Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1972/15-к
У Х В А Л А
10.07.2015 року м.Виноградів
В цей час, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інша невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі, знаходились на вулиці з метою попередження ОСОБА_6 про надходження сторонніх осіб, які б могли викрити його дії.
02.07.2015 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.
01.07.2015 під час затримання підозрюваного ОСОБА_7 , за результатами проведеного особистого обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «6300» сірого кольору з сім картою оператора мобільного зв`язку «LIFE» № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «3110с» чорного кольору з сім картою оператора мобільного зв`язку України «LIFE» № НОМЕР_3 ; грошові кошти в сумі 1070 (одна тисяча сімдесят) доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США в кількості десять штук із наступними номерами: KB57112886B, KJ3250954A, HB03923374K, AB25475207X, HB33272995L, LF30821782G, LB2286284D, LB84064760K, LH21034458C, LL12896150C; купюри номіналом 50 доларів США із наступними номерами: JF51522830B, IF26513257A; купюра номіналом 20 доларів США із наступним номером: JF51522830B.
Відповідно до вимог ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, можливість відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду. Відповідно до цих вимог арешт майна може також передбачити заборону для особи на майно якої накладено арешт розпоряджатись будь-яким чином цим майном. Фактичною, підставою арешту майна є сукупність фактичних даних, що вказують на завдання кримінальним правопорушенням матеріальної та/чи моральної шкоди, з`явлення цивільного позову про її відшкодування або можливість з`явлення такого позову та накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду. Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до положень ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Окрім цього, ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Враховуючи викладене, з метою запобігання зникненню, втраті чи частковому знищенню речових доказів по даному кримінальному провадженню, а також, для вжиття заходів до відшкодування шкоди потерпілому завданої діями підозрюваного, необхідно накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «6300» сірого кольору з сім картою оператора мобільного зв`язку «LIFE» № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «3110с» чорного кольору з сім картою оператора мобільного зв`язку України «LIFE» № НОМЕР_3 ; грошові кошти в сумі 1070 (одна тисяча сімдесят) доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США в кількості десять штук із наступними номерами: KB57112886B, KJ3250954A, HB03923374K, AB25475207X, HB33272995L, LF30821782G, LB2286284D, LB84064760K, LH21034458C, LL12896150C; купюри номіналом 50 доларів США із наступними номерами: JF51522830B, IF26513257A; купюра номіналом 20 доларів США із наступним номером: JF51522830B.
Підозрюваний, про розгляд клопотання слідчого повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився.
Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, зазначили, що речі на які необхідно накласти арешт є предметом злочинної діяльності, які були викрадені у потерпілого.
При вирішенні клопотання слідчий судді виходить з наступних обґрунтувань.
При вирішенні клопотання слідчий судді виходить з наступних обґрунтувань.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою долучення як речових доказів та забезпечення можливої конфіскації цього майна.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
За змістом ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Врахувавши обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту.
Зазначені висновки слідчого судді ґрунтуються на встановлених в судовому засіданні обставин, наявність достатніх доказів, які вказують на відповідність речей критеріям, визначених п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема, мобільні телефони могли використовувались для вчинення кримінального правопорушення, грошові кошти набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, також доведеність слідчим та прокурором про існування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повідомлення про яке йому вручено з дотриманням положень ст. 278 КПК України.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні та без такого не може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В даному випадку застосування арешту майна є необхідним, оскільки його незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, спосіб арешту є найменш обтяжливим для підозрюваного та іншої особи, який не призведе до суттєвого обмеження їх прав.
Враховуючи правову підставу для арешту, достатність доказів, які вказуються на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення, та цивільного позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, суд -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «6300», сірого кольору з сім картою оператора мобільного зв`язку «LIFE» № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «3110с», чорного кольору з сім картою оператора мобільного зв`язку України «LIFE» № НОМЕР_3 ; грошові кошти в сумі 1070 (одна тисяча сімдесят) доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США в кількості десять штук із наступними номерами: KB57112886B, KJ3250954A, HB03923374K, AB25475207X, HB33272995L, LF30821782G, LB2286284D, LB84064760K, LH21034458C, LL12896150C; купюри номіналом 50 доларів США із наступними номерами: JF51522830B, IF26513257A; купюра номіналом 20 доларів США із наступним номером: JF51522830B.
Ухвала виконується слідчим негайно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 .

На ухвала слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1