overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Дело №1- 431
года, Киевский районный суд г.
Симферополя в составе:
председательствующего
судьи - Козленко В.В.,
при секретаре Кудас О.Н.,
прокурора Новосельчука С.И.,
рассмотрев в открытом судебном заседании в г. Симферополе
уголовное дело по обвинению: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 г. рождения, урожен-
ца г. Симферополя, гр-на Украины,
образование среднее специальное, холо-
стого, работающего поваром в кафе
«Грация», ранее не судимого, прожива-
ющего в АДРЕСА_1,-,-
в совершении преступления, предусмотренного ч.1 ст. 185
ОСОБА_1совершил кражу чужого имущества при следующих обстоятельствах:
2008 г. около 18.00 час. ОСОБА_1, находясь по месту работы в кафе «Грация», находящегося
АДРЕСА_2, в котором он работает поваром,
увидев на одном из столов кафе мобильный
телефон «Нокиа Е-65», оставленнный посетителем кафе ОСОБА_3, реализуя возникший умысел на кражу
чужого имущества, тайно похитил указанный мобильный телефон ОСОБА_3 стоимостью
1700 грн., которым распорядился по своему усмотрению.
в судебном заседании подсудимый
ОСОБА_1вину свою в совершении указанного преступления признал полностью,
в содеянном чистосердечно раскаялся и по
обстоятельствам его совершения дал
показания в соответствии с вышеизложенным.
Суд, с
учетом мнения участников процесса, на основании ст. 299 УПК Украины, признал
нецелесообразным исследование доказательств по делу относительно фактических
обстоятельств дела, который ни кем не оспариваются.
Суд
квалифицирует действия подсудимого
ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 185 УК
Украины, как тайное похищение чужого имущества (кража).
назначении наказания подсудимому ОСОБА_1
суд учитывает степень тяжести совершенного им преступления, относящегося
к преступлениям средней степени тяжести, личность подсудимого, который ранее не судим , характеризуется
удовлетворительно, обстоятельства, смягчающие его наказание, к которым суд
относит признание им своей вины, чистосердечное раскаяние в содеянном.
Обстоятельств , отягчающих
наказание подсудимого ОСОБА_1 ,
суд в его действиях не усматривает.
Руководствуясь ст. ст. 323, 324 УПК Украины,
суд, -
ОСОБА_1 признать виновным в
совершении преступления, предусмотренного ч. 1 ст. 185 УК Украины и назначить
ему наказание в виде штрафа в сумме 510 грн.
пресечения оставить прежнюю - подписку о невыезде.
Вещественное доказательство по делу: мобильный телефон- оставить по принадлежности у потерпевшей ОСОБА_3
Приговор может быть обжалован в течение 15
суток в Апелляционный суд АР Крым, через Киевский районный суд г. Симферополя.
Председательствующий:
Справа № 5 - 982
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника установи:
Шибко О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах
психіатричної лікарні із суворим
наглядом відносно ОСОБА_2, 1979 року
народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра,
до якого прикладений висновок комісії лікарів-психіатрів акт від
13.05.2008 року ставиться питання про
те, що ОСОБА_2 страждає шизофренією параноїдною формою і за своїм психічним
станом підлягає подальшому перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній
лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши
учасників процесу і перевіривши
матеріали справи, суд вважає,
що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним
розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього і
навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування
примусових заходів медичного характеру,
призначених ухвалою апеляційного суду Київської області від 23.03.2006 року
відносно ОСОБА_2 в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.

На постанову може бути подана апеляція в 15-денний строк.

Суддя
Справа № 5 - 1047 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня
2008 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника установи:
Білянкіної М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_2, 1976
року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра, до
якого прикладений висновок
комісії лікарів-психіатрів акт від 27.05.2008 року ставиться питання про те, що ОСОБА_2 страждає
шизофренією, параноїдною формою і за своїм психічним станом підлягає подальшому
перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву,
заслухавши учасників процесу і
перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню,
оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким
психічним розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для
нього і навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування примусових
заходів медичного характеру,
призначених постановою Терновського районного суду м. Кривого Рогу від
10.10.2006 року відносно ОСОБА_2 в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.

На постанову може бути подана апеляція в
15-денний строк.

Суддя:
Справа № 5 - 916 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника
установи:
Фененко Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах
психіатричної лікарні із суворим
наглядом відносно ОСОБА_2, 1980 року
народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра,
до якої доданий висновок
комісії лікарів-психіатрів від 15.05.2008 року ставиться питання про те, що ОСОБА_2 страждає на
шизофренію, і за своїм психічним станом підлягає подальшому перебуванню на
примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши
учасників процесу і перевіривши
матеріали справи, суд вважає,
що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом і вчинив дії, які
представляють безпосередню небезпеку для нього і оточуючих.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування
примусових заходів медичного характеру,
призначених постановою Мукачівського міськрайсуду Закарпатської області від
17.10.2005 року відносно ОСОБА_2 в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.

