Справа № 481/438/15-к
Провадж.№ 1-кп/481/27/2015
В И Р О К
іменем України

24.06.2015 року
Новобузький районний суд Миколаївської області в особі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 від 19 березня 2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дзержинськ, Донецької області, громадянина Росії, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не судимого, не працюючого, зареєстрованого : АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 -
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.
07.03.2015 року, близько 17.00 години обвинувачений ОСОБА_3 знаходився в АДРЕСА_3 , де він тимчасово проживав на квартирі разом з потерпілим ОСОБА_5 . Знаходячись в кімнаті обвинувачений, скориставшись відсутністю потерпілого, вирішив викрасти майно, яке належить останньому. Обвинувачений підійшов до шафи та викрав два флакони чоловічої туалетної води «Індивідуал» зеленого та синього кольорів, фірми «Ейвон», ємністю по 100 мл., вартістю по 120 грн. кожен флакон (згідно довідки про вартість). Крім цього, з даної шафи обвинувачений ОСОБА_3 викрав грошові кошти в сумі 500 грн., які належали потерпілому ОСОБА_5 .Також обвинувачений викрав чоловічі брюки літні, нові, розміром 48- 50, вартістю 350 грн., пару чоловічих нових шкарпеток, розміром 41-46, вартістю 20 грн., чоловічий светр, розміром 48-50, бувший у використанні, вартістю 150 грн. (згідно довідки про вартість), які належать потерпілому ОСОБА_5 , та які в подальшому одягнув на себе та розпорядився викраденим на власний розсуд..
Даною крадіжкою обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 1260 грн.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч.1 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтримав та погодисвя із всім, що викладено в обвинувальному акті. Відповідно до ст..63 Конституції України обвинувачений ОСОБА_3 відмовився давати в суді свідчення.

Потерпілий ОСОБА_5 також підтвердив викладене у обвинувальному акті, погодився із обставинами встановленими на досудовому розслідуванні. Доповнив, що ним було розміщено у районній газеті оголошення про те, що він бажає здати кімнату для проживання сторонній особі. Саме через це оголошення він і познайомився із обвинуваченим, який прийшов до нього з метою тимчасового найму приміщення для проживання. Між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було досягнуто згоди, та потерпілий дозволив проживати у вищезазначеній квартирі обвинуваченому. Через деякий час потерпілий ОСОБА_5 у власних справах поїхав до м.Києва на декілька днів. Коли він повернувся до свого помешкання, то помітив зникнення речей та грошей. Після розмови із обвинуваченим він визнав, що вкрав речі потерпілого та гроші, а також пообіцяв повернути викрадене. Але обвинувачений ОСОБА_3 не виконав своєї обіцянки, а навпаки зник у невідомому напрямку, тому потерпілий був змушений звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення. На день розгляду справи в суді обвинувачений ОСОБА_3 всі викрадені речі повернув потерпілому, а також відшкодував частково викрадені кошти, а саме в сумі 300 грн. Потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов по справі не заявлявся. Потерпілий не заперечував проти призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання не пов`язаного із позбавленням волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом потерпілого, дослідженням довідок про вартість викраденого майна, постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання, протоколу проведення слідчого експеременту та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Прокурор, потерпілий, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 вірно встановлена та повністю доведена наданими в судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_5 та іншими дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами по справі.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України достовірно встановлена та повністю доведена дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:
- довідками про вартість викраденого майна (а.с.37,38);
- постановою про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання потерпілому(а.с.39);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2015 року із фототаблицями (а.с.40-44);
- характеризуючими матеріалами обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с.45-52), з яких вбачається, що останній раніше не судимий, військовозобов`язаний, посередньо характеризується, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.
За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є - щире каяття.
Обставин, які обтяжуюсь покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Обвинуваченим було висловлене побажання про призначення йому покарання у виді штрафу, однак суд не вбачає можливості для призначення даного виду покарання, з огляду на те, що обвинувачений не має постійного місця роботи, має тимчасові заробітки, а тому об`єктивно не має змоги виконати покарання у виді штрафу.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначене покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який, щиро покаявся, шкоду відшкодував, переконує суд у тому, що він для себе зробив необхідні висновки, тому суд приходить до переконання за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст..75 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 обмеження та покласти на нього обов`язки відповідно до ст..76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Під час вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покаранняу виді 01 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 01 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_3 відповідно до п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази по справі: чоловічі брюки, чоловічий светр, пару чоловічих шкарпеток, туалетну чоловічу воду «Індивідуал» фірми «Ейвон» в двох флаконах залишити потерпілому ОСОБА_5 , як власнику.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.
Головуюча суддя по справі: