Справа №568/1405/14-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" березня 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
В складі: головуючий суддя: ОСОБА_1
При секретарі судового засідання: ОСОБА_2
Кримінальне провадження №0000442 (ЄРДР від 07.10.2014 року)
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полонична Кам`янко-Бузького району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова середня, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючий, раніше судимий в т.ч. 29.09.2009 року Галицьким районним судом м. Львова за ч.2ст.186 КК України до покарання у вигляді 4(чотири) роки 6 місяців позбавлення волі, 07.12.2012 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.391 КК України до покрання у виді 1(одного) року позбавлення волі, на основі ст. 71 КК України покарання частково приєднано до вироку Сихівського районного суду м. Львова від 13.10.2010 року і сотаточне покарання призначено у виді 2(два) роки 4(чотири) місяці позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 14 липня 2014 року по відбутті покаранння - в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України
За участю прокурора: ОСОБА_4
за участю обвинуваченого: ОСОБА_3
за участю його захисника адвоката: ОСОБА_5 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №023 від 31.10.2013 року видане Радою адвокатів Львівської області та ордер серія ЛВ №063999 на надання правової допомоги, виданий адвокатським об`єднанням «Мицик і партнери» 10 березня 2015 року )
За участю потерпілого: ОСОБА_6 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів обвинувальний акт, угоду про примирення, матеріали кримінального провадження
В с т а н о в и в:
07.10.2014 року приблизно о 16.30 год. ОСОБА_3 разом із знайомим рухаючись автомобілем «Мерседес-Бенц» НОМЕР_1 зупинилися біля продуктового магазину в с. Ситне Радивилівського району. ОСОБА_3 зайшов в приміщення продуктового магазину «Продуктова кишеня» який розміщений в АДРЕСА_2 . Перебуваючи в приміщенні магазину ОСОБА_3 , розраховуючись з продавцем за придбаний товар, побачив місце схову грошей і у нього виник умисел на таємне їх викрадення. В подальшому скориставшись тим, що продавець магазину відійшла від свого робочого місця обслуговуючи інших покупців, а також переконавшись, що за його діями ніхто з присутніх в магазині не спосторігає, маючи умисел на особисте збагачення, підійшов до столу, у внутрішній частині якого зберігалися гроші, нагнувшись викрав з полиці під прилавком поліетиленову коробку з грошима в сумі 1000 грн.. Заховавши викрадене під куртку вийшов з приміщення магазину тим самим отримавши реальну можливість розпорядитися викраденими коштами. Викраденим заподіяв матеріальну шкоду приватному підприємцю ОСОБА_6 , який є потерпілим по справі, в розмірі 1000 грн..
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у скоєнні даного кримінального правопорушення. Показав, що у вказаний день і час він їхав із Рівного до Львова по дорозі підібрав попутчика. Зупинився біля магазину в с. Ситно щоб купити води і продуктів. Розраховуючись за товар побачив, куди продавець кладе гроші, і вирішив їх викрасти. Скориставшись коли продавець відійшла від прилавку він перегнувся через прилавок і забрав гроші з коробкою, заховав їх під куртку і вийшов з магазину. Скільки було грошей не рахував. Його затримали працівники ДАІ і вилучили викрадені гроші. Він відшкодував потерпілому заподіяні матеріальні збитки, щиро розкаюється у скоєному. Показав, що на даний час він із потерпілим примирився, попросив вибачення і вони уклали угоду про примирення. Він підписав угоду про примирення добровільно, розуміє її умови і наслідки, підтверджує угоду і просить її затвердити.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 встановлено, що він є приватним підприємцем і здійснює торгівельну діяльність в с. Ситно в магазині «Продуктова кишеня». Приміщення магазину він орендує в Радивилівському РСТ. 07.10.2014 року до нього зателефонували продавці з магазину і повідомили, що невідомий чоловік викрав гроші з-під прилавка в сумі 1000 грн.. Продавці повідомили працівників міліції і злодія затримали. На даний час йому відомо, що крадіжку скоїв ОСОБА_3 , потерпілому повернуто викрадені кошти в сумі 1000 грн., претензій до обвинуваченого він не має і просить обвинуваченого суворо не карати. Також показав, що у згаданий день його батько ОСОБА_7 завозив товар до магазину і можливо тому його було помилково записано потерпілим в ЄРДР. Заявляє, що підприємницькою діяльністю займається він і саме він є потерпілим. Показав також, що на даний час вони з обвинуваченим примирилися і уклали угоду про примирення. Претензій матеріального і морального характеру він до обвинуваченого не має. Заявляє, що він також підписав угоду добровільно, без примусу і погроз, розуміє її умови і наслідки, підтверджує угоду і просить її затвердити.
Заслухавши учасників кримінального провадження, давши правову, всесторонню і обєктивну оцінку їх показам, дослідивши матеріали кримінального провадження суд встановив наступне:
ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч.2ст..185 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.
В суд разом з обвинувальним актом надійшла Угода про примирення від 31.10.2014 року, укладена між потерпілим ОСОБА_6 і підозрюваним ОСОБА_3 .. Відповідно до умов угоди обвинувачений беззастережно визнавав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, вибачився перед потерпілим та дав згоду на призначення йому узгодженого сторонами покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі, що є в межах санкції ч.2ст.185 КК України. На підставі ст. 75 КК України сторони кримінального провадження погодили звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому іспитового строку один рік шість місяців із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Ухвалою суду від 08.12.2014 року відмовлено в затвердженні угоди в зв`язку з тим, що підлягала уточненню правова кваліфікація кримінального правопорушення і особа потерпілого по кримінальному провадженню, поскільки в ЄРДР потерпілим по кримінальному провадженні значиться ОСОБА_7 , а потерпілим згідно обвинувального акту і угоди про примирення є ОСОБА_6 ...
