УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року березня 27 дня
колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого -
Безверхого О.М. суддів -
Демченка М.О. Олійника В.Б. з участю прокурора - Ворфолом еєвої
Н.П. засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м, Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на
вирок Зарічного районного суду м. Сум. від 26 грудня 2006
року яким:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше
судимий

2.08.1999 року за 4.2 ст.140 і 208,42 КК України

на один рік позбавлення волі

29.08.2000
року за ч.2, ч.3 ст.140,ч.З ст.81, 215-3
ч.2,42 КК

України на чотири роки шість місяців позбавлення волі з

конфіскацією
всього належного майна.

Звільнився 15.09.2004
року за відбуттям покарання

засуджений за
ч.2 ст.15 ст.185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі,

за ч.3 ст. 185
КК України на три роки три місяці позбавлення волі.

за ст. 70 ч.І КК України
шляхом часткового складання покарань призначено покарання у вигляді трьох років
шести місяців позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 188 грн.30 коп. за
проведення експертизи.

Доля речових доказів вирішена в порядку вимог ст. 81 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_1. визнаний винним
і засуджений за те, що він 05.09.2006
року близько 2 години
перебуваючи в нетверезому стані проник у квартиру АДРЕСА_1 звідки вчинив
крадіжку майна належного ОСОБА_2. на загальну суму 3785 грн. А також
майно належне ОСОБА_3. вартістю
162 грн.,
яке перебувало в цій же квартирі, і всього заволодів чужим майном на загальну
вартість 3952 грн.

Продовжуючи
займатись злочинною діяльністю ОСОБА_1.
7.09.2006 року таємно проник у цю ж саму квартиру в м. Суми мав
намір вчинити крадіжку, але свій злочинний намір до кінця не довів за обставин,
що не залежали від його

Справа № 11-192 Головуючий
у першій інстанції-Н.Г.Прокудіна

Категорія ч.3
ст.185 КК України Доповідач-Демченко М.О.

2

волі, так
як був виявлений
господарем квартири ОСОБА_2.
Після цього засуджений з місця
вчинення злочину утік.

На вирок суду
засуджений ОСОБА_1. подав
апеляцію в якій він не оскаржуючи фактичних обставин справи і юридичної
кваліфікації дій вважає, що суд призначив йому занадто суворе покарання без
урахування як пом'якшуючих його вину обставини щире каяття, допомогу органам
слідства у встановленні істини по справі, позитивну характеристику з місці
проживання, атому просить вирок суду змінити і пом'якшити призначене покарання.

Заслухавши
доповідь судді, засудженого ОСОБА_1 який підтримав апеляцію, міркування
прокурора Ворфоломеєвої Н.П., про залишення вироку суду без зміни, перевіривши
матеріали справи, і обговоривши доводи викладені в апеляції колегія суддів не
знаходить законних підстав до її задоволення.

Висновок суду
про доведеність вини засудженого ОСОБА_1. у вчиненні злочинів за обставин
зазначених у вироку і юридична кваліфікація його дій за ст.185 ч.3,15 ч.2 ст.185 ч.З
КК України є обґрунтованим і законним, і під сумніву апеляції не ставиться.

Що стосується
посилання засудженого ОСОБА_1 в апеляції на суворість призначеного йому
покарання то воно, на думку колегії суддів, є неґрунтовним. При призначенні
покарання судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, його
наслідки і характер, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та
пом'якшують його покарання, в тому числі і ті на які посилається засуджений в
апеляції а саме; незадовільний етан здоров'я, щире каяття, допомога органам
досудового слідства у встановленні істини по справи, позитивну характеристику з
місця проживання; сімейний стан і матеріальний стан, і виходячи з цього суд
призначив засудженому покарання з застосуванням ст. 70 ч.І КК України
за вчинення злочинів передбаченого ч. З ст. 185, і ч.2 ет.15, 185
ч.3 КК України майже мінімальне передбачене санкцією цих статей. А тому, на
думку колегії суддів, воно повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України і
немає законних підстав до його пом'якшення і до задоволення апеляції.

На основі
викладеного і керуючись ст. ст. 362,
366, 377 КПК України колегія суддів,-

У X В А
Л И Л А:

Головуючий:

судді:

Вирок Зарічного
районного суду м. Сум від 26
грудня 2006 року
стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляцію - без задоволення.