Справа № 712/1115/15-к
Провадження № 1-кп/712/131/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року Соснівський районий суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0005017 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.04.2014 року Соснівським РС м. Черкаси за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 25.12.2014 року близько 18-00 год., знаходячись в приміщенні Черкаської обласної лікарні на першому поверсі за адресою м. Черкаси вул. Менделєєва, 3, помітив ОСОБА_6 , який сидів на стільці та заряджав через мережу електроенергії DVD-портативне 7-дюймове TV вартістю 800 грн., що належить ОСОБА_4 , після чого за раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до вказаного чоловіка і умисно, відкрито, з корисливих мотивів, шляхом ривка повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_4 , та з місця вчинення злочину зник, чим спричинив останній матеріального збитку на суму 762,50 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати та по суті заданих питань пояснив, що 25.12.2014 року близько 18-00 год. він знаходився в приміщенні Черкаської обласної лікарні, що знаходиться за адресою м. Черкаси вул. Менделєєва, 3, де побачив ОСОБА_6 , який сидів на стільці та заряджав DVD, що належить ОСОБА_4 . Після чого він підійшов до ОСОБА_6 , шляхом ривка вимкнув DVD, та забравши його пішов з лікарні.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 є її сином, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов вона не заявляла, просила суд призначити мінімальну міру покарання.

Враховуючи, що учасники судового розгляду, визнали недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, - суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_5 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи.

Окрім повного визнання своєї вини з боку обвинуваченого, його винність також підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні в порядку ст. 349 КПК України, а саме матеріали кримінально провадження № 0005017:

· вимога (а.с. 28-29)

· характеристика (32)

Оцінюючі зібрані докази по кримінальному провадженні в їх сукупності в результаті повного всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.

В якості обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

В якості обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_4 та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише за умов ізоляції від суспільства та призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням вимог ст. 71 КК України, приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.04.2014 року.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи в сумі 196,56 грн. підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь Держави.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.04.2014 року і кінцево до відбуття покарання призначити 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишити без змін тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з 30.03.2015 року, зарахувавши термін попереднього ув`язнення з 27.02.2015 по 30.03.2015 року.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави процесуальні витрати за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи в сумі 196,56 грн.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 376 КПК України отримати в суді копію вироку.

Головуючий : ОСОБА_1