Справа № 1-46/2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008р.
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Бейка М.А.

при секретарі Петрів Н.І.

з участю
прокурора Тичинської У.Р.

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця і жителя АДРЕСА_1,
українця, позапартійного, освіта середня-спеціальна, холостого, не депутата,
раніше не судимого, апаратника ТзОВ „Карпатнафтохім",
військовозобов"язаного, урядових нагород не має, гро­мадянина України за
ст.ст.342 ч.2, 350ч.2 КК України, суд -

встановив:

що підсудній
ОСОБА_1 вчинив опір члену громадського формування з охорони громадського
порядку „Міська варта" потерпілому ОСОБА_2 підчас виконання ним
обов"язків по охороні громадського порядку, а також умисно заподіяв йому
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров"я. Злочин скоєно
при слідуючих обставинах:

10 грудня 2007
року рядовий Калуської „Міської варти" потерпілий ОСОБА_2 та інспектор
патрульної служби Калуського MB УМВС Клим
Я.М. о 18 год. заступили
для несення служби по охороні громадського по­рядку на маршруті № 2 і біля 20 год. здійснювали
патрулювання на Площі Героїв, що в м.Калуші й помітили бійку біля
пам"ятника-меморіалу розстрі­ляним студентам торговельної школи. А тому
прибули на місце події та представившись попросили негайно припинити порушення
громадського порядку. Підсудній ОСОБА_1, брати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на
зауваження не реагували й продовжували бійку із невстанов-леними особами.
Підсудній ОСОБА_1 перебуваючи у стані сп"яніння не припиняючи бійки став
чинити опір представнику громадського форму­вання „Міська варта"
потерпілому ОСОБА_2, а після цього умисно наніс йому удар в обличчя, внаслідок
чого заподіяв йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров"я у вигляді перелому кісток носа та син­ців і садна в ділянці
обличчя.

В судовому
засіданні підсудній ОСОБА_1 свою вину в скоєному злочині визнав повністю й пояснив,
що 10.12.2007 року він, брати ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 на Площі Героїв пили пиво.
Неподалік від них знаходилась група хлопців із гурту „патлаті" і між ними
виникла суперечка яка переросла в бійку біля пам"ятника-меморіалу
розстріляних. В цей час до них підійшли працівники міліції і міської варти й
просили припинити бійку, але ніхто на це не реагував, а тому вони застосували
газовий балончик до ОСОБА_5 й тому він вдарив працівника міської варти чинячи
йому так само як і інші учасники бійки фізичний опір. В скоєному розкаюється й
просить його суворо не карати. А також просить обмежитись дослідження доказів і
фактичних обставин його допитом.

Судом
дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом підсуднього ОСОБА_1
і думкою потерпілого ОСОБА_2, так як підсудній повністю визнав свою вину в
скоєному злочині і не бажає дос­ліджувати в судовому засіданні докази, які були
зібрані в процесі досудового слідства і прокурор не заперечує проти цього. А
тому суд визнав недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд
приходить до висновку, що вина підсуднього в скоєному злочині доведена
повністю, а його злочинні дії за ст.ст. 342 ч.2, 350 ч.2 КК України
кваліфіковано вірно.

Призначаючи
покарання підсудньому ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості скоєного, особу
підсуднього й обставини, які пом"якшують і обтяжують відповідальність.
Зокрема суд враховує, що підсудній судиться вперше, повністю визнав свою вину і
розкаюється в скоєному, тяжких наслідків від скоєного не наступило, добровільно
відшко­дував заподіяні збитки, позитивно характеризується і потерпілий просить
його суворо не карати. За наявності вище перелічених обставин, що
пом"якшують покарання й істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину
та із врахуванням особи підсуднього, суд вважає за доцільне призначити йому
покарання із застосуванням ст.69 КК України, так як вважає, що його виправлення
можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі
викладеного й керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним за ст.ст. 342 ч.2, 350 ч.2 КК України й призначити йому покарання:

· за
ст.342 ч.2 КК України - 850 грн. штрафу;

· за
ст.350 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України 2000 грн. штрафу.
Згідно ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого пока­рання більш
суворим призначити йому остаточне покарання 2000 (дві тисячі) гривень штрафу.

Міру запобіжного
заходу попередньо обрану підписку про невиїзд залишити без зміни до вступу
вироку в законну силу.

Вирок може бути
оскарженим до Івано-Франківського апеляційно­го суду протягом 15 діб з часу
проголошення.