На постанову може бути подана апеляція протягом
15 діб.

Суддя:
Справа № 5 - 1005 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю
прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника установи:
Бреславської Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах
психіатричної лікарні із суворим
наглядом відносно ОСОБА_2, 1980 року
народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра,
до якого прикладений висновок комісії лікарів-психіатрів акт від
20.05.2008 року ставиться питання про
те, що ОСОБА_2 страждає шизофренією, параноїдної форми і за своїм психічним
станом підлягає подальшому перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній
лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши
учасників процесу і перевіривши
матеріали справи, суд вважає,
що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним
розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього і
навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування
примусових заходів медичного характеру,
призначених постановою Волчанського районного суду Харківської області від
17.07.2003 року відносно ОСОБА_2 в
умовах психіатричної лікарні із
суворим наглядом.

На постанову може бути подана апеляція в 15-денний строк.

Суддя:
Справа № 5-639 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора: Таранов
Д.Ю.

адвоката:
ОСОБА_1

представника
установи: Попруженко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_2, 1929
року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра, до якого прикладений
висновок комісії
лікарів-психіатрів від 25.03.2008 року ставиться питання про те, що ОСОБА_2 страждає деменцією внаслідок
органічного ураження головного мозку сполучного ґенезу і за своїм психічним
станом підлягає подальшому перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній
лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву,
заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню,
оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким
психічним розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для
нього і навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування примусових
заходів медичного характеру,
призначених постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2005 року відносно
ОСОБА_2 в умовах психіатричної лікарні із
суворим наглядом.

На постанову може бути подана апеляція протягом 15 діб.

Суддя:
О.Я. Леон
Справа № 5-1117 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня
2008 року Красногвардійський районний
суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора: Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника
установи: Тютюннікова І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_2, 1973 року
народження, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2000
року ОСОБА_2 направлений
на примусове лікування в психіатричну лікарню з
суворим. До кримінальної відповідальності притягувався за ст.ст. 94 КК України.

У заяві лікаря-психіатра, до
якого доданий висновок комісії лікарів-психіатрів акт № 829 від 23.05.2008 року
ставиться питання про те, що ОСОБА_2
страждає шизофренією, параноїдною формою. Внаслідок проведеного лікування стан
його здоров'я поліпшився та у
теперішній час він особливої соціальної небезпеки не представляє, в примусовому лікуванні в умовах психіатричної
лікарні з суворим наглядом не
потребує. Тому для подальшого примусового лікування і проведення
реабілітаційних заходів може бути переведений
у психіатричну лікарню з посиленим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню,
оскільки ОСОБА_2. у теперішній час особливої
соціальної небезпеки не зумовлює, психічний стан
хворого поліпшився, тому лікування у
психіатричній лікарні з суворим
наглядом не потребує.

На основі викладеного і керуючись
ст. 422 КПК України і ст. 19, 22
Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом задовольнити.

Змінити примусові заходи медичного характеру
відносно ОСОБА_2 і перевести його для подальшого примусового
лікування в психіатричну лікарню з посиленим наглядом.

На постанову може бути подана апеляція в
15-денний строк з моменту оголошення в апеляційний суд через Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя:
О.Я. Леон
Справа №
Постанова

Іменем України

25 липня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської
області в складі:

головуючої-судді: Коновалової
Н.І.

секретаря: Остап"юк
М.В.

з участю
прокурора: Кінаш
М.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську подання начальника
Івано-Франківського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції про
звільнення від подальшого відбування покарання на підставі Закону України
"Про амністію" від 19.04.2007 року засудженого

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, жителя
АДРЕСА_1, засудженого 28.11.2006 року Івано-Франківським міським
судом за ст. 286 ч. 2 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами строком на два роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки, -

встановив:

Начальник Івано-Франківського міжрайонного відділу
кримінально-виконавчої інспекції
звернувся з поданням про звільнення
від подальшого відбування покарання на підставі ст. 1 п. „б" Закону
України від 19.04.2007 року "Про амністію" засудженого ОСОБА_1 , оскільки в нього
на утриманні є троє
неповнолітніх дітей . За час перебування на обліку характеризувався
позитивно.

В
судовому засіданні представник органу, що відає виконанням вироку подання
підтримав та просить його задоволити.

Засуджений
дає згоду та просить звільнити його від подальшого відбування покарання, на
підставі Закону України від 19.04.2007 року "Про амністію".

Прокурор
вважає , що подання підставне та підлягає до задоволення в частині звільнення
засудженого від подальшого відбування основного покарання.

