справа № 462/3881/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зав`язанці Мостиського р-ну. Львівської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше неодноразово судимого: останній раз 15.04.2014 року Залізничним районним судом м. Львова за ч.1 ст. 289 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, що надійшов до суду, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 15.04.2014 Залізничним районним судом за ч. 1 ст. 289 КК України на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення, а саме: 28.04.2015 близько 17.00 год., перебуваючи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Любінська,104, маючи умисел на таємне викрадення майна, а саме підставки та квітів, котрі перебували перед входом у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ФОП ОСОБА_5 інн. НОМЕР_1 ), користуючись відсутністю поблизу працівників магазину, взяв ящик з квітами та відніс в останній під`їзд вказаного будинку, після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення квітів, повернувся до входу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки викрав ще один ящик з квітами, котрі, як і попередні заніс у останній під`їзд будинку АДРЕСА_3 , продовжуючи користуватись відсутністю уваги працівників магазину повернувся на місце вчинення правопорушення, та викрав звідти підставку з квітами, котрі аналогічно попереднім відніс у останній під`їзд вказаного будинку. Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_5 на загальну суму 1 150,00 грн. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені обвинуваченням обставини скоєння ним злочину, та пояснив, що дійсно він 28.04.2015 близько 17.00 год., перебуваючи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та побачивши квіти вирішив їх викрасти, взяв один ящик з квітами та заніс в останній під`їзд будинку, що стояв поруч, потім повернувся та викрав наступний ящик з квітами та також заніс у під`їзд будинку. Потім він знов повернувся до магазину та забрав підставку для квітів та також відніс у той самій під`їзд. Свою поведінку пояснити не може. У скоєному кається.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ст. 185 ч.1 КК України як умисні, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто за ч.1 ст. 185 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Відповідно до ст. 65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З наведеного та з урахуванням всіх обставин по справі суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати вимоги ст.71 КК України: до визначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 15.04.2014 року

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити покарання у вигляді 2 (двох ) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до визначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 15.04.2014 року та остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 враховувати з дня тримання під вартою з 23.06.2015 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до дня набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської бласті через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1