АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0004386за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадженняв суді першої інстанції на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2015 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту,, не одруженого, не працюючого,проживаючого: по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.311 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком від 06 січня 2015 року затверджена угода про визнання винуватості від 27.11.2014 року, яка укладена між прокурором прокуратури Ленінського району м.Дніпропетровська ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_6 , якого визнано винним та засуджено за ч.1 ст.311 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, та покладено обов`язки, передбачені п.п.3-4 ст.76 КК України

В апеляції:

прокурор просить змінити вирок у зв`язку із суперечливим, на його думку, викладенням обвинувачення у вироку в довільній формі, що не відповідає угоді про визнання винуватості, та у зв`язку з незастосуванням судом положень ч.2 ст.124 КПК України, щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 05 листопада 2014 року біля ДК « Шинник», в районі вул.. Робочої в м. Дніпропетровську, незаконно придбав медичний препарат «CIRRUS» («Цирус») у кількості 3 (трьох) пігулок, який містить прекурсор- псевдоефедрин гідрохлориду, обіг якого обмежено, з метою подальшого виготовлення психотропної речовини, який незаконно зберігав при собі з вказаною метою. В той же день його було затримано працівниками міліції біля буд.132 по пр. Свободи, які виявили і вилучили в нього вказаний медичний препарат-.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала доводи прокурора, що подав апеляцію, обговоривши доводи апеляції, та думку прокурора в судовому засіданні, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що вирок є законним та обґрунтованим, а апеляція прокурора гне підлягає задоволенню з таких підстав.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що судом викладено обвинувачення у довільній формі, на порушення, на його думку ст.ст.374, 475 КПК України, є безпідставними. Адже, як видно з вироку ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 05 листопада 2014 року біля ДК « Шинник», в районі вул.. Робочої в м. Дніпропетровську, незаконно придбав медичний препарат «CIRRUS» («Цирус») у кількості 3 (трьох) пігулок, який містить прекурсор- псевдоефедрин гідрохлориду, обіг якого обмежено, з метою подальшого виготовлення психотропної речовини, який незаконно зберігав при собі з вказаною метою. В той же день його було затримано працівниками міліції біля буд.132 по пр. Свободи, які виявили і вилучили в нього вказаний медичний препарат. Із даного вироку суду реально видно, що він відповідає вимогам Закону, в ньому вірно та достатньо повно, та зрозуміло викладені всі обставини скоєного злочину. Формулювання обвинувачення, викладеного в угоді, відповідає по суті тому, яке викладено в самому вироку.

Згідно п.2 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 статті 469 КПК угода не може бути укладена. Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судом першої інстанції не було порушено умов угоди про визнання винуватості, а призначене покарання відповідає укладеній угоді.

З апеляційної скарги прокурора вбачається, що вирок яким затверджено угоду оскаржується крім зазначеного, з підстав незастосування ч.2 ст.124 КПК України, які не зазначені у ч.2 ст. 394 КПК України.

Але в даній частині, доводи апеляції прокурора задоволенню не підлягають, остільки вказане питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат, пов`язаних з проведенням судово-хімічної експертизи, може бути вирішено згідно ст..539 КПК України в порядку виконання вироку.

Дана справа розглянута повно та всебічно, з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, і порушень, які б істотно вплинути на правильність прийнятого судом рішення, колегією суддів, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадженняв суді першої інстанції ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, в той же строк, з дня вручення йому копії даної ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3