Справа № 11-42 2007 року Головуючий
в 1-й інстанції Потапов
296 ч.1,122 ч. 1 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2007 року колегія судців
судової палати1 у кримінальних справах Апеляційного

суду Хмельницької
області в складі:

головуючого-судді
Кульбаби В.М., суддів: Козачка СВ.,
Суслова М.І., з участю прокурора Підлісного О.В., адвоката ОСОБА_2.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляцією потерпілого ОСОБА_3на вирок Віньковецького районного суду від ЗО
жовтня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця та жителя с АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою
освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого, засуджено:

·
за ст. 122 ч.І КК України на 2 роки 3 місяці обмеження
волі;

·
за ст. 296 ч.І КК України на 5 місяців арешту.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено 2 роки 3 місяці
обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування
покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки.

Відповідно до
ст. 76 КК України на засудженого покладено обов'язки:

·
попросити пробачення у потерпілого;

·
не виїжджати за межі України без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти цей органи про зміну місця проживання, роботи
навчання;

·
періодично з'являтись на реєстрацію в цей орган.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_33000 грн. в

рахунок
морального відшкодування.

Долю речових
доказів вирішено згідно вимог ст. 81 КПК України.

За вироком суду, 27 травня 2007 року близько 2 год. в с Зіньків
Віньковецького району на вул. Щорса, поблизу церкви, ОСОБА_1. розпивав спиртні
напої. Побачивши незнайомого, з надуманих мотивів, через те, що той посвітив в
його сторону ліхтариком, наздогнав останнього і в присутності відпочиваючих
громадян побив його, чим грубо порушив громадський порядок та перервав їх
відпочинок. При цьому проявив явну неповагу до суспільства, тобто порушив
прийняті в громаді правила поведінки. Перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, засуджений , засуджений безпричинно наніс ОСОБА_3. удар рукою в
голову та ногою в тулуб, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я та тілесні ушкодження середньої тяжкості з
тривалим розладом здоров'я. Засуджений діяв з особливою зухвалістю, визнаючи
фізичну перевагу перед особою потерпілого перед пенсійного віку.

В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3. просить вирок суду
скасувати, а справу направити прокурору на додаткове розслідування в ході якого
притягнути до відповідальності
осіб, які вчинили
відносно1 нього злісне
хуліганство. Вказує,

що
досудовим слідством та судом не дано належної оцінки їх діям, що потягло
ухилення тих від відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора про обгрунтованість вироку,
потерпілого і його представника на підтримку апеляції, засудженого проти,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляцію обґрунтованою,
через що скасовує вирок місцевого суду, а справу направляє на додаткове
розслідування.

Відповідно до вимог ст. 22 КІЖ України при розслідуванні кримінальної
справи повинні вживатись всі передбачені законом заходи для всебічного, повного
і об'єктивного дослідження обставин справи.

Між тим вказаних вимог закону при розслідуванні кримінальної справи органи
досудового слідства не виконали, коло осіб причетних до хуліганських дій та
заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 з достатньою повнотою не з'ясували.

Із показів ОСОБА_3в стадії досудового і судового слідства вбачається
причетність до злочину ще кількох осіб, окрім ОСОБА_1. Ця обставина вказана ним
у заяві до Віньковецького РВ УМВСУ, його поясненнях, показах при розслідуванні
кримінальної справи і в суді, при його освідуванні та проведенні судово -
медичної експертизи щодо нанесених тілесних ушкоджень групою осіб, і крім того
підтверджується показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3.

При виконанні ст. 218 КПК України в суді першої інстанції та в апеляційній
інстанції потерпілий заявив, що під час хуліганських дій відносно нього в ніч
на 27.05. 2006 року, учасниками його побиття були громадяни: Конопко, що наніс
йому удар пляшкою по голові; ОСОБА_5який вдарив його ногою у лівий бік;
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ще одна невідома йому особа, які наносили
удари ногами.

Між тим на
досудовому слідстві і в суді вказаному питанню належної оцінки не дано.

Постанова про відмову у порушенні кримінальної справи проти вказаних осіб
належним чином не мотивована, що позбавляє можливості дійти висновку про її
обгрунтованість. Мотивація постанови охоплює лише покази цих осіб, на
заперечення причетності до побиття ОСОБА_3, залишаючи поза увагою інші докази
на які обгрунтовано послався потерпілий у всіх стадіях розслідування і розгляду
справи.

Колегія судів звертає увагу, що при додатковому розслідуванні справи
необхідно з'ясувати кількість нанесених ударів потерпілому, скільки тілесних
ушкоджень заподіяно потерпілому і чи могли вони бути заподіяні за обставин
вказаних потерпілим. Для цього по справі необхідні: додаткова судмедекспертиза,
відтворення обстановки і обставин події за участю всіх названих потерпілим
фігурантів його побиття, інші передбачені законом заходи для встановлення
істини по справі в т.ч допит осіб, що надавали медичну допомогу ОСОБА_3.

Оскільки зазначені недоліки слідства апеляційна інстанція
усунути не може, справа згідно ст. 374 КПК України підлягає поверненню на
додаткове розслідування.

Керуючись ст. 379
ч. 2 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію
потерпілого задоволити.

Вирок Віньковецького районного суду від 30.10.2006 року стосовно ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на додаткове розслідування прокурору
Віньковецького району.