Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/817/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , представника потерпілого Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2015 року за № 0000169 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, українця, згідно ст. 89 КК України - без судимості,

за ч. 2 ст. 185 КК України та
неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, учня Радивилівського професійного ліцею, з середньою освітою, без судимості

за ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Неповнолітній ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 , направлену на вчинення крадіжки металевих виробів з об`єктів ДТГО «Львівська залізниця». З цією метою ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , приблизно о 19.00 год. 21.04.2015 року прийшли на 34 км 10 пікету перегону Заболотці - Броди (с. Пониковиця Бродівського району Львівської області), де ОСОБА_5 , діючи по черзі з ОСОБА_10 , за допомогою заздалегідь підготовлених ними лопати та сокири, розкопали приблизно 200 метрів магістрального кабелю зв`язку, загальною вартістю 1071,78 гривень, завдавши ДТГО «Львівська залізниця» матеріальної шкоди на вказану суму та за допомогою гужового транспорту, наданого ОСОБА_5 , доставили викрадене майно на подвір`я будинку за місцем проживання ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , де заховали з метою подальшого збуту. 22.04.2015 приблизно о 09.30 год. ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_10 , попередньо очистивши частину викраденого кабелю від ізоляції та діставши з нього мідний дріт, збули його невстановленій особі у м. Броди Львівської області, а гроші витратили на власні потреби. 23.04.2015 року приблизно в 09.00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_11 у с. Пониковиця Бродівського району Львівської області були викриті працівниками міліції при спробі зачистки решти викраденого кабелю від ізоляції з метою подальшого збуту його мідної частини, а викрадене майно у них вилучено.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро кається, суду пояснив, що він та ОСОБА_5 приблизно о 19.00 год. 21.04.2015 року прийшли до залізничної колії Заболотці-Броди, що в с. Пониковиця, Бродівського району, Львівської області, де по черзі за допомогою лопати та сокири розкопали приблизно 200 метрів кабелю,пізніше за допомогою гужового транспорту ОСОБА_5 доставили кабель на подвір`я за місцем проживання ОСОБА_5 , де його заховали, щоб потім здати на металолом. 22.04.2015 приблизно о 09.30 год. вони очистили частину викраденого кабелю від ізоляції та дістали з нього мідний дріт, який здали у м. Броди Львівської області особі, якої не знають, а гроші витратили на власні потреби.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому кається, суду надав аналогічні пояснення до пояснеь ОСОБА_4 .
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щиро розкаялися у вчиненому.
Судом встановлено, що обвинувачені активно сприяли розкриттю злочину. Також вони добровільно відшкодували завдані збитки в розмірі 1071,00 грн., що підтверджується квитанцією від 13.05.2015 року (а.с. 36).
Виходячи з наведеного вище суд дійшов висновку про те, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, їх дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, так як вони вчинили крадіжку за попередньою змовою групою осіб.
За таких обставин обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають нести відповідальність за вчинений злочин.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, а саме: вчинив злочин середньої тяжкості; злочинними діями спричинено матеріальної шкоди на суму 1071,78 грн., яку відшкодовано в ході досудового розслідування в повному обсязі; особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування майнової шкоди в повному обсязі в ході досудового розслідування.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано інкримінований злочин.
Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше пяти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи, що ОСОБА_4 щиро кається у вчиненому діянні, усвідомлює протиправність своїх дій, активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, а саме: вчинив злочин середньої тяжкості; злочинними діями спричинено матеріальної шкоди на суму 1071,78 грн., яку відшкодовано в ході досудового розслідування в повному обсязі; особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_5 суд визнає його неповнолітній вік, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування майнової шкоди в повному обсязі в ході досудового розслідування.
Для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано інкримінований злочин.
Згідно ст. 104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75 78 КК України, з урахуванням положень, передбачених цією статтею.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є неповнолітнім, щиро кається у вчиненому діянні, усвідомлює протиправність своїх дій, активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

До початку судового розгляду з цивільним позовом до суду звернулося Державне територіально-галузеве об`єднання «Львівська залізниця». Просить стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ДТГО «Львівська залізниця» 56624,00 грн. заподіяної шкоди (а.с. 31 - 32).

