Справа № 1-59
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заліщицький районний суд
Тернопільської області
27
серпня 2008 року

в складі: головуючого суду Дудяка С.В.

при секретарі Богдану В.М.

з участю прокурора Брили Н.В.

підсудної ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Заліщики справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженки с.Вигода Заліщицького району, жительки АДРЕСА_1, українки, громадянки
України, із базовою вищою освітою, одруженої, працюючої фармацевтом аптеки ПП
ОСОБА_2, раніше не судженої, в скоєнні злочину передбаченого ст. 321 ч.2 КК
України

встановив:

Підсудна ОСОБА_1, працюючи фармацевтом аптеки ПП ОСОБА_2,
що в АДРЕСА_1, протягом листопада-грудня 2007 року отримала 50 упаковок
таблеток “Димедрол”, дві упаковки таблеток “Соннат” та дві упаковки таблеток “Сонован”, які
відносяться до сильнодіючих лікарських засобів та підлягають
предметно-кількісному обліку, однак в порушення встановлених правил зберігання, відпуску та обліку сильнодіючих
речовин, не облікувала їх в спеціальному журналі і протягом 2007-2008 років
незаконно реалізувала 25 упаковок лікарського засобу “Димедрол” та по дві
упаковки таблеток “Соннат”, “Сонован”.

Винність
підсудної ОСОБА_1 знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні, як
показами самої підсудної, яка повністю визнала свою вину, щиро розкаялася у
скоєному і пояснила, що з 28.09.2005 року працює фармацевтом в приватній
аптеці, яка належить ОСОБА_2 В 2007 року
вона отримала 50 упаковок таблеток “Димедрол”, по дві упаковки таблеток
“Соннат” та “Сонован”. Дані таблетки вона не облікувала в журналі обліку облікових груп лікарських засобів і
реалізувала частину таблеток “Димедрол” та по дві упаковки таблеток “Соннат”, “Сонован” без
рецептів.
Просить суворо її не карати.

Вина підсудної ОСОБА_1 стверджується
показами свідка ОСОБА_2, яка пояснила, що вона
являється приватним підприємцем і їй належить аптека в АДРЕСА_1. З 28 вересня
2005 року в її аптеці працює фармацевтом ОСОБА_1, яка торгує медикаментами,
робить закази. 12.06.2008 року аптеку перевіряли працівники міліції і виявили
порушення обліку та реалізації сильнодіючих медикаментів. Про те, що таблетки
“Димедрол”, “Соннат”, “Сонован” потрібно обліковувати в спеціальному журналі
вона не знала, також не знала, що їх потрібно реалізовувати по рецептах, цією
роботою займалася ОСОБА_1

Винність підсудної ОСОБА_1 також стверджується матеріалами кримінальної
справи, а саме: протоколом огляду від 12.06.2007 року, з якого видно, що в
аптеці, яка належить приватному підприємцю ОСОБА_2 і
знаходиться в АДРЕСА_1, вилучено 25 упаковок таблеток
“Димедрол”, копії накладних, по яких аптека отримувала сильнодіючі медикаменти
та копію журналу обліку облікових груп лікарських засобів а.с.9, висновком
експерта № 2-867/08 від 26.06.2008 року,
з якого видно, що вилучені 12.06.2008 року у підсудної ОСОБА_1 таблетки білого
кольору в 25 конвалютах є таблетками медичного препарату “Димедрол”
(дифенгідрамін) по 0,05 грама діючої речовини, що відповідають написам на
конвалютах, які не відносяться ні до наркотичних засобів, ні до психотропних
речовин, ні до прекурсорів. Медичний препарат “Димедрол” відноситься до
сильнодіючих лікарських засобів за міжнародними непатентованими або
загальноприйнятими назвами а.с.59-63.

Виходячи із встановленого в судовому засіданні суд
вважає, що дії підсудної правильно кваліфіковано за ст.321 ч.2 КК України так,
як вона порушила встановлені правила зберігання, відпуску, обліку сильнодіючих
речовин, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами і все це
знайшло своє ствердження в судовому засіданні.

Призначаючи міру покарання підсудній
ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: те, що
скоєний злочин є середньої тяжкості,
особу підсудної, а саме: те, що вона вперше притягується до кримінальної
відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання. Обставини, які пом'якшують
покарання, крім перерахованих вище, суд також враховує її щире каяття,
добровільне відшкодування судових витрат та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання
підсудній ОСОБА_1, суд не вбачає, а тому приходить до переконання, що
міру покарання їй слід призначити за ст.321 ч.2 КК України у вигляді штрафу в
дохід держави.

Вирішуючи цивільний позов прокурора Заліщицького району, суд вважає, що
його слід залишити без розгляду, в зв'язку із добровільною сплатою підсудною ОСОБА_1 140 гривень 76
копійок.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК
України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ст. 321 ч.2 КК України та призначити їй
покарання за даною статтею у вигляді 510 (п'ятсот десять) гривень штрафу в
дохід держави.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу залишити попередню - заставу.

Заставу в розмірі 900 (дев'ятсот) гривень, яка знаходиться на депозитному
рахунку Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області, повернути після
вступу вироку в законну силу ОСОБА_1.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Речові докази: 25 упаковок таблеток “Димедрол”, які знаходяться в камері
зберігання речових доказів Заліщицького РВ УМВС України, знищити.

Журнал обліку облікових груп лікарських засобів, який знаходиться в камері
зберігання речових доказів Заліщицького РВ УМВС України, повернути ОСОБА_2.

На вирок може
бути подано апеляцію протягом 15 діб в апеляційний суд Тернопільської області
через Заліщицький районний суд.

Головуючий: підпис

Копія вірна:

Голова Заліщицького

районного суду:
С.В.Дудяк