Суд,
вислухавши представника КВІ, засудженого, прокурора, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення в частині
звільнення засудженого від відбування основного виду покарання у вигляді
позбавлення волі., так як ОСОБА_1 підпадає під дію ст. 1 п. "б"
Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 року

На підставі
викладеного, керуючись ст. 1 п. "б" Закону України "Про
амністію" від 19.04.2007 року , ст. ст. 409, 411 КПК України, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, жителя АДРЕСА_1 , засудженого
28.11.2006 року Івано-Франківським міським судом за ст. 286 ч. 2 КК України до
трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними
засобами строком на два роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим
строком два роки - звільнити від подальшого відбування основного виду покарання
у вигляді позбавлення волі на підставі ст. 1 п. "б" Закону України
"Про амністію" від 19.04.2007 року .

Постанова
може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом
7-ми діб через Івано-Франківський міський суд.
Справа №
ПОСТАНОВА

от 26 липня 2007
року Гуляйпільський
районний суд

Запорізької
області

Гуляйпільський
районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Пінчук Н.В., при секретарі Польскій Л.І., за участю прокурора Целіковського В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
матеріал по поданню Гуляйпільського УДДУ ПВП у Запорізькій області про
вирішення питання застосування Закону України "Про амністію" від 19
квітня 2007 року відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Сусково, Свалявського району, Закарпатської області, українця,
громадянина України, не
працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засуджений
вироком Новомиколаївського районного
суду

Запорізької
області від 31 січня 2007 року за
ст. ст. 185 ч.2 КК України
до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

Гр.
ОСОБА_1 в період іспитового строку характеризується добре, до адміністративної відповідальності не притягувався,
покладені судом обов'язки виконував.

В
зв"язку з тим, що ОСОБА_1 на
утриманні має неповнолітнього сина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, він підпадає під
дії ст. 1 п."б" Закону України
"Про амністію" від 19 квітня 2007 року.

В судовому
засіданні прокурор підтримав подання.

Засуджений
не заперечує проти застосування відносно нього Закону України "Про
амністію" від 19 квітня 2007 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника КВІ Гуляйпільського
району, прокурора, вважає,
що відносно ОСОБА_1 тому що, він
має неповнолітнього сина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - можливо застосувати п."б" ст. 1 Закону України "Про амністію"
та звільнити його від покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Керуючись ст. 86 КК України, ст. 1
п."б" Закону України "Про амністію" від 19 квітня 2007
року, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від покарання назначенного вироком Новомиколаївського
районного суду Запорізької області від 31 січня 2007 року відповідно ст. 1 п."б" Закону України
"Про амністію" від 19 квітня 2007 року.

Постанова
може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 діб з дня її
проголошення.
Дело №4-213/2007
о проведении обыска жилища и другого владения
г. Гуляйполе «01 » августа 2007 г.
Судья Гуляйпольского района суда
Каракай Н.Д. с участием прокурора Целиковский В.В., при секретаре Юрченко Н.М. , рассмотрев представление следователя
Гуляйпольского РО УМВД Украины в Запорожской области майора милиции Боровик
период времени с 06 час
30 мин. до 17 час. 30 мин. в г. Гуляйполе
Запорожской области, неустановленное
лицо, руководствуясь корыстными
побуждениями, путём взлома замка, на входной двери, проникло в помещение квартиры принадлежащей
ОСОБА_1 расположенной поАДРЕСА_1откуда тайно похитило золотые изделия чем
причинило материальный ущерб на суму 4000 грн. С похищенным скрылось. По данному факту возбуждено
уголовное дело № 107016620 по ст. 185 ч 3 УК Украины.
В Гуляйпольский районный суд
поступило представление следователя Гуляйпольского РО УМВД Украины в
Запорожской области майора милиции Боровик В.В. с прошением о разрешении проведения
обыска жилого помещения, хозяйственных
построек, где проживает гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
по адресу с. АДРЕСА_2
Суд,
изучив материалы уголовного дела,
выслушав мнение прокурора поддержавшего представление, считает,
что в ходе проведения оперативно-розыскных мероприятий установлено, что гр-н.,
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 может быть причастен к указанной краже.
На основании вышеизложенного, принимая во внимание, что гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
может быть причастен к данному преступлению, а орудия преступления, вещественные доказательства по настоящему
делу, могут находиться в его
домовладении. Для более полного сбора доказательств, а также установление других
обстоятельств, руководствуясь ст. 30 Конституции Украины, ст. 177 УПК Украины.
С целью сбора доказательств, обнаружения,
и изъятия вещественных доказательств,
которые могут находится в домовладении где проживаетОСОБА_2поручить
работникам ОУР УМВД Украины в Запорожской области произвести обыск домовладения
по адресу: АДРЕСА_2, где он проживает.
Постановление обжалованию не подлежит.
Судья Гуляйпольского
районного суда Каракай
Справа № 1 П-151/07
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2007 року Красноградський районний
суд Харківської області у

складі: головуючого - судді Гусар П.І.,

при секретарі Кураєвої
А.Г.