В обґрунтування своїх вимог цивільний позивач покликається на те, що злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було завдано матеріальних збитків відокремленому підрозділу «Здолбунівська дистанція сигналізації і зв`язку» ДТГО «Львівська залізниця» на загальну суму 56624,00 грн. На підтвердження цього суду представлено Звіт про незалежну оцінку визначення розміру збитків, що нанесені відокремленому підрозділу «Здолбунівська дистанція сигналізації і зв`язку» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» станом на 22.04.2015 року, виконаний ТзОВ «Експерттранском» 27.05.2105 року № 13/з-15 (а.с. 45-66).

В судовому засіданні представник ДТГО «Львівська залізниця» ОСОБА_9 цивільний позов підтримав та надав копію акта від 28.05.2015 року.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не визнали цивільний позов.

Захисники обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вважають цивільний позов необґрунтованим, безпідставним та просить відмовити в його задоволенні.

Із змісту ст. 128 КПК України вбачається, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Якщо процесуальні відносини не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В ході судового розгляду справи встановлено, не заперечується учасниками судового провадження, підтверджується обвинувальним актом, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування було пред`явлене обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України і досудовим розслідуванням встановлено, що злочинними діями спричинена майнова шкода ДТГО «Львівська залізниця» в розмірі 1071,78 грн., яка в ході досудового розслідування добровільно відшкодована в повному обсязі (а.с. 4, 36). Розмір майнової шкоди під час досудового розслідування визначено на підставі листа № шч-3-2/265 від 23.04.2015 року, адресованого начальнику ЛВ міліції на ст. Львів УМВС на Львівській залізниці ОСОБА_12 начальником ВП «Здолбунівська дистанція сигналізації і зв`язку» (а.с. 34).

Із змісту ст. 242 КПК України вбачається, що слідчий або прокурор зобов`язані звернутись до експерта для проведення експертизи щодо визнач розміру матеріальних збитків. В судовому засіданні встановлено, не заперечується сторонами, що до експерта в ході досудового розслідування учасники кримінального провадження з метою визначення розміру матеріальних збитків не зверталися.

На думку суду, одним з елементів обвинувачення є встановлені у справі факти, які інкримінують обвинуваченому. Майнова шкода є одним із видів суспільно небезпечних наслідків, заподіяних злочином. Характер і розмір майнової шкоди , заподіяної злочином, є складовою обвинувачення. Встановлення та доведення такої шкоди має кримінально-правове значення для визначення ступеня небезпеки діяння і призначення покарання. Характер і розмір заподіяної злочином шкоди є одним з елементів, які входять в предмет доказування.

Враховуючи наведене вище, цивільний позов Державного територіально-галузеве об`єднання «Львівська залізниця» про стягнення солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 56624,00 грн. заподіяної шкоди є безпідставним, а тому до задоволення не підлягає.

Частиною 2 статті 124 КПК України визначено, що суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Із змісту обвинувального акта вбачається, що під час досудового розслідування проведено трасологічну експертизу вартістю 491,04 грн.

Проте, під час судового розгляду суду не представлено жодного доказу на підтвердження витрат на залучення експерта.

За таких обставин суд не має можливості стягнути з обвинувачених на користь держави витрати на залучення експерта.

Як вбачається із змісту реєстру матеріалів досудового розслідування, 15.05.2015 року в ході досудового розслідування слідчим винесено постанову про визнання речових доказів та їх зберігання (а.с. 8). Проте, в обвинувальному акті не зазначено, які саме матеріальні об`єкти визнано речовими доказами у справі, де вони знаходяться. Також в ході судового розгляду сторонами кримінального провадження суду не повідомлялось та не надавалось процесуальних документів про речові докази. На стадії огляду речових доказів сторони повідомили, що жодних питань по речових доказах немає. Отже, суду не надано інформації про те, які саме об`єкти є речовими доказами, у кого вони знаходяться. До суду речові докази не скеровувались.

За таких обставин суд не має можливості вирішити питання про долю речових доказів на виконання вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Заходів забезпечення кримінального провадження не застосовувалось.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначити іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначити іспитовий строк тривалістю один рік.

Відмовити в задоволенні цивільного позову Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» про стягнення солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 56624,00 грн. заподіяної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Бродівський районний суд Львівської області.
Якщо апеляційну скаргу не було подано, то вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для її подання. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження -на їх вимогу.

24.06.2015

Суддя ОСОБА_1