Апеляційний суд Рівненської області
______________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого - Гладкого С.В.

суддів Міщенко О.А., Квятковського А.С.

з участю прокурора Клімашевич Н.О.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора Станкевич О.К., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та представника потерпілого-адвоката ОСОБА_2 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2011 року.

Цим вироком ОСОБА_6, який народився 05 лютого1988 року народження в м. Рівному, де проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, непрацюючий, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.296 КК України на два роки позбавлення волі і на підставі п. „в ст.1 Закону України „Про амністію у 2011 році звільнений від відбування покарання.

ОСОБА_7, що народився 03 червня 1988 року в м. Дубно Рівненської області, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працюючий, студент факультету політології Рівненського державного гуманітарного університету, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 296 КК України на два роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обовязків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та періодично зявлятися в ці органи для реєстрації.

ОСОБА_8, який народився 04 листопада 1989 року в м. Рівному, де проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одружений, не працюючий, раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 296 КК України на два роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 122 - на однин рік десять місяців. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого більш суворим призначено два роки позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обовязків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та періодично зявлятися в ці органи для реєстрації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановлено стягнути із засуджених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на користь центральної міської лікарні м.Рівного 449 грн. витрат, понесених на лікування потерпілого.

Судом вирішено питання щодо речових доказів.

ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 визнані винними в тому, що 23 травня 2010 року біля 23 год. 20 хв., знаходячись у громадському місці - дворі гуртожитку № 6 Рівненського державного гуманітарного університету (далі РДГУ), що по вул.Остафова, 29 в м. Рівному, вони а також ОСОБА_9 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, шуміли та нецензурно лаялись, порушували спокій мешканців гуртожитку та перешкоджали їм нормально відпочивати. З метою припинити вказані порушення потерпілий ОСОБА_1 зробив останнім зауваження, щоб ті припинили шуміти та нецензурно лаятись, та пішли відпочивати. У відповідь на це ОСОБА_9 (матеріали справи відносно якого закриті на підставі ст. 6. п. 2 КПК України) підійшов до ОСОБА_10 та схопив рукою за лацкан куртки намагаючись вдарити останнього. Однак ОСОБА_10 з метою самозахисту вдарив ОСОБА_9 в обличчя, від чого той впав. Після цього, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підбігли до потерпілого та грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань, нанесли йому удари в різні частини тіла. При цьому ОСОБА_8 наніс потерпілому не меншу двох ударів скляною пляшкою, після чого всі разом завдали ОСОБА_1 не менше десяти ударів руками і ногами в різні частини тіла. Останній з метою уникнення продовження конфлікту, забіг в фойє гуртожитку, а ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 забігли за ним, де, натягнувши куртку на голову ОСОБА_1, з метою унеможливити чинити їм опір, звалили на підлогу і нанесли із значною інтенсивністю, в присутності вахтера гуртожитку, не менше тридцяти ударів ногами по різних частинах тіла потерпілого, завдавши ОСОБА_1 струсу головного мозку, забійної рани голови, забою мяких тканин голови.

Під час вчинення вказаних хуліганських дій ОСОБА_8 умисно завдав ОСОБА_1 удар в область великого горбка плечової кістки, внаслідок чого, останній отримав тілесне ушкодження середньої ступені - крайовий перелом великого горбка правої плечової кістки.

В апеляції прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання засудженим ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та постановити новий вирок, яким призначити: ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України один рік позбавлення волі, за ч.2 ст.296 два роки позбавлення волі, а на підставі ст.70 КК України остаточно призначити два роки два місяці позбавлення волі; ОСОБА_11 за ч.2 ст.296 КК України два роки позбавлення волі. В обґрунтування цього посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі кожного із засуджених. Стверджує, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину, оскільки суд не врахував характеру вчиненого злочину і суспільної небезпечності його наслідків (а.с.146-148).

