Справа № 11 "а"-501 2007 р. Категорія:
суді 1-ї інстанції Калуш C.I. Доповідач Пасько
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого:
Паська Д.П.

Суддів:
Пікановського Б.В., Аліфанова Ю.Б.

За участю
прокурора: Курбатової І.Л.

Розглянула
27 червня 2007 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу за апеляцією
засудженої ОСОБА_1на вирок Тростянецького районного суду від 7 травня 2007 р.
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судима засуджений за ст.
194 ч. 2 КК України на чотири роки позбавлення волі.

Як
вбачається з вироку районного суду ОСОБА_1визнана винною і засуджена за
те, що 31.03.2007 р. в 11 годин дня в
АДРЕСА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, з метою
навмисного ушкодження чужого майна,
вчинила підпал будинку, який
належить потерпілому ОСОБА_2., в якому
вона також проживала. В результаті пожежі згорів дах будинку, а потерпілому завдано матеріальні збитки на
суму 13386 грн.

В
апеляції засудженої ОСОБА_1 ставиться питання про зміну вироку і пом'якшення їй
покарання, оскільки вважає, що воно не відповідає ні ступеню тяжкості
злочину, ні її особі. На думку апелянта
суд не врахував наявність пом'якшуючої покарання обставини, а саме: з'явлення із зізнанням та щире
каяття. Просить врахувати також, що її
діям передувала суперечка з ОСОБА_3. ,
оскільки її не бажали прописувати у будинку, в якому вона фактично проживала з братом
потерпілого і який підпалила після суперечки. Звертає увагу і на те, що вона вже немолода людина, раніше не притягувалася до кримінальної
відповідальності, усвідомила, що заподіяла людям горе і збитки, бажає працювати і відшкодувати потерпілим
заподіяну шкоду, а тому просить
застосувати до неї ст. 75 КК України.

Заслухавши
доповідача, виступ прокурора, яка вважає апеляцію необгрунтованою і
такою, що не підлягає задоволенню
перевіривши матеріали кримінальної справи,
обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що
апеляція задоволенню не підлягає.

Згідно
положень ст. 75 КК України звільнення від відбування
покарання з випробуванням застосовується судом з врахуванням тяжкості
злочину, особи винного та інших обставин
справи, які дадуть суду можливість дійти
висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Як
вбачається з вироку суду ОСОБА_1засуджена за вчинення особливо тяжкого
злочину, за який законом передбачено
покарання у виді позбавлення волі від 3-х до 15 років, що враховано судом. Крім того враховано особу засудженої, а саме її негативну характеристику по місцю
проживання (а.с. 43) та інші обставини
справи, зокрема, що злочин ОСОБА_1вчинила, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, що приводом до підпалу стало
те, що її відмовляли в прописці по
чужому будинку. Наведені обставини свідчать про високу ступінь суспільної
небезпечності як самого злочину, так і
особи засудженої, що і дало районному
суду підстави призначити ОСОБА_1реальне покарання, з чим погоджується і колегія суддів.

Щодо
доводів ОСОБА_1про те, що суд не
врахував наявність пом'якшуючих покарання обставин, то колегія суддів вважає її доводи
необгрунтованими. До працівників

правоохоронних
органів з зізнанням вона не зверталась - про це немає жодного підтверджуючого
документа. Згідно рапорта
чергового Тростянецького райвідділу міліції про пожежу повідомила
особа, яка себе не назвала (а.с. 2). Висновку про щире каяття ОСОБА_1
районного суду не було підстав зробити. Не вбачається підстав для цього і у
колегії суддів.

Районний
суд призначив ОСОБА_1об'єктивне покарання,
врахувавши, що вона раніше не
судима, ближче до мінімальної межі
санкції ст. 194 ч. 2 КК України.

З огляду на
наведене, керуючись ст.
ст. 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Тростянецького районного суду від 7 травня 2007 року стосовно
неї без змін.

На
ухвалу можуть бути подані касаційні скарги (принесено подання прокурора)
безпосередньо до касаційного суду - Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України протягом шести місяців з моменту набрання нею законної
сили.