з участю прокурора Орєхової Н.В.

розглянувши
кримінальну справу за №
8392163 за фактом крадіжки у ОСОБА_1 велосипеда
«Україна».

ВСТАНОВИВ:

06.07.2007 року
слідчим СВ Красноградського РВ УМВС України в Харківській області майором
міліції Чеховим В.М. винесено постанову про направлення в Красноградський
районний суд кримінальної справи за № 8392163 за фактом крадіжки у ОСОБА_1
велосипеда «Україна», в зв'язку з закінченням строку давності, тому що не
встановлено на протязі 15 років особу, яка вчинила злочин.

10.07.2007 року
вказана справа надійшла до суду і призначена до судового розгляду з участю
прокурора.

Вислухавши в
судовому засіданні думку прокурора про можливість закриття кримінальної справи,
дослідивши її матеріали , суд вважає, що кримінальну справу необхідно закрити з
наступних підстав.

Як видно з
матеріалів справи, вона була порушена 18.04.1992 року за фактом крадіжки у
ОСОБА_1 велосипеда «Україна» Постановою слідчого СВ Красноградского РВ УМВС
України в Харківській області від 23.05.1992 року провадження в цій справі було
зупинено на підставі п.3 ст. 206, ст..
209 КПК, постановою
від 06.07.2007 року поновлено і постановою від 06.07.2007 року справа була
направлена до суду для вирішення питання про її закриття у зв'язку перебігом
строку давності.

Із ч.2 ст. 49 КК
України убачається, що особа звільняється від кримінальної відповідальності,
якщо з часу вчинення злочину минуло п'ятнадцять років.

На
підставі викладеного, керуючись
ст. 11-1 КПК України, ст.49 КК країни, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити кримінальну справу за
фактом крадіжки у ОСОБА_1 велосипеда «Україна» вдень 4 квітня 1992 року, у зв'язку із закінченням строків давності.

Постанова на
протязі 15 діб
може бути оскаржена
до Харківського апеляційного
суду через Красноградський районний суд.
Справа №5-226/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня
2007 року Кіровський районний суд
м. Кіровограда в складі:

головуючого
судді Деревінського
С. М.

при
секретарі Мішевець
Т.І.

з участю
прокурора Санжакової
О.В.

представника
кримінально-виконавчої інспекції Гриценко
І.О.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Кіровограда подання Кіровоградського міжрайонного відділу кримінально -
виконавчої інспекції УДДУПВП в Кіровоградській області, погоджене начальником Кіровського ВМ КМВ УМВС
України в області, про звільнення від
покарання по п. є ст. 1 Закону України „ Про амністію" від
19.04.2007 року № 955-V відносно
засудженого: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м. Кіровограда,
українця, громадянина
України, освіта середня, проживає м.
АДРЕСА_1, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком
Кіровоградського райсуду Кіровоградської області від 24.10.2005 року ОСОБА_1
визнай винним та засуджений за ч. 3.
ст. 296, ч. 2
ст. 345 КК України до 3 років
позбавлення волі. На підставі ст. ст.
75, 76 КК України, ОСОБА_1 від
призначеного покарання звільнено з випробуванням та іспитовим строком на 3
роки.

Кіровоградський
міжрайонний відділ кримінально - виконавчої інспекції УДДУПВП в Кіровоградській
області, звернувся до суду з поданням, погодженим начальником Кіровського ВМ КМВ
УМВС України в області, про звільнення
ОСОБА_1 від покарання по п. є ст. 1 Закону України „ Про амністію" від
19.04.2007 року № 955-V , але засуджений ОСОБА_1 на застосування
амнісмтІЇ не погоджується, про що подав
письмову заяву.

Заслухавши
учасників процесу, вивчивши матеріали
подання, суд, вважає,
що подання Кіровоградського міжрайонного відділу кримінально -
виконавчої інспекції УДДУПВП в Кіровоградській області задоволенню не
підлягає, оскільки відповідно до
вимог ст. 9 Закону України „Про амністію" від
19.04.2007 року № 955-V, застосування
амністії не допускається, якщо
засуджений заперечує проти цього.

Керуючись ст. 9
Закону України „Про амністію" від 19.04.2007 року № 955-V
, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволення подання Кіровоградського міжрайонного відділу кримінально
-виконавчої інспекції УДДУПВП в Кіровоградській області, погоджене начальником Кіровського ВМ КМВ УМВС
України в області, про звільнення від
покарання по п. є ст. 1 Закону України „ Про амністію" від
19.04.2007 року № 955-V відносно
засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Постанова в
апеляційному порядку не оскаржується.