Справа № 646/4953/14-к
№ провадження 1-в/646/273/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2014 року
м. Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого-судді - Васильєвої О.О.

при секретарі - Міщенко О.О.

за участю прокурора - Лебьодкіна К.С.

представника колонії - Педан В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в режимі відео конференції
клопотання захисника ОСОБА_2 щодо
застосування Закону України "Про
амністію" від 08.04.2014 р. у відношенні
засудженого

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кременчук Полтавської області,
українця, громадянина України, освіта
вища, неодруженого, раніше не судимого,
засудженого: 20.04.2012 року Кременчуцьким
районним судом Полтавської області за
ст. 190 ч.4, ст.191 ч.2, ст. 70 ч.1 КК України на
строк 5 років позбавлення волі без
конфіскації майна з позбавлення права
займати посади пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій
строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК
України звільнено від відбування
призначеного судом основного
покарання з випробуванням та іспитовим
строком терміном на 3 роки. Вироком
апеляційного суду Полтавської області
від 06.07.2012 року, вирок Кременчуцького
районного суду Полтавської області від
20.04.2012 року скасовано в частині
призначення засудженому покарання та
постановлено новий вирок, яким ОСОБА_3
визнано винним у скоєнні злочинів,
передбачених ст. 190 ч.4, ст.191 ч.2 КК
України, та призначено покарання на
підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді
позбавлення волі строком на 5 років з
конфіскацією всього особистого майна і
з позбавлення права займати посади
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій
строком на 2 роки. Ухвалаю Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.11.2012 року вирок
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 20.04.2012 року та
вирок апеляційного суду Полтавської
області від 06.07.2012 року залишено без
змін, -

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_2 звернулась до суду з
клопотанням щодо застосування Закону
України "Про амністію" від 08.04.2014 р. у
відношенні засудженого ОСОБА_3, в якому
просить суд на підставі ст. 2 Закону
України "Про амністію" звільнити
засудженого від подальшого відбування
основного покарання та додаткового
покарання у вигляді позбавлення права
займати посади пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій на 2
роки.

Прокурор та представник Диканівської
виправної колонії (№12) у судовому
засіданні проти задоволення
клопотання не заперечували.

Засуджений також не заперечував проти
задоволення подання, надав згоду на
застосування у відношенні нього Закону
України "Про амністію".

Суд, вислухавши прокурора,
представника Диканівської виправної
колонії (№12), засудженого, вивчивши
матеріали справи та особової справи,
вважає подання таким, що підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
засуджений 20.04.2012 року Кременчуцьким
районним судом Полтавської області за
ст. 190 ч.4, ст.191 ч.2, ст. 70 ч.1 КК України на
строк 5 років позбавлення волі без
конфіскації майна з позбавлення права
займати посади пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій
строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК
України звільнено від відбування
призначеного судом основного
покарання з випробуванням та іспитовим
строком терміном на 3 роки. Вироком
апеляційного суду Полтавської області
від 06.07.2012 року, вирок Кременчуцького
районного суду Полтавської області від
20.04.2012 року скасовано в частині
призначення засудженому покарання та
постановлено новий вирок, яким ОСОБА_3
визнано винним у скоєнні злочинів,
передбачених ст. 190 ч.4, ст.191 ч.2 КК
України, та призначено покарання на
підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді
позбавлення волі строком на 5 років з
конфіскацією всього особистого майна і
з позбавлення права займати посади
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій
строком на 2 роки. Ухвалаю Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.11.2012 року вирок
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 20.04.2012 року та
вирок апеляційного суду Полтавської
області від 06.07.2012 року залишено без
змін.

До Диканівської виправної колонії (№12)
прибув 25.03.2013 р. Початок строку
відбування покарання становить 06.07.2012
року, кінець строку 06.07.2017 року.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3
засуджений за вчинення злочинів проти
вланості.

Вимогами ч.2 ст.86 КК України визначено,
що законом про амністію особи, визнані
винними у вчиненні злочину
обвинувальним вироком суду, або
кримінальні справи стосовно яких
розглянуті судами, але вироки стосовно
цих осіб не набрали законної сили,
можуть бути повністю або частково
звільнені від відбування покарання.

Ст.2 Закону України "Про амністію у 2014
році" передбачає, що підлягають
звільненню від відбування покарання у
виді позбавлення волі на певний строк
та від інших покарань, не пов'язаних з
позбавленням волі, осіб, крім тих, які
підлягають звільненню від відбування
покарання на підставі статті 1 цього
Закону, засуджених за будь-які злочини,
які не поєднані з насильством,
небезпечним для життя і здоров'я, якщо
вони на день набрання чинності цим
Законом відбули не менше однієї чверті
призначеного строку основного
покарання.

З матеріалів справи вбачається, що
засуджений ОСОБА_3 на день набрання
чинності Законом України "Про амністію
у 2014 році" від 08.04.2014 р., тобто станом на
19.04.2014 р., відбув фактичного строку
покарання 1 рік 9 місяців 13 днів,
невідбута частина покарання складає 3
роки 2 місяці 17 днів.

Підстав, які б унеможливлювали
застосування положень Закону України
"Про амністію у 2014 році" у відношенні
ОСОБА_3, визначених статтею 4 Закону
України "Про застосування амністії в
Україні" №392/96-ВР від 1 жовтня 1996 року,
судом під час розгляду зазначеної
справи не встановлено.

Разом з тим, статтею 14 Закону України
"Про амністію у 2014 році" визначено, що
особи, на яких поширюється дія цього
Закону, можуть бути звільнені від
відбування як основного, так і
додаткового покарання, призначеного
судом, крім конфіскації майна, в
частині вироку, яка не була виконана на
день набрання чинності цим Законом.
Особам, засудженим до покарання
(основного чи додаткового) у виді
штрафу, сума штрафу, сплаченого ними до
ухвалення судом рішення про звільнення
від відбування покарання у зв'язку з
амністією, не повертається.

Як зазначалося вище, засуджений ОСОБА_3
на день набрання чинності Законом
України "Про амністію у 2014 році" від
08.04.2014 р., тобто станом на 19.04.2014 р.,
відбув не менш однієї чверті
призначеного строку основного
покарання.

За таких обставин, беручи до уваги
вказане вище, клопотання щодо
застосування Закону України "Про
амністію" від 08.04.2014 р. у відношенні
засудженого ОСОБА_3 є законним,
обґрунтованим, а тому підлягає
задоволенню.

На підставі вищезазначеного та
керуючись вимогами Закону України "Про
застосування амністії в Україні",
положеннями Закону України "Про
амністію у 2014 році", ст.85, 86 КК України,
ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_2 щодо
застосування Закону України "Про
амністію" від 08.04.2014 р. у відношенні
засудженого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 -
задовольнити.

На підставі ст.2 Закону України "Про
амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнити від
відбування основного покарання у виді
позбавлення волі на строк 5 років та
додаткового покарання у виді
позбавлення права займати посади
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій на 2
роки, призначеного вироком
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 20.04.2012 року та
вироком апеляційного суду Полтавської
області від 06.07.2012 року.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Харківської області
через Червонозаводський районний суд
м. Харкова протягом семи діб з моменту
її проголошення, засудженим з моменту
її отримання.

Суддя
Васильєва О.О.