Справа № 1- 350/11
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
06 грудня 2011 р. Житомирський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді Башинського С.Ф.
секретаря Вольської В.В.
за участю прокурора Кобернюка С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,
Підсудний ОСОБА_1 відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 вересня 2007 року зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму починаючи з 10 серпня 2007 року і до досягнення повноліття.
В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що він дійсно не сплачує аліменти та не надає ніякої матеріальної допомоги колишній дружині на утримання доньки, не заперечуючи вказану в обвинуваченні суму заборгованості.
У звязку з повним визнанням підсудним своєї вини у скоєнні злочину, суд відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, розяснивши при цьому учасникам судового розгляду справи наслідки застосування даної статті КПК України.
Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведена і дії його кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.
Призначаючи покарання суд враховує характер і суспільну небезпечність вчиненого злочину, який не являється тяжким, особу підсудного, який характеризується позитивно, не судимий, обставини справи, що обтяжують і помякшують покарання.
Обставини, що помякшують покарання ОСОБА_1 є щире каяття у вчиненому злочині.
Обтяжуючих обставин по справі не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання, яке буде достатнім для його виправлення та перевиховання в майбутньому, у виді обмеження волі, звільнивши його відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання із випробуванням.
Суд відмовляє в задоволенні цивільного позову потерпілої /а.с. 24/, розяснивши при цьому останній, що наявність раніше постановленого рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини і не допускає повторне прийняття рішення про той же предмет спору і з тих самих підстав, відповідно до вимог п. «3»ч. 2 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання у виді 1-го /одного/ року і 6-ти /шести/ місяців обмеження волі.
Відповідно до ст.ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання із випробуванням і іспитовим строком 2 роки, зобовязавши його не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально виконавчої інспекції і періодично там реєструватись.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд.
В задоволенні цивільного позову потерпілій ОСОБА_2, відмовити, розяснивши їй при цьому, що наявність раніше постановленого рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини не допускає повторне прийняття рішення про той же предмет спору.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.
Суддя: