Справа № 602/1175/14-к
Провадження № 1-кп/602/4/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" лютого 2015 р.

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6
та потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ланівці обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України , одруженого, не працюючого, раніше судимого Лановецьким районним судом 06 січня 2012 року за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний, корисливий злочин.

20 жовтня 2014 року близько 16 години ОСОБА_5 перебував у помешканні ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 . В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення DVD програвача марки SAMSUNG P390K та мобільного телефона марки Nokia X2, належних ОСОБА_7 .

Дочекавшись коли ОСОБА_7 заснув і не мав змоги перешкоджати у доведенні його злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна до кінця, підсудній переконався, що за ним ніхто не спостерігає і таємно викрав DVD програвача марки SAMSUNG P390K вартістю 1000 грн, який знаходився на полиці поруч із телевізором та мобільний телефон марки Nokia X2 івартістю 300 грн, який знаходився у кишені штанів ОСОБА_7 із СІМ картою оператора мобільного зв`язку Київстар вартістю 15 грн, згодом він з місця скоєння злочину втік, маючи таким чином можливість вільно розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд. В результаті своїх умисних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1315 грн.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК крадіжка , вчинена повторно .

22.12.2014 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_5 відповідно до вимог ч.1 ст.468 КПК України укладено угоду про примирення .

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти у припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень. Сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді арешту строком на 3 місяці .

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468, ч.4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та Кримінального кодексу України, просить суд затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні просить затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просить суд угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ч.2 ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті звинувачення .

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України..

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України, ч.2 ст. 185 КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому його дії кваліфікує за ч.2 ст. ст. 185 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про примирення від 22.12.2014 року міру покарання.

Як встановлено судом, вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 06 січня 2012 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки позбавлення волі.

Згідно довідки старшого інспектора Лановецького РП КМВ КВІ УДПиСУ в Тернопільській області, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 26.11.2013 року ОСОБА_5 на підставі ст..82 КК України невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на більш м`яке покарання виправні роботи за місцем роботи на строк 1 рік 4 місяці 15 днів з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави щомісячно.

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 13 червня 2014 року ОСОБА_5 на підставі ст..6 Закону України Про амністію у 2014 році скорочено наполовину не відбуту частину покарання, а саме до 5 місяців 19 днів виправних робіт за місцем роботи з відрахування 20% заробітку щомісячно в дохід держави.

Станом на 26 лютого 2015 року ОСОБА_5 не відбув призначене покарання у вигляді 5 місяців 19 днів виправних робіт за місцем роботи з відрахування 20% заробітку щомісячно в дохід держави, а тому остаточне покарання слід визначити за сукупністю вироків в порядку ст.71 КК України, призначивши покарання за цим вироком у виді арешту строком на 3 місяці , за вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 06.01.2012 року у виді 5 місяців 19 днів виправних робіт за місцем роботи з відрахування 20% заробітку щомісячно в дохід держави, які виконувати самостійно у відповідності до ч.3 ст.72 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 22 грудня 2014 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000255.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 22 грудня 2014 року покарання у вигляді арешту строком на 3 (три ) місяці .

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків остаточно ОСОБА_5 визначити покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці та за вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 06 січня 2012 року ( ухвали Лановецького районного суду від 13 червня 2014 року) у виді 5 місяців 19 днів виправних робіт за місцем роботи з відрахування 20% заробітку щомісячно в дохід держави, які виконувати самостійно у відповідності до ст.72 КК України .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченою, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України , до апеляційного суду Тернопільського області через Лановецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя: ОСОБА_1