Справа № 11-266/2007 p. Категорія
ст. 309 ч. 1 КК України
Головуючий 1 інстанції суддя
апеляційної інстанції суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007
р. Колегія суддів судової
палати з кримінальних

справ апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Головуючого - судді Ржепецького О.П.

Суддів Карпія
В.М.

Гребенюк В.І. За
участю прокурора Багірової В.А.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями
помічника прокурора Заводського району м. Миколаєва та засудженого ОСОБА_1. на вирок
Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2007
року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, що має неповну середню
освіту, холостого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1, в силу ст. 55 КК Україну 1960 року не
судимого; -

- засуджено за ч. 1
ст. 309 КК України до 1 року 6 місяцям
позбавлення волі.

Згідно з вироком
ОСОБА_1. визнано
винним та засуджено за те, що він 15
квітня 2006 року
близько 11.00 год.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на території Центрального
колгоспного ринку м. Миколаєва у не встановленої слідством особи незаконно
придбав без мети збуту не менше 6,4
грамів особливо небезпечного наркотичного засобу каннабиса, який був
знайдений і вилучений у нього під час його особистого огляду при його
затриманні працівниками міліції за вчинення адміністративного правопорушення в
той же день приблизно о 12.20
год. на території Центрального колгоспного ринку м. Миколаєва.

2

В апеляції
помічник прокурора Заводського району м. Миколаєва, не оспорюючи висновків суду
про винність засудженого у вчиненні злочину, просить змінити вирок, призначивши
ОСОБА_1. за ч. 1 ст. 309 КК України
покарання у виді 2 років
позбавлення волі, звільнивши ОСОБА_1.
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки на підставі
ст. 75 КК
України, з покладенням на нього обов'язків, передбачених п. п. 2 - 4 ст. 76 КК України.
Посилається на суворість призначеного судом покарання, яке не відповідає
ступеню тяжкості злочину і особі засудженого і зазначає, що ОСОБА_1 вчинив
злочин середньої тяжкості, повністю визнав вину і розкаявся у вчиненому, не
судимий в силу ст. 55 КК України (1960 року), характеризується посередньо, має
постійне місце проживання, страждав залежністю від алкоголю і каннабиса, від
якої неодноразово прагнув позбавитися, добровільно звертаючись для лікування в
медичні установи, пройшов курс лікування від алкоголю і канабіноїдів в жовтні -
листопаді 2006 року. Вважає безпідставним посилання суду на те, що неодноразові
звертання засудженого з метою лікування від наркоманії пов'язані з його
бажанням ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинення даного
злочину, як на обтяжуючі покарання обставини, що характеризує підсудного з
негативної сторони.

В доповненнях до
апеляції помічник прокурора Заводського району м. Миколаєва просить змінити
вирок, звільнивши ОСОБА_1. від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього
обов'язків, передбачених п. п. 2 - 4 ст. 76 КК України.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1 просить зазначений вирок змінити, перекваліфікувавши його
дії з ч. 1 на ч. 4 ст. 309 КК України, і звільнити його від кримінальної відповідальності,
мотивуючи тим, що він добровільно звернувся до лікувального закладу для
лікування від наркоманії.

Заслухавши
доповідь судді, прокурора Багірову В. А. на підтримку апеляції прокурора та
заперечення проти апеляції засудженого, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора
підлягає задоволенню, а апеляція засудженого - частковому задоволенню з таких
підстав.

3

Суд вірно
встановив фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1. злочину і вірно кваліфікував
його дії за ч. 1 ст. 309 КК України як
незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вина ОСОБА_1. у вчиненні злочину, за який його
засуджено, підтверджується доказами, викладеними у вироку та не оспорюється
апелянтами.

Призначаючи
покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу винного,
який в силу ст. 55 КК
України 1960 року є
не судимим, але водночас безпідставно послався на те, що засуджений раніше
неодноразово скоював аналогічні злочини, що, фактично, є обтяжуючою покарання
обставиною. Посилання на зазначену обставину є неприпустимим і підлягає
виключенню.

Також, суд
послався на те, що засуджений ОСОБА_1 визнав вину і розкаявся у вчиненому,
безпідставно зазначивши при цьому про відсутність пом'якшуючих його покарання
обставин.

Крім того,
оцінюючи критично характеристику засудженого за місцем проживання, суд першої
інстанції не мотивував своє рішення і не послався на жодний доказ,
підтверджуючий такий висновок.

Таким чином,
колегія суддів враховує як пом'якшуючу покарання ОСОБА_1. обставину -
його щире каяття, а також дані про особу винного, який, фактично, позитивно
характеризується за місцем проживання.

З урахуванням
сукупності зазначених обставин, колегія суддів приходить висновку про
можливість звільнення засудженого ОСОБА_1.
від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на підставі ст.
75 КК України, з
покладенням на нього певних обов'язків, передбачених п. п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Твердження
засудженого про необхідність перекваліфікації його дій з ч. 1 на ч. 4 ст. 309 КК України і
звільнення його від кримінальної відповідальності з посиланням на його
добровільне звертання до лікувального закладу для лікування від наркоманії є
неспроможними, і висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 звертався

4

до медичних
установ не з метою лікування від наркоманії, а з метою ухилення від
кримінальної відповідальності за вчинений злочин колегія суддів вважає вірним
та належним чином мотивованим. А тому апеляція засудженого в цій частині
задоволенню не піддягає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора Заводського району м. Миколаєва задовольнити, а апеляцію
засудженого ОСОБА_1. задовольнити
частково.

Виключити з
мотивувальної частини вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2007 року відносно ОСОБА_1. посилання суду
на обтяжуючу покарання засудженого обставину - його неодноразові судимості.

Вирок
Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2007
року відносно ОСОБА_1.
змінити.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від
відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на два роки.

Відповідно до п.
п. 2 - 4 ст. 76 КК України
покласти на ОСОБА_1
обов'язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально -виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально -
виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально -
виконавчої системи.

Засудженого ОСОБА_1. з під варти
звільнити.

В решті вирок
залишити без змін.