справа № 208/7048/14-к
№ провадження 1-кп/208/81/15
ВИРОК
Іменем України
19 червня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище, Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, освіта середньотехнічна, працюючого: м. Верхньодніпровськ, завод «Аєліта», різноробочий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У першій декаді травня 2013 року, ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 шляхом обману, умисно, з корисливих мотивів, запевнив ОСОБА_6 в тому, що встановить міжкімнатні двері в зазначеному вище будинку. ОСОБА_6 повіривши словам ОСОБА_4 , уклав з ним письмовий договір на установку міжкімнатних дверей загальною вартістю 2000 гривень. Будучи введеним в оману ОСОБА_6 добровільно передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2000 гривень. ОСОБА_4 не маючи наміру виконувати обіцяні роботи взяв у ОСОБА_6 в якості оплати за установку дверей грошові кошти в сумі 2 000 гривень після чого з місця скоєння злочину зник, таким чином шляхом обману, умисно, з корисних мотивів, заволодівши грошовими коштами потерпілого, завдавши йому матеріальної шкоди на вказану суму. Отриманими шахрайським шляхом коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Повторно, у другій декаді травня 2013 року, ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 , шляхом обману, умисно, з корисливих мотивів, запевнив ОСОБА_7 в тому, що встановить вхідні залізні двері в зазначеному вище будинку. ОСОБА_7 повіривши словам ОСОБА_4 , уклала з ним письмовий договір на установку вхідних залізних дверей загальною вартістю 1350 гривень. Будучи введеною в оману ОСОБА_7 добровільно передала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1350 гривень. ОСОБА_4 не маючи наміру виконувати обіцяні роботи взяв у ОСОБА_7 в якості оплати за установку дверей грошові кошти в сумі 1 350 гривень після чого з місця скоєння злочину зник, таким чином, шляхом обману, умисно, з корисних мотивів заволодівши грошовими коштами потерпілої, завдавши їй матеріальної шкоди на вказану суму. Отриманими шахрайським шляхом коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Повторно, 02.02.2014 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 шляхом обману, умисно, з корисливих мотивів, запевнив ОСОБА_8 в тому, що встановить в зазначеній вище квартирі міжкімнатні двері. ОСОБА_8 повіривши словам ОСОБА_4 уклала з ним письмовий договір на установку міжкімнатних дверей загальною вартістю 2 500 гривень та будучи введеною в оману ОСОБА_8 добровільно передала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1 500 гривень. ОСОБА_4 не маючи наміру виконувати обіцяні роботи взяв у ОСОБА_8 в якості передоплати грошові кошти в сумі 1 500 гривень після чого з місця скоєння злочину зник, таким чином, шляхом обману, умисно, з корисних мотивів заволодівши грошовими коштами потерпілої, завдавши їй матеріальної шкоди на вказану суму. Отриманими шахрайським шляхом коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Пояснив суду, що раніше, приблизно за два місяці до зазначених подій, працював на підприємстві яке займалося виготовленням та встановленням дверей. Заміри проводив він, після чого залишав свій телефон замовникам. Через деякий час, директор підприємства набравшись заказів та грошей, зник. Ошукані люди почали йому дзвонити. Маючи на меті відтермінування сплати боргів, маючи при собі книги з заказами та адресами замовників, вирішив брати у них гроші та віддавати раніше ошуканим. Дійсно, в травні 2013 року він уклав з потерпілим ОСОБА_6 договір на встановлення міжкімнатних дверей та взяв у нього на це 2 000 гривень, які віддав за вищезазначені борги. У тому ж травні, уклав договір з ОСОБА_7 на встановлення залізних вхідних дверей, взявши з неї на це 1 350 гривень. В лютому 2014 року він уклав договір з потерпілою ОСОБА_9 на встановлення міжкімнатних дверей та взяв на це 1 500 гривень. Частково віддав гроші за борги, частково привласнив на власні нужди.
Вину визнає повністю, щиро кається у скоєному. Просить його суворо не карати. Цивільні позови визнає у повному обсязі та зобов`язується їх сплатити з заробітної плати.
Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом підсудного, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання своєї вини, щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав, позитивно характеризується за місцем мешкання та навчання, враховує обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.
З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням строку випробування. На думку суду, зазначене покарання є цілком достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.
Цивільні позови потерпілих суд вважає законними, обґрунтованими, такими, що підлягають повному задоволенню. При прийнятті зазначеного рішення судом також враховується визнання позовів обвинуваченим.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ст. 190 ч.1 та 2 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді 3 років обмеження волі;
- за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;
Згідно ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін строком на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом випробувального строку:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_8 в розмірі 1 500 гривень, на користь ОСОБА_6 в розмірі 2000 гривень, на користь ОСОБА_7 в розмірі 1350 гривень.
Міру забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити особисте зобов`язання.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1