УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007 року м.
Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого -
Дорчинець С.Т.,

суддів -
Машкаринця М.М., Сімаченко Л.І.,

з участю прокурора -
Сирохман Л.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією помічника прокурора Тячівського району на вирок Тячівського
районного суду від 27 червня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженець та мешканець АДРЕСА_1,
українець, громадянин України, раніше судимий: - 5 листопада 1999
року Валківським районним судом Харківської області за ч.З ст.81, ч.2
ст.140 КК України на 1 рік 6 місяців
позбавлення волі без конфіскації майна;

11 вересня 2000
року Тячівським районним судом за ч.З ст.81 КК України на З роки
позбавлення волі з конфіскацією майна, -

засуджений за ч.2 ст.296 КК України
на 4 роки
позбавлення волі; за ч.З ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі
ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_1призначено 4 роки позбавлення
волі.

Справа: № 11-190/07

Головуючий у першій інстанції: Чопик В.В.

Доповідач: Машкаринень М.М. Номер
рядка статистичного звіту: 12

На
підставі ст.75 КК України ОСОБА_1звільнено від відбування

призначеного
покарання з випробуванням з встановленням йому іспитового строку

З роки.

На підставі
ст.76 КК України на ОСОБА_1зобов'язано не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також
пройти курс лікування від шкірно-венерологічних захворювань та туберкульозу
легенів.

Запобіжний захід
щодо ОСОБА_1судом змінено з взяття під варту на підписку про невиїзд.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2народження,
уродженка та мешканка АДРЕСА_2українка,
громадянка України, раніше не судима, -

засуджена за ч.2
ст.296 КК України на 3 роки
позбавлення волі.

На підставі
ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з
випробуванням з встановленням їй іспитового строку 2 роки.

На підставі
ст.76 КК України на ОСОБА_2 зобов'язано не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалено:
запобіжний захід щодо ОСОБА_2 залишити попередній -підписку про
невиїзд.

ОСОБА_1та
ОСОБА_2 визнані винними у тому, що вони 2
квітня 2006 року
близько 21 години,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, по вул. Л. Українки в с Ганичі
Тячівського району безпричинно чіплялися до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_1наніс
ОСОБА_3 декілька ударів ногою в область грудної клітки та живота,
штовхнув ОСОБА_4 руками в груди, а ОСОБА_2, в свою чергу, нанесла ОСОБА_3, один
удар кулаком в область лівого ока та пошкодила на його мікроавтобусі марки „ISUZU"
два передні дзеркала заднього виду вартістю по 150 грн. кожне,
спричинивши потерпілому шкоду на загальну суму 300 грн.

Крім того, 7
серпня 2006 року
ОСОБА_1проник, шляхом злому вхідних дверей, в приміщення складу-магазину на вул. Леніна,
б/н в с. Ганичі Тячівського району, який належить ОСОБА_6, звідки таємно викрав
товарно-матеріальні . цінності
на загальну суму 651 грн.

В апеляції
помічник прокурора Тячівського району порушує питання про скасування вироку
щодо ОСОБА_1через невідповідність призначеного щодо нього покарання тяжкості
вчинених ним злочинів, його особі. Доведеність вини та правильність
кваліфікації судом суспільно небезпечних дій ОСОБА_1прокурор не оспорює.

Судове рішення
щодо ОСОБА_2 в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, який підтримав апеляцію,
дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в апеляції, апеляційний суд
вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до
вимог ст.65 КК України, роз'яснення, даного в п.п.2,3 Постанови №7 Пленуму
Верховного Суду України від 24
жовтня 2003 року
„Про практику призначення судами кримінального покарання", з послідуючими
змінами, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов'язані
врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та
обставини справи, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Визначаючи
ступінь тяжкості вчиненого винним злочину, суд виходив з класифікації злочинів,
а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Досліджуючи дані
про особу підсудного, суд зобов'язаний з'ясувати його вік, стан здоров'я,
матеріальний стан, поведінку, тощо.

З врахуванням
наведеного, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне
й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З матеріалів
кримінальної справи, зокрема, медичної карти ОСОБА_1вбачається, що останній
хворіє на стенокардію,' гіпертонічну хворобу, туберкульоз легені
(а.с.,а.с.262-270).

Саме з
врахуванням наведених обставин, а також тих обставин, що ОСОБА_1вину визнав
повністю, розкаявся у вчинених злочинах, відшкодував заподіяну шкоду, є молодою
людиною суд першої інстанції вважав за можливе звільнити його від відбування
призначеного покарання з випробуванням.

Посилання
прокурора у апеляції на те, що судом при призначенні покарання щодо ОСОБА_2, не
враховано ступеня тяжкості вчинених ним злочинів, його особи, поведінки до
вчинення злочинів, за які його засуджено, його минуле, не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки з судового рішення вбачається, що саме з врахуванням
наведених обставин ОСОБА_1 призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки.

Саме таке покарання просив призначити щодо
ОСОБА_1прокурора у своїй промові в судових дебатах.

Його посилання у апеляції на те, що
судом першої інстанції не враховано обтяжуючі покарання обставини, а саме:
вчинення злочину повторно та рецидив злочинів, також не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки з протоколу судового засідання вбачається, що прокурор у своїй
промові окрім того, що не дав суспільно-політичну оцінку розглянутого судом
діяння, аналізу зібраних доказів, своїх міркувань з приводу вирішення справи,
також не звернув уваги ні на пом'якшуючі, ні на обтяжуючі покарання обставини
(а.с.278).

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.365,366
КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне подання помічника прокурора Тячівського району
залишити без задоволення, в вирок Тячівського районного суду від 27 грудня 2006 року щодо
ОСОБА_1- без
зміни.