359/900/15-к
У Х В А Л А
30 березня 2015 року м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6

провівши судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в :
Під час судового засідання в порядку статті 331 КПК України судом розглянуто питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор та потерпіла просили суд продовжити дію попереднього запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою, тому що на їх думку жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, а саме у зв`язку із тяжкістю злочину та покарання м - переховуватись від суду, а також незаконно впливати на можливо нових свідків.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні просили суд змінити запобіжний захід, застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, зокрема особисте зобов`язання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст.. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Постановляючи 12.02.2015 року ухвалу про продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд виходив з того, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків.

Разом із тим, станом на 30.03.2015 року у справі досліджено усі письмові докази та допитані всі заявлені сторонами свідки, допитаний експерт.

На думку суду, прокурор не довів належним чином недостатність застосування судом більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним прокурором у судовому засіданні. За таких обставин, суддя вважає за необхідне змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та заборонити ОСОБА_5 залишати житло у певний період доби.
Керуючись ст. 181, 331 Кримінального процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в :
Змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 6 год. 00 хв.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту , в якому він проживає без дозволу суду; прибувати по першому виклику до суду.

Ухвала про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді домашнього арешту діє до 25 травня 2015 року.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1