Справа № 11-79/11 Головуючий у І інстанції Луговець
Категорія - ч.2 ст.115 КК України Доповідач Карнаух А. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
СуддівОСОБА_2, ОСОБА_3
з участю прокурора захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_6 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від

19 листопада 2010 року

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючий, не одружений, раніше судимий:

1) 27.03.2008 року Борзнянським районним судом Чернігівської області за ст. 309 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт на строк 200 годин. Знятий з обліку в КВІ Борзнянського району 31.03.2009 року по відбуттю строку покарання;

2) 06.01.2010 року Борзнянським районним судом Чернігівської області за ст.ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком

1 рік 6 місяців,

який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

засуджений за частиною 4 статті 187 КК України до позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією Ѕ частини майна, яке є його особистою власністю; за пунктом 6 частини 2 статті 115 КК України до позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією усього майна, яке є його особистою власністю; за частиною 2 статті 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його особистою власністю.

Відповідно до статті 71 КК України, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2010 року і остаточно призначено засудженому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією усього майна, яке є його особистою власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з

13 серпня 2010 року, часу затримання.

Стягнуто з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_7 у відшкодування завданої матеріальної шкоди 30 гривень та у відшкодування немайнової шкоди 30000 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 928 гривень 80 копійок.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 81 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6, до набрання вироком законної сили, залишено у вигляді взяття під варту.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 10 серпня 2010 року, близько 22 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном з проникненням у житло ОСОБА_8, прибув на подвір'я її господарства в с. Прачі Борзнянського району Чернігівської області, вул. Ветеранів Війни, 21, де проник у житловий будинок, взяв там дерев'яну палицю, вимкнув зовнішнє освітлення й залишивши будинок, вчинив розбійний напад на ОСОБА_8, яка перебувала у дворі свого господарства, нанісши їй дерев'яною палицею два удари по голові, внаслідок чого потерпіла впала на землю і знепритомніла, але подавала ознаки життя. Під час даного розбійного нападу ОСОБА_6 затягнув ОСОБА_8 всередину будинку, де реалізуючи свій умисел на вбивство ОСОБА_8, з корисливих мотивів, наніс їй ще два удари дерев'яною палицею по голові, чим протиправно, з корисливих мотивів, заподіяв ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала її смерть, а потім накрив її тіло килимовими доріжками. Після цього, ОСОБА_6 заволодів грошовими коштами потерпілої в сумі 30 грн., які знаходилися на столі в приміщенні будинку, та закривши із середини вхідні двері будинку на засов і вибивши рукою скло у вікні будинку, через отриманий отвір зник з місця скоєння злочину.

Крім того, ОСОБА_6 12 серпня 2010 року на своїй присадибній ділянці в с. Прачі Борзнянського району Чернігівської області, вул. Леніна, 56, зірвав, таким чином, незаконно, повторно, без мети збуту, придбав рослини дикорослої коноплі, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - каннабісом (марихуаною), після чого переніс їх на горище свого будинку, де незаконно, повторно, без мети збуту, шляхом висушування виготовив 36,778г. каннабісу (марихуани), що являється особливо небезпечним наркотичним засобом та вказану кількість наркотичного засобу незаконно, повторно, без мети збуту, зберігав до 13 серпня 2010 року.

В апеляції засуджений ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність його вини в скоєнні злочинів, кваліфікацію своїх дій, пославшись на молодий вік та відсутність батьків, просив помякшити йому міру покарання, застосувавши статтю 69 КК України.

Заслухавши доповідача, захисника, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені в апеляції, колегія суддів підстав для задоволення апеляції засудженого не знаходить.

Правильність висновків суду першої інстанції стосовно фактичних обставин справи, доведеності винуватості ОСОБА_6, у вчиненні ним злочинів, за які його засуджено, сумнівів не викликає і засудженим не оспорюється.

Даний висновок суду обґрунтований наявними в матеріалах справи доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та обєктивно оцінені в сукупності з іншими зібраними у справі доказами, та викладені у вироку.

За встановлених у справі фактичних обставин, дії засудженого ОСОБА_6 кваліфіковано судом за частиною 4 статті 187 КК України, пунктом 6 частини 2 статті 115 КК України, частиною 2 статті 309 КК України правильно, що також не оспорюється в апеляції.

Призначаючи покарання ОСОБА_6, суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених засудженим злочинів, його особу, обставини, що помякшують та обтяжують покарання і обґрунтовано дійшов висновку про призначення йому покарання, в межах санкцій, визначених частинами статей за інкриміновані злочини, та за правилами статті 70 КК України, повязаного з ізоляцією засудженого та поміщення його до кримінально виконавчої установи закритого типу.

Остаточне покарання ОСОБА_6 судом призначено у відповідності до вимог статті 71 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

За таких обставин доводи засудженого про суворість призначеного судом першої інстанції покарання є необґрунтованими. Підстав для застосування статті 69 КК України немає.

Порушень кримінально-процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність засудженого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 377, 379 Кримінально-процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_6 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2010 року, залишити без задоволення.

Вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від

19 листопада 2010 року, щодо ОСОБА_6, залишити без зміни.

СУДДІ:

А.С. ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_3