АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1092/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7
ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009902 щодо ОСОБА_9 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 190 КК України за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0009902 з додатками стосовно ОСОБА_9 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 190 КК України повернутий прокурору.

Як зазначено в ухвалі суду, вказаний обвинувальний акт складений без додержання вимог ст. 291 КПК України, оскільки доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не містить всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, а також час їх проведення (зокрема, у реєстрі зазначено, що 08.04.2015 року надано доступ до матеріалів, однак, не зазначено, кому їх було відкрито, а також час проведення даної процесуальної дії); крім того обвинувальний акт містить розбіжності у даті затвердження прокурором (на першому аркуші обвинувального акту зазначено, що він затверджений прокурором 08 квітня 2015 року, а на останньому аркуші 07 квітня 2015 року).

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 , вважаючи обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України, просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 13.05.2015 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0009902 відносно ОСОБА_9 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України.

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує безпідставністю відкриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , проведення досудового розслідування з порушеннями норм кримінального процесуального законодавства, зокрема допиту обвинуваченої, який проводився без захисника останньої та відмовою слідчого у виклику адвоката).

Також апелянт вказує, що факти, викладені в повідомленні про підозру, не відповідають дійсності та протирічать фактам, які не перевірені в ході кримінального провадження. Вважає, що потерпіла незаконно, порушуючи правила, надала власні кошти для проведення контролю за вчиненням злочину обвинуваченою, які потерпілій були повернуті слідчим 07.04.2015 року, після чого ОСОБА_10 , ігноруючи повідомлення слідчого про відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження, фактично відмовилась від виконання цієї слідчої дії.

Апеляційна скарга прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, повернута апелянту, у зв`язку із неусуненням ним недоліків скарги.

Розглянувши справу у відсутність потерпілої та її представника, які належним чином повідомлялись про день та час розгляду справи, проте двічі у судові засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду та повідомлень про поважність причин неявки суду не надали; заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, обвинуваченої та її захисників, які підтримали апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 та вважали необхідним призначити судовий розгляд справи; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п. п.1-9 цієї частини, і, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого ( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. За ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Відповідно до вимог ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідуванняповинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Разом з тим, суд першої інстанції, повертаючи прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 для усунення недоліків, дійшов помилкових висновків про порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, всупереч висновкам суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, зазначений акт містить як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_9 та які прокурор вважає встановленими, формулювання цього обвинувачення, так і правову кваліфікацію з посиланням на відповідну статтю (частину статті) закону про кримінальну відповідальність. При цьому обвинувачення, відповідно до вимог ст. 91 КПК України, викладено із зазначенням часу, місця, способу, форми вини, мотивів, мети вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які підлягають обов`язковому доказуванню у справі.

Невірними є також і висновок суду першої інстанції про порушення слідчим ст. 109 КПК України при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначені проведені процесуальні дії, час їх проведення, реквізити та розкритий зміст ряду процесуальних дій та рішень, що на думку колегії суддів, надає можливість суду в судовому засіданні ретельно і повною мірою дослідити та перевірити зібрані під час досудового розслідування докази та постановити обґрунтоване рішення.

Що стосується посилань суду в ухвалі, що прокурором не були спростовані твердження представника потерпілої про ненадання йому та потерпілій доступу до матеріалів, то вони фактично не є предметом підготовчого судового засідання, а повинні бути дослідженими під час судового розгляду при оцінці доказів, які будуть надані слідчими органами на підтвердження висунутого ОСОБА_9 обвинувачення.
Більш того, прокурор не був зобов`язаний надавати інші матеріали кримінального провадження, у тому числі щодо його відкриття сторонам у справі, оскільки за реєстром матеріалів така дія була проведена 08.04.2015 року, а відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Крім того, посилання суду першої інстанції на розбіжності у даті затвердження обвинувального акту прокурором, як підставу для його повернення, також є необґрунтованим, оскільки відповідно до матеріалів провадження, обвинувальний акт був складений слідчим 7 квітня 2015 року, затверджений та підписаний прокурором 8 квітня 2015 року, а його копія вручена обвинуваченій та її захисникам 09 квітня 2015 року.

Ту обставину, що у тексті вказаного процесуального документу зазначено про затвердження обвинувального акту прокурором 07 квітня 2015 року, колегія суддів вважає лише технічною опискою при виготовленні слідчим самого тексту, що не може бути підставою для повернення акту прокурору.

З огляду на наведене, під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, колегією суддів не було встановлено порушень допущених при складенні обвинувального акту, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, а тому апеляційна скарга захисника обвинуваченої у кримінальному провадженні підлягає задоволенню.

Що стосується інших доводів захисника, які були викладені в апеляційній скарзі стосовно порушень, допущених під час досудового розслідування, то вони не можуть бути предметом розгляду на цій стадії судового провадження у першій інстанції.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 задовольнити. Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0009902 щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 190 КК України прокурору, направивши вказаний обвинувальний акт на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого засідання до Святошинського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4