволу ОСОБА_2 та її чоловіка. Наступного ранку, коли господарі спали, він узяв один телефон, для того щоби подзвонити та вийшов на вулицю. До нього підбіг циган та спитав, чи вдома ОСОБА_3. Продовжуючи розмовляти по телефону він пішов на зупинку, потім почав повертатися та в цей час його затримали робітники міліції. Другій телефон він не брав та в ломбард не здавав. Раніше давав інші покази тому, що до нього робітники міліції застосовували психічний тиск, погрожуючи застосуванням насилля. Позов не визнає.

Однак, вина підсудного ОСОБА_1 у викраденні мобільних телефонів, належних потерпілій ОСОБА_2 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з пояснень потерпілої ОСОБА_2 в судовому засіданні вбачається, що в кінці лютого 2012 року до них в гості прийшов підсудний, знайомий її чоловіка та з її дозволу залишився на ніч. Наступного ранку, коли вона з чоловіком прокинулися, ОСОБА_1 вже не було. Також вони виявили пропажу двох мобільних телефонів. Один телефон лежав на підвіконні, а другій на полиці. Крім підсудного вдома у них нікого не було. Вони одразу почали дзвонити на мобільні телефони, однак вони були відключені. Вони також намагалися знайти підсудного, однак не змогли цього зробити, після чого і звернулися до міліції. Позов на 700 грн. вона підтримує.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що приблизно 27-28 лютого 2012 року, точну дату він не пам`ятаэ, у них в гостях перебував підсудний. Наступного ранку, коли вони прокинулися, виявили відсутність мобільних телефонів. Вони почали дзвонити на ці телефони, однак вони були вже виключені. Потім вони намагалися знайти підсудного, однак він зник.

Вина підсудного також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, з заяви потерпілої ОСОБА_2 до міліції вбачається, що у неї викрадено два мобільні телефони. ( а.с. 4).

Факт викрадення майна потерпілої також підтверджується даними, які містяться у відповіді генерального директора відділення ПТ Ломбард- Скарбниця, з якої вбачається, що ОСОБА_1 29.02.2012 року заклав у ломбард мобільний телефон Самсунг-С3010, пред явивши свій паспорт. (а.с. 35).

Разом з цим, з показів підсудного ОСОБА_1 даних ним на досудовому слідстві ( а.с. 26, 33), вбачається, що він в кінці лютого 2012 року прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_3 та з дозволу останнього залишився у нього переночувати. Наступного ранку прокинувшись він узяв мобільний телефон Нокіа, який лежав на підвіконні, потім з одної ї книжкових полиць узяв мобільний телефон Самсунг, вийшов з будинку. Потім він пішов на зупинку і поїхав в м. Миколаїв та здав у ломбард мобільний телефон Самсунг, а мобільний телефон Нокіа продав на ринку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України був затриманий 28.03.2012 року та йому було обрану міру запобіжного заходу взяття під варту. (а.с.66)

Підписку про невиїзд по даній кримінальній справі ОСОБА_1 було обрано 23.04.2012 року, а не у лютому 2012 року, як стверджує підсудний.

Тобто, зазначені вище докази спростовують покази підсудного, дані ним в суді в тому числі і в частині того, що він робітниками Центрального РВ він був затриманий, коли повертався до дому потерпілої ОСОБА_2

Крім того, покази підсудного ОСОБА_1 дані ним на досудовому слідстві в частині місця розташування мобільних телефонів, підтверджуються показами потерпілої ОСОБА_2

Також, за результатами призначеної судом перевірки в порядку ст. 97 КК України у порушенні кримінальної справи щодо застосування до ОСОБА_1 мір психологічного впливу постановою старшого слідчого прокуратури Миколаївського району Миколаївської області від 27.07.2012 року було відмовлено.

Отже суд не приймає покази дані підсудним ОСОБА_1 в судовому засіданні та розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, які повністю узгоджуються між собою, суд находить вину підсудного ОСОБА_1 доведеною і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При обранні підсудному виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, а також його особу.

Підсудний ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, вину не визнав.

Обставин що обтяжують та пом`якшують покарання підсудного не виявлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з врахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 28.03.2012 року був затриманий в порядку ст. 115 КК України за обвинуваченням у вчиненні іншого злочину. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.03.2012 року йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Отже, строк покарання ОСОБА_1 слід рахувати з моменту затримання, а саме з 28.03.2012 року.

По справі потерпілою ОСОБА_4 заявлено позов на суму 700 грн., який підтриманий прокурором та потерпілою, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

П р и с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому два роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 по даній кримінальній справі змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту.

Строк покарання ОСОБА_1 рахувати з 28.03.2012 року.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 700 (сімсот ) грн.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженому ОСОБА_1 в тому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Л.В.Карікова

10.09.2012