1-кп/522/43/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007448 від 16.08.2014 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка, Овідіопольського району, Одеської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

· 19.06.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
· 27.09.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3, 198, 396 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
15.08.2014 року, приблизно о 06.00 годині, ОСОБА_4 знаходився на пляжі «Дельфін» в м. Одесі, біля розважального клубу «Трушен», де познайомився з невстановленою в ході слідства особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження. При спільному спілкуванні, ОСОБА_4 та невстановлена особа побачили на піску біля громадянина ОСОБА_5 сумку, яка належала останньому.
Упевнившись, що ОСОБА_5 спить, ОСОБА_4 запропонував невстановленій особі заволодіти сумкою та майном, яке знаходиться в ній, на що останній дав свою згоду.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, згідно домовленості невстановлена особа спостерігала за обстановкою, щоб залишитись не поміченими, а ОСОБА_4 в свою чергу підійшовши до ОСОБА_5 , та таємно викрав сумку останнього, в якій знаходилось: гаманець з грошима на загальну суму 200 гривень, 20 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 15.08.2014 становить 260 гривень; кредитна картка «УкрСібБанк» яка матеріальної цінності не має, водійське посвідчення, яке матеріальної цінності не має, закордонний паспорт, який цінності не має та мобільний телефон Самсунг А30 вартістю 320 гривень, після чого з місця скоєння злочину зникли розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 780 гривень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження відносно обвинуваченого проводився в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк із застосуванням ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення у період випробувального терміну.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.09.2013 року у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 11.02.2015 року.

Речові докази за кримінальним провадженням:

- сумку, гаманець та мобільний телефон «Самсунг А30» - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1
11.02.2015