УХВАЛА

Іменем
України

09 жовтня 2007 року. м. Житомир

Колегія судців судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Романова О.В. суддів -
Ткача CO.,
Широкопояса Ю.В. з участю:

прокурора Воронухи Д.С. розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Ружинського районного суду від 18 липня 2007 року
щодо

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця села Прибережне Ружинського району
Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, не працюючого, не жонатого, раніше судимого:

·
03 квітня 2002 року за ст. ст. 185
ч. 3, 75 КК України на 1 рік позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;

·
31 липня 2006 року за ст. 185 ч. 3
КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від
призначеного покарання звільнений з випробуванням, іспитовим строком 1 рік.
Постановою суду від 06 червня 2007 року направлений в місця позбавлення волі
для відбування призначеного покарання,

засудженого: за ст. 185 ч. 3 КК України на 4 роки
позбавлення волі; за ст. 289 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі без
конфіскації майна.

На підставі ст.
70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно визначене покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до
ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного
покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком від 31 липня 2006 року,
остаточно визначено 5 років 1 місяць позбавлення волі без конфіскації
майна.

Справа № 11 -
662 Головуючий у 1 інстанції суддя Руденко З.Б.

Категорія: 289 ч. 2, 185 ч. З КК Доповідач
у 2 інстанції суддя Ткач C.O.

2

Суд визнав
ОСОБА_1 винним і засудив за те, що він 19 вересня
2006 року близько 12-ї години проник у приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2, звідки викрав картер від
двигуна мотоцикла «Ява» вартістю 600 гривень і здав його в металобрухт, заподіявши
ОСОБА_2 шкоду на зазначену суму.

04 червня 2007 року близько 6-ї години ОСОБА_1, в стані алкогольного сп'яніння, повторно, від будинку № 38 по
вулиці Свердлова в смт. Ружин здійснив незаконне заволодіння автомобілем
ОСОБА_3 марки НОМЕР_1.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити, пом'якшить покарання. Просить врахувати, що потерпілі
вибачили його за вчинені злочини і він має на
вихованні дитину від першого шлюбу.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінальної справи,
обговоривши доводи сторін, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_1 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, повторно, з
проникненням у житло та у незаконному заволодінні транспортним засобом,
повторно є обґрунтований, правильний, відповідає фактичним
обставинам справи, не оспорюється в апеляції
засудженим та іншими учасниками судового розгляду.

На обґрунтування свого висновку суд послався на показання засудженого, який вину визнав повністю, розповів про обставини
вчинення злочинів.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази стосовно фактичних
обставин справи, які ніким не оспорювались. ОСОБА_1 роз'яснені наслідки
розгляду справи у порядку ч. З зазначеної статті
кримінального Кодексу, що стверджується його заявою ( а. с.
132 зв.).

За наведених
обставин ОСОБА_1 позбавлений права оспорювати
вказані у вироку фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд правильно кваліфікував дії засудженого, а покарання визначив з дотриманням вимог ст. 65 КК України, мінімальним
строком, установленим у санкції статті Особливої частини КК України, що
передбачає відповідальність за вчинений
злочин, без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

3

ОСОБА_1 раніше судимий,
злочин вчинив не
відбувши

„ покарання за
попереднім вироком суду,
характеризується негативно,

розлучений, працездатний, однак суспільно корисною працею не займається,

злочин вчинив у стані алкогольного сп'яніння, обставин, які пом'якшують

покарання не встановлено.

За наведених обставин колегія суддів не встановила підстав для зміни вироку
суду, пом'якшення призначеного покарання. Призначене покарання вважає необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження
нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів,-

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Ружинського районного суду від 18 липня 2007 року щодо
нього - без зміни.