У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Короткевича М.Є.

суддів

Кліменко М.Р., Гриціва М.І.

за участю прокурора

Кривов'яза Я.І.

та засудженого

ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 20 травня 2008 року кримінальну справу за касаційними скаргами
засудженого ОСОБА_1 і захисника-адвоката ОСОБА_2, та касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок
колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Харківської області від 11 грудня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець
с. Байгунус Качирського району

Павлоградської
області Республіки Казахстан,

громадянин
України, раніше не судимий,

засуджений за ч. 4 ст. 296 КК
України на 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років
позбавлення волі, за ч. 2 п.п. 9, 12 ст. 115 КК України на 12 років позбавлення
волі, а на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно
визначено 12 років позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він разом із ОСОБА_3,
який за вчинення цього злочину засуджений вироком апеляційного суду Харківської
області від 14 травня 2003 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 1-ої год., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, біля торговельного кіоску, що на вул.
Пятихатській в м. Харкові, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, раптово та безпричинно завдав
удар пляшкою з-під шампанського потерпілому ОСОБА_4 по голові й, обхопивши за
шию руками, звалив його на землю. ОСОБА_4 вдалося вирватися і він став
з'ясовувати причину його побиття та придбав у кіоску дві пляшки пива, якими
намагався захищатися, розмахуючи ними, і вдарив ОСОБА_1 по голові. Після цього
ОСОБА_3 і ОСОБА_1 пішли на автомобільну
стоянку, де з автомобіля останнього
взяли металевий газовий ключ з метою використати його для заподіяння
тілесних ушкоджень.

Підійшовши до ОСОБА_4, ОСОБА_3 став відволікати його увагу розмовою, а
ОСОБА_1 газовим ключем завдав потерпілому численні удари по голові, заподіявши
ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя в момент їх
заподіяння.

З метою приховання вчиненого злочину, ОСОБА_1 і ОСОБА_3, діючи узгоджено,
силоміць посадили потерпілого в автомобіль ГАЗ-21 У і вивезли його в район
місцевості “Дробицький Яр” поблизу с. Мала Рогань Харківського району
Харківської області, де витягли потерпілого з автомобіля і втопили у ставку,
кинувши його головою у воду. Смерть ОСОБА_4 настала від асфіксії внаслідок
перекриття дихальних шляхів водою.

У касаційних скаргах:

-засуджений ОСОБА_1 просить переглянути справу щодо нього і постановити
справедливе рішення;

-захисник-адвокат ОСОБА_2 просить скасувати вирок щодо ОСОБА_1 і виправдати
його за цим обвинуваченням. Вказує на те, що матеріалами справи його винність
не доведено, але суд дав невірну оцінку доказам, внаслідок чого незаконно
притягнув ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

У касаційному поданні прокурор порушує
питання про скасування вироку і повернення справи на новий судовий розгляд
через м'якість призначеного покарання.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України Короткевича М.Є.,
міркування прокурора про підтримання касаційного подання і скасування вироку,
пояснення засудженого ОСОБА_1 про необгрунтованість його засудження,
обговоривши доводи касаційних скарг і подання, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційні скарги і подання задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у хуліганстві, вчиненому групою осіб, з
застосуванням спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень
предмета, в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень групою осіб, в
умисному вбивстві за попередньою змовою групою осіб з метою приховати інший
злочин, відповідає фактичним обставинам справи і відповідно доказам у справі
застосовано матеріальний закон.

Вирішуючи питання про зміст і направленість умислу ОСОБА_1, суд виходив із
сукупності зібраних по справі доказів.

Так, засуджений ОСОБА_3 на досудовому слідстві в присутності захисника
показував, що разом із ОСОБА_1 вживали спиртні напої біля кіоску, там між ними
і ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої він безпричинно вдарив останнього пляшкою
по голові. Потім із автомобіля ОСОБА_1 вони взяли газовий ключ і повернулись до
кіоску, де знаходився ОСОБА_4, і ОСОБА_1 декілька разів ударив потерпілого
газовим ключем по голові. Після чого відвезли ОСОБА_4 в район “Дробицького Яру”
і втопили у ставку, а, повершувшись, наказали продавцю кіоска мовчати,
погрожуючи її вбивством.

Такі показання засудженого ОСОБА_3 підтверджуються показами свідків
ОСОБА_5- продавця кіоску та ОСОБА_6, який виявив труп потерпілого, а також
узгоджуються з даними протоколів огляду місця події, обшуку, відтворення
обстановки і обставин події за участю засуджених.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_4
виявлено 6 забитих ран голови та обличчя, одна з яких супроводжувалася
переломом лівої скроневої кістки, які є прижиттєвими і відносяться до тяжких
тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Проведеною по справі судово-медичної експертизою встановлено, що смерть
ОСОБА_4 настала від асфіксії внаслідок перекриття органів дихання водою.

За даними висновків судово-імунологічної експертизи на одязі ОСОБА_1 та на
окремих фрагментах, вилучених з автомобіля ГАЗ-21 У, виявлена кров, походження
якої не виключається від ОСОБА_4

За таких обставин твердження ОСОБА_1 та його захисника
ОСОБА_2 у касаційних скаргах про необгрунтованість засудження є безпідставними.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 п.п. 9, 12 ст. 115 КК України.

Перевіркою
матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про порушення вимог
кримінально-процесуального законодавства під час досудового і судового
слідства.

При призначенні
ОСОБА_1 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про
особу винного, який притягується до кримінальної відповідальності вперше, задовільно
характеризується, а також обставину, що
обтяжує покарання ­- вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, міра покарання призначена ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 65
КК України і підстав вважати призначене покарання м”яким колегія суддів не
вбачає.

Виходячи з наведеного, керуючись
ст. ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 і захисника-адвоката ОСОБА_2 та
касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, залишити без задоволення, а вирок колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2007
року щодо ОСОБА_1- без зміни.

Судді:

Короткевич М.Є. Кліменко М.Р. Гриців М.І.