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_2 просить скасувати вирок та повернути справу прокурору на додаткове розслідування у звязку з неповнотою досудового слідства та неправильністю кваліфікації дій засуджених. Стверджує, що слід було предявити обвинувачення за ч.2 ст.296 КК України ОСОБА_9, який спровокував конфлікт. Дії засуджених по епізоду в приміщенні гуртожитку належало кваліфікувати за ч.3 ст.296 КК України, оскільки засуджені не зважали на вимогу вахтера гуртожитку ОСОБА_12 припинити хуліганські дії (а.с.149-152).

Заслухавши доповідача, прокурора Клімашевич Н.О., яка підтримала апеляцію прокурора, представника потерпілого-адвоката ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_1, які підтримали апеляцію потерпілого, думку захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_7та ОСОБА_8 про залишення апеляцій без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про винність засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ґрунтується на сукупності зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні достатніх і достовірних доказах.

Доводи представника потерпілого щодо необхідності кваліфікації дій засуджених за ч.3 ст.296 КК України суперечать матеріалам справи, оскільки свідок ОСОБА_12 показала суду, що коли троє засуджених в фойє гуртожитку стали наносити удари потерпілому, то з метою припинення їх дій вона побігла викликати працівників міліції і медиків, тому самої бійки не бачила (т.3 а.с.131).

Викладені в апеляції посилання про необхідність притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 за ч.2 ст.296 КК України позбавлені підстав. Так потерпілий ОСОБА_1 показав суду, що після того, як вдруге зробив зауваження хлопцям та дівчині, які були біля гуртожитку, щодо голосної розмови, до нього підбіг ОСОБА_9 і замахнувся. Коли відштовхнув ОСОБА_9, то підбігли інші хлопці і стали наносити йому удари (т.3 а.с.126-127). Свідок ОСОБА_9 показав, що після зауваження ОСОБА_1, підійшов до потерпілого та сказав, що вони не будуть розмовляти тихіше. Після цього потерпілий ОСОБА_1 вдарив його кулаком в обличчя, від чого він впав (т.1 а.с.70-71). З постанови слідчого Мунька А.М. від 19 липня 2010 року, яка потерпілим не оскаржена, вбачається, що в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_9 за ч.2 ст.296 КК України відмовлено у звязку з відсутністю в його діянні ознак складу вказаного злочину (2 а.с.150).

Колегія суддів вважає, що дії засуджених за ч.2 ст.296 КК України кваліфіковано вірно і немає підстав для кваліфікації їхніх дій за ч.3 ст.296 КК та притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296 КК.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Статтею 75 КК України передбачено, що якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше пяти років, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від покарання з випробуванням.

Доводів на спростування висновку суду про неможливість виправлення ОСОБА_8 і ОСОБА_7 без відбування покарання ні в апеляції, ні у ході її розгляду прокурором не наведено.

Покарання засудженим призначене відповідно до вимог ст.65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого та даним про особу кожного із засуджених. При цьому, як видно з вироку, враховано ступінь тяжкості вчиненого та дані про особу кожного із засуджених, які позитивно характеризуються за місцем проживання та не перебувають на обліку у нарколога, психіатра, раніше не судимі. ОСОБА_7 також позитивно характеризується за місцем навчання у Рівненському державному гуманітарному університеті. Також взято до уваги обставини, які помякшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину і намагання відшкодувати заподіяні збитки), та обтяжуючу покарання вчинення злочину у стані алкогольного спяніння. За таких обставин не має підстав вважати призначене покарання явно несправедливим, а тому підстав для задоволення апеляції прокурора колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які тягнуть за собою скасування вироку, по справі колегією суддів не встановлено. За таких обставин підстав для скасування вироку, постановлення нового вироку чи повернення справи на додаткове розслідування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2011 року стосовно ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляції прокурора і представника потерпілого без задоволення.

С у д д і :

С.В.ОСОБА_13 ОСОБА_14Квятковський

Згідно оригіналу

ОСОБА_15ОСОБА_13