Справа № 748/2741/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/57/2015
Категорія - ст. 153 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000593 від 15 серпня 2014 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2014 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковпита Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого,

- 24 травня 2013 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, 69 КК України у виді громадських робіт строком 80 годин, 18 вересня 2013 року знятий з обліку по відбуттю покарання,

- 02 жовтня 2014 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 153 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2014 року ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання:

за ч. 2 ст. 156 КК України у виді шести років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю,

за ч. 3 ст. 153 КК України у виді десяти років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_6 покарання у виді десяти років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2014 року у виді чотирьох років позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді десяти років трьох місяців позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 18 липня 2014 року, у денний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території господарства, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є малолітніми особами, всупереч їх волі, примусив останніх до вчинення дій сексуального характеру між собою, шляхом орогенітального контакту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 18 липня 2014 року, у денний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи навмисно, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, скориставшись безпорадним станом, а саме малолітнім віком потерпілої, вчинив задоволення статевої пристрасті неприродним способом з малолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом орогенітального контакту.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він не оспорює фактичні данні та доведеність вини, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання. Вважає, що призначене покарання не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення. Вважає, що судом не враховане його визнання вини, щире каяття, сприяння слідству, вік, позицію потерпілих та висновок експерта, щодо його розумової відсталості.

Прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, в якій просив її залишити без задоволення, а вирок районного суду без змін.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважав вирок районного суду обґрунтованим та просив його залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставини вчинених злочинів, кількість епізодів, особу винного, думку законних представників малолітніх потерпілих.

Крім цього, судом враховано висновок судово-психіатричної експертизи № 474 від 21.08.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_6 на тлі легкої розумової відсталості виявлені психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю.

Так, всі обставини, на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, повністю та правильно враховані судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, доводи апелянта в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3