Справа № 11 - 180
2007 p. Категорія ст. 307 ч. 2 КК України
Головуючий 1 інстанції суддя Чернієнко
Доповідач апеляційної інстанції суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 р. Колегія суддів судової палати по
кримінальних

справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючої: Погорєлової
Г.М.

Суддів: Маркової Т.О.

Гребенюк
В.І.

При секретарі: Татаровій
С.Е.

За участю: прокурора Осипенко О.М.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляцією помічника Очаківського міжрайонного прокурора
Миколаївської області на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської
області від 18 січня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець АДРЕСА_1,
громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, працює робітником
відділення № З СЗАТ
"Ольвія", одружений, що має на утриманні двох малолітніх дітей,
проживає по АДРЕСА_2, раніше не судимий; -

- засуджений
за ч. 2 ст. 307 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України
до 3 років
позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням від відбування покарання
з випробуванням з іспитовим строком 2
роки на підставі ст. 75
КК України та покладенням на нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК України: не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи; повідомляти органи кримінально -
виконавчої системи про зміну місць проживання та роботи; періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

2

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь
науково - дослідницького
експертно - криміналістичного
центру при УМВС України в Миколаївській області в рахунок відшкодування витрат
на провадження судово - хімічних
експертиз 564 (п'ятсот
шістдесят чотири) гривень 92
копійки.

Згідно вироку ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те,
що він 22 вересня 2006 року близько 19.00 год. знаходячись
біля сарайного приміщення
на території домоволодіння АДРЕСА_3,
незаконно збув ОСОБА_2 на його прохання за 20 грн. гілку з листям рослини
коноплі, яка зростала на території цього домоволодіння і яка є особливо
небезпечним наркотичним засобом канабісом, вагою у висушеному стані 2,4 грами.

23 вересня 2006 року ОСОБА_1, враховуючи запевнення
ОСОБА_2 про придбання через декілька днів в нього наркотичний засіб, з метою
збуту повністю зірвав вищезазначений кущ коноплі та в сарайному приміщені
відокремив від нього деяку кількість листя і верхівок, що є особливо
небезпечним наркотичним засобом канабісом вагою 2,6 грама, розклав їх на грубі печі у себе в будинку, де
незаконно зберігав з метою подальшого збуту, а зірваний кущ лишив у сарайному приміщенні.

26 вересня 2006 року, близько 19.00 год. ОСОБА_1
повторно, на прохання ОСОБА_2,
відокремивши від куща коноплі, що зберігався в сарайному приміщенні, деяку кількість гілок з листям, що є особливо
небезпечним наркотичним засобом канабісом, вагою у висушеному стані 14,9 грами, незаконно
збув їх ОСОБА_2 за 30 грн., а іншу частину куща, що також є особливо
небезпечним наркотичним засобом канабісом, вагою у не висушеному вигляді 104,5 грами, продовжив
незаконно зберігати у сарайному
приміщенні.

Помічник Очаківського міжрайонного прокурора в апеляції
просить вирок скасувати через неправильне застосування судом кримінального
закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а справу
направити на новий судовий розгляд. Вважає, що суд, не дослідивши всі обставини
і докази по справі, які мав дослідити, прийшов до невірних висновків та
постановив вирок і

3

призначив ОСОБА_1 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, при
чому не достатньо врахував тяжкість вчинених ОСОБА_1 злочинів та безпідставно
визнав як одну з підстав для застосування цих статей те, що вчинення засудженим
вище зазначених злочинів було спровоковано діями працівників міліції.
Посилається на розгляд справи в порядку ч.3 ст. 299 КПК України, і те, що висновок про провокацію
працівниками міліції злочинів у вчиненні яких ОСОБА_1 визнано винним, суд
зробив лише допитавши підсудного, а інші докази по вказаній обставині, крім
показань підсудного, судом не досліджувались.

Заслухавши доповідь судді, прокурора Осипенко О.М. на підтримку
апеляції, засудженого ОСОБА_1 про залишення вироку без змін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція піддягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що висновки суду про
доведеність винності ОСОБА_1 у незаконних придбанні, зберіганні та виготовленні
наркотичних засобів, а також у незаконному збуті особливо небезпечного
наркотичного засобу, повторно, відповідають фактичним обставинам справи і його
дії судом вірно кваліфіковані за ч. 2
ст. 307 КК
України.

Згідно ч. 1
ст. 365 КПК
України апеляційним судом не перевіряються висновки суду першої інстанції щодо
фактичних обставин справи, які не оспорювалися і докази стосовно яких
відповідно до вимог частини першої ст. 299
КПК України не досліджувалися.

Доводи, викладені в апеляції прокурора про
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та не дослідження
судом всіх обставини і доказів по справі, які той мав дослідити, є
безпідставними і не підлягають перевірці, оскільки фактичні обставини справи в
суді першої інстанції ніким не оспорювалися, в тому числі і державним обвинувачем
- прокурором
Івановим А.С, який, згідно протоколу судового засідання, і заявив про
недоцільність дослідження доказів "
відносно фактичних обставин родії, описаній в формулюванні обвинувачення,
яке пред'явлено підсудному, оскільки

4

він їх не оспорює" - тобто стосовно фактичних обставин справи відповідно до
вимог ч.3 ст. 299 КПК
України. Після роз'яснення судом наслідків щодо такого обсягу дослідження
доказів по справі, прокурор наполягав на своїй думці, а ОСОБА_1 підтримав думку
прокурора (а. с. 150).

Зауважень на протокол судового засідання у встановленому
законом порядку від прокурора Іванова А.О. не надходило.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 1 від 15.05.2006 року "Про
практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних
справ в апеляційному порядку" і за змістом ст. 378 КПК України
апеляційний суд не може постановити свій вирок тоді, коли в апеляції порушено
питання про скасування вироку суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 1 цієї статті, але
висловлено прохання повернути справу на новий судовий розгляд.

В зазначеній апеляції прокурор не порушував питання про
постановлення нового вироку, а тому підстави для скасування вироку та
направлення справи на новий судовий розгляд відсутні, оскільки, відповідно до
ч. 2 ст. 374 КПК України,
апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на новий судовий розгляд в суд
першої інстанції, якщо при розгляді справи в суді першої шстанції були допущені
такі істотні порушення кримінально -
процесуального закону, які б виключали можливість постановлення вироку; а в
даному випадку таких порушень суд першої інстанції не допустив.

Таким чином підстави для задоволення апеляції прокурора
відсутні.

В той же час, з мотивувальної частини вироку піддягає
виключенню посилання суду на пом'якшуючу покарання обставину -що вчинення
ОСОБА_1 злочинів спровоковано працівниками міліції, як така, що судом не
умотивована і не знайшла свого підтвердження.

Зазначені доводи прокурора є обґрунтованими і апеляція
прокурора в цій частині піддягає задоволенню.

5

Покарання засудженому ОСОБА_1, як вбачається з
вироку, призначено відповідно до вимог ст. ст. 65, 66 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого
злочину, особи винного, який є не судимим, має постійне місце проживання та роботи,
одружений і має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем роботи
характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря - нарколога не
перебуває, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також як обставини,
що його пом'якшує - щире
каяття.

З урахуванням сукупності викладених обставин, суд,
застосувавши положення ст. 69
КК України, обґрунтовано призначив ОСОБА_1 покаранням нижче від найнижчої
межі, встановленої санкцією ч. 2
ст. 307 КК
України, а також звільнив засудженого від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком на підставі ст. 75
КК України з покладенням на нього певних обов'язків, відповідно до ст. 76 КК України, і
належним чином мотивував своє рішення.

Керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника Очаківського міжрайонного прокурора
Миколаївської області задовольнити частково.

З мотивувальної частини вироку Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської області від 18 січня 2007
року відносно ОСОБА_1 виключити посилання на пом'якшуючу покарання
обставину - що
вчинення ОСОБА_1 злочинів спровоковано працівниками міліції.

В іншій частині вирок відносно ОСОБА_1 залишити без змін.