Під час розгляду справи по суті в процесі судового слідства учасники кримінального провадження звернулися до суду з клопотанням про затвердження Уточненої угоди про примирення обвинуваченого та потерпілого від 10 березня 2015 року. В обгрунтування клопотання посилаються на правові позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлені в Узагальненні ВССУ судової практики здійснення кримінального провадження на підставі угод від 22.01.2014 року.
В судовому засіданні учасники кримінального провадження обвинувачений і потерпілий підтвердили факт підписання Уточненої угоди про примирення від 10.03.2015 року і просять її затвердити. Обвинувачений ОСОБА_3 і потерпілий ОСОБА_6 показали, що підписали згадану угоду добровільно без будь-якого примусу, усвідомлюють і розуміють наслідки її укладення.
Прокурор ОСОБА_4 заперечує затвердження Уточненої угоди про примирення обвинуваченого з потерпілим посилаючись на її незаконність враховуючи те, що в угоді про примирення не враховану ту обставину, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, недавно звільнений з місць позбавлення волі і на даний час судимість не погашена. Просить відмовити в затвердженні угоди про примирення обвинуваченого та потерпілого враховуючи і ту обставину, що в підготовчому судовому засіданні 08.12.2014 року було відмовлено в затвердженні угоди. А відповідно до ч.8ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
В Узагальненні ВССУ від 22.01.2014 року зазначено, що аналіз судової практики засвідчив, що в більшості випадків постановлення судом ухвали про відмову в затвердженні угоди пов`язане з наявними в угоді недоліками, які, за своїм змістом, не є суттєвими, зокрема наявністю суперечностей, неточностей, що переважно зумовлено правовою необізнаністю сторін. Беручи до уваги викладене, з огляду на заборону, передбачену ч.8 ст.474 КПК, щодо повторного звернення з угодою в одному кримінальному провадженні Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає правильним надання можливості сторонам уточнення укладеної угоди, внесення незначних змін до її змісту. При цьому такі зміни мають бути погоджені між сторонами, відображені в журналі судового засідання та судовому рішенні.
Відповідно до ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Перевіривши Уточнену угоду про примирення обвинуваченого та потерпілого від 10.03.2015 року на відповідність її вимогам КПК України суд знаходить, що дана угода відповідає вимогам закону і суд не вбачає підстав, які б перешкоджали її затвердженню. В процесі судового слідства уточнено правову кваліфікацію скоєного кримінального правопорушення і особу потерпілого. Потерпілий ОСОБА_6 заявляє, що матеріальна шкода в сумі 1000 грн. йому повністю відшкодована, претензій до обвинуваченого він не має, вважає узгоджене сторонами покарання таким, що відповідає тяжкості скоєного злочину, настоює на затвердженні уточненої угоди про примирення.
Суд не знаходить обгрунтованим заперечення прокурора ОСОБА_4 щодо підстав для відмови у затвердженні Уточненої угоди про примирення. Прокурор вважає, що в угоді не враховано особу ОСОБА_3 - звільнений з місць позбавлення волі і має непогашену судимість. З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 звільнений 14.07.2014 року по відбуттю покарання. Відповідно до чинного КПК України дана обставина не є перешкодою для укладання угоди про примирення. Наявність попередніх судимостей лише характеризує особу обвинуваченого. Жодних доказів скоєння обвинуваченим інших кримінальних правопорушень або наявності невідбутого покарання за іншим вироком, яке необхідно врахувати при винесенні даного вироку, суду прокурором не надано. При цьому суд враховує пом`якшуючу обставину, що матеріальна шкода відшкодована, і думку потерпілого ОСОБА_6 ..
Не є обгрунтованою і думка прокурора про те, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити в зв`язку з тим, що повторне звернення з угодою в кримінальному провадженні не допускається, а дана угода заявлена повторно.
Підставами для відмови в затвердженні угоди про примирення від 31.10.2014 року було необхідність уточнення правової кваліфікації скоєного і особи потерпілого. В процесі судового слідства достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні злочину передбаченого ч.2ст.185 КК України і потерпілим від злочину є ОСОБА_6 .
Виходячи із правових позицій ВССУ викладених в Узагальненні від 22.01.2014 року, які є обов`язкові для застосування місцевими загальними судами при розгляді справ, суд знаходить, що подання і затвердження Уточненої угоди про примирення обвинуваченого та потерпілого від 10 березня 2015 року не суперечить закону. Уточнена угода по змісту не суперечить угоді про примирення, укладеній на досудовому слідстві.
Керуючись ст.ст. ст..ст.472,473,474,475,370,371,374,381,382КПК України, Узагальненням ВССУз розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.01.2014 р. суд
З а с у д и в:
Затвердити Уточнену угоду про примирення обвинуваченого та потерпілого від 10.03.2015 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 і потерпілим ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винним за ч.2ст.185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі п.п.2,3,4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід по справі не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області шляхом подання апеляції через Радивилівський районний суд на протязі 30 діб з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3ст.394 КПК України.

Суддя: підпис ОСОБА_1