Справа № 458/416/15-к
1-кп/458/49/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2015 року Турківський районний суд Львівської області в складі: головуючої, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , із участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представниці неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Турці кримінальну справу (матеріали кримінального провадження) про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який має середню освіту, не працює, неодружений, дітей не має, раніше в силу ст. 89 КК України несудимий, інвалідності не має
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , студента другого курсу Турківського професійного ліцею, який проживає із батьками, інвалідності не має, раніше несудимий
за ст. 124 Кримінального кодексу України,
встановив:
29.01.2015 року о 16:00 год. в с. Нижній Турів Турківського району Львівської області підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 при перевищенні заходів, необхідних для затримання злочинця, умисно нанесли тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 , від яких він помер, при таких обставинах.
Біля 15:30 год. підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 разом із ОСОБА_10 в лісі неподалік села Нижній Турів заготовляли дрова. В цей час до ОСОБА_10 на мобільний телефон двічі подзвонила ОСОБА_11 , а через кілька хвилин ОСОБА_12 та попросили його прийти в АДРЕСА_2 до помешкання ОСОБА_13 та припинити злочинні дії ОСОБА_9 , який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вривався до будинків жителів села ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інших, де поводив себе агресивно, загрожував присутнім убивством та бив їх.
З метою захисту громадян від нападу ОСОБА_9 , припинення його злочинних дій, затримання та діставлення ОСОБА_9 до правоохоронних органів підсудні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 разом із ОСОБА_10 близько 16:00 год. увійшли на подвір`я ОСОБА_13 , що в АДРЕСА_2 . На подвір`ї вони побачили ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, стукав ногами та кулаками у двері будинку ОСОБА_13 та хотів проникнути до будинку.
На зауваження з боку ОСОБА_10 ОСОБА_9 , тримаючи в руках металевий возик, став, нецензурно лаючись, розмахувати ним перед обличчями підсудних, при цьому рухався на них із метою нанесення удару.
Тоді ОСОБА_6 , намотавши на праву руку ремінь, наніс цією рукою удар ОСОБА_9 в спину, а ОСОБА_7 підставив ОСОБА_9 підніжку, від чого останній впав обличчям до землі.
Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 підійшли до ОСОБА_9 та спробували зв`язати йому руки ременем, однак ОСОБА_9 чинив опір, а тому підсудні та ОСОБА_10 нанесли ОСОБА_9 удари ногами по різних ділянках тіла. При цьому підсудні наносили удари по голові ОСОБА_9 .
Внаслідок дій підсудних ОСОБА_9 спричинено численні ушкодження, в тому числі черепно-мозкову травму, тобто тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення, від яких настала смерть ОСОБА_9 .
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судовому засіданні визнали себе винними у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 при перевищенні заходів, необхідних для затримання злочинця, і надали показання, аналогічні викладеним вище у вироку.
Дії обвинувачених правильно кваліфіковано за ст. 124 Кримінального кодексу України, оскільки встановлено, що обвинувачені при затриманні особи, яка вчинила злочин, перевищили заходи, необхідні для її затримання, спричинивши ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, що потягли смерть останнього.
Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно обставин умисного заподіяння обвинуваченими тяжких тілесних ушкоджень, вчинених при перевищенні заходів, необхідних для затримання злочинця, які скоєні при викладених вище обставинах, так як ці обставини не оспорюються всіма учасниками судового розгляду, і суд не має сумнівів у добровільності їх позицій.
Обираючи міру покарання підсудним, суд враховує, що ними вчинено злочин невеликої тяжкості.
В якості пом`якшуючих покарання підсудних обставин суд враховує те, що вони у вчиненому каються, за місцем проживання та навчання характеризуються позитивно, підсудний ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, є неповнолітнім.
Таку обтяжуючу покарання підсудних обставину як тяжкі наслідки, завдані злочином, суд не може визнати обтяжуючою покарання підсудних обставиною, оскільки дана обтяжуюча обставина в вину обвинуваченим правоохоронними органами не вмінялася.
Суд враховує дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 : те, що він є раніше несудимим, у вчиненому кається, повністю визнав свою вину у вчиненому, за місцем проживання і навчання характеризується позитивно, вперше притягається до кримінальної відповідальності.
Суд також враховує дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 : те, що він раніше вже притягався до кримінальної відповідальності, у вчинному кається, повністю визнав свою вину, за місцем проживання характеризується позитивно.
Враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає необхідним призначити обвинуваченим покарання у межах санкції статті 124 КК України у вигляді громадських робіт.
Враховуючи тяжкі наслідки дій підсудних, суд вважає неможливим застосування щодо підсудного ОСОБА_6 ст. 105 КК України, а щодо підсудного ОСОБА_7 ст. 75 КК України.
Обговорюючи питання щодо процесуальних витрат у вигляді вартості проведеної експертизи № 10/78 від 20.03.2015 року (а.с. 197 тому 1) в сумі 2862 гривні 23 коп., суд приймає до уваги заявлене прокурором ОСОБА_3 клопотання про звільнення від їх сплати підсудного ОСОБА_6 , а також враховує майновий стан обох обвинувачених, із яких ОСОБА_6 є неповнолітнім, а ОСОБА_7 має велику сім`ю, в якій є єдиним чоловіком-годувальником.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку і вважає можливим відповідно до вимог ст. 119 КПК України зменшити обвинуваченим розмір належних до оплати ними процесуальних витрат та стягнути із них такі у розмірі по 500 гривень без їх подальшого розстрочення. Решту процесуальних витрат в сумі 1862 гривні 23 коп. компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.
На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд
ухвалив:
визнати винними та засудити:
- ОСОБА_7 за ст. 124 Кримінального кодексу України на 150 годин громадських робіт;
- ОСОБА_6 за ст. 124 Кримінального кодексу України на 50 годин громадських робіт.
Стягнути із ОСОБА_7 та ОСОБА_18 в користь Державного бюджету України по 500 гривень за проведення експертизи № 10/78 від 20.03.2015 року (а.с. 197 тому 1).
Долю речових доказів по справі вирішити таким чином:
- поліетиленову сумку, зарядний пристрій, футляр із окулярами, паспорт, водійські права, носову хустинку, гроші в сумі 717 гривень, які було вилучено під час огляду місця події (а.с. 36 тому 1) у ОСОБА_9 - залишити потерпілій ОСОБА_19 , також шапку, візок повернути потерпілій ОСОБА_19 , а в разі відмови отримувати - знищити;
-дублянку, джинсові штани, светр, пару черевиків, футболку, майку, труси, шкарпетки, вилучені у ОСОБА_9 (а.с. 76 тому 1) - передати потерпілій ОСОБА_19 , а в разі відмови отримувати - знищити;
-камуфляжні штани та куртку, резинові чоботи зеленого кольору, светр сірого кольору, спортивну шапку чорного кольору (а.с. 46,68 тому 1) - повернути свідку ОСОБА_10 ;
-кросівки чорного кольору, джинси чорного кольору, бушлат сірого кольору та ремінь чорного кольору (а.с. 54, 66 тому 1) - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Головуюча -