Справа № 1-26/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2007
року Турійський
районний суд Волинської області

під головуванням
судді Овсієнка А.А. за участю : секретаря Гут А.В. прокурора Книш В.В. потерпілих ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Турійську Волинської
області кримінальну справу про обвинувачення :

· ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, українця, громадянина України, уродженця та
жителя с.Клюськ Турійського району Волинської області, неодруженого, з повною загальною
середньою освітою, працюючого робітником Клюської сільської ради Турійського
району, в порядку ст.89 КК України раніше несудимого,

· ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, українця, громадянина України, уродженця с.Селець
Турійського району Волинської області, жителя с.Клюськ Турійського району
Волинської області, одруженого, мас на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше
несудимого,

у вчиненні
злочинів, передбачених ч.І ст. 162, ч.2 ст.296 КК України,

встановив:

26 січня 2007 року приблизно о 23 год 00 хв в с.Клюськ
Турійського району Волинської області ОСОБА_3. в групі осіб з ОСОБА_4, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної
неповаги до суспільства грубо порушили громадський порядок, а саме безпричинно
виломали вхідні двері і без дозволу власників самовільно зайшли до житлового
будинку, належного подружжю ОСОБА_1, де, продовжуючи свої хуліганські дії,
ОСОБА_3. умисно безпричинно завдав ОСОБА_2 три удари ногою по тулубу,
спричинивши їй тим самим легкі тілесні ушкодження у вигляді гематоми та набряку
м'яких тканин в ділянці грудної клітки справа, а ОСОБА_4 в цей час руками
притиснув ОСОБА_1 до ліжка і силоміць утримував його в положенні лежачи та не
даючи змоги останньому захистити свою дружину.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_3. та
ОСОБА_4 винними себе у вчиненні інкримінованих їм злочинів визнали повністю та
суду показали, ідо дійсно 26 січня 2007 року приблизно о 23 год 00 хв вони обоє
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння прийшли до будинку ОСОБА_1, що в
с.Клюськ Турійського району Волинської області і почали стукали у вікна та
двері будинку, нецензурно лаятись в адресу господарів, вимагаючи впустити їх в хату
для з'ясування можливої причетності ОСОБА_2 до поширення неправдивих чуток щодо
ОСОБА_4 Коли ОСОБА_1 відмовився впустити їх в хату, вони вибили двері та
увірвались до будинку. Всередині ОСОБА_3. стягнув ОСОБА_2. з ліжка на підлогу
та три рази вдарив її ногою по тулубу. В цей час ОСОБА_4

притиснувши рукою ОСОБА_1 до ліжка силоміць утримував його в лежачому
положенні, не даючи тому змоги підвестись та захистити свою дружину.

Потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_2. повністю підтвердили суду
показання підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Показання підсудних та потерпілих є детальними, чіткими,
послідовними. Такі їхні показання співвідносяться між собою і відповідають
фактичним обставинам справи, які ні самими підсудними, ні прокурором та
потерпілими не оспорюються. При цьому у суду немає сумнівів в істинності та
добровільності показань та позиції підсудних і потерпілих, а тому слід визнати
недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які
ніким не оспорюються.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 81 від
08.02.07 (а.с. 42) у потерпілої ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у вигляді
гематоми та набряку м'яких тканин в ділянці грудної клітки справа, які за
ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, на підставі вищевикладеного суд приходить до
переконання про доведеність вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні хуліганства і
кваліфікує їхні дії за ч.2 ст.296 КК України як грубе порушення громадського
порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, вчинене групою осіб.

Крім того, суд також вважає доведеною вину ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 у незаконному проникненні до житла особи і кваліфікує такі їхні дії за
ч.І ст. 162 КК України.

При обранні виду
і міри покарання підсудним суд враховує :

·
ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, з яких порушення
недоторканості житла належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, а
хуліганство - до категорії злочинів середньої тяжкості;

·
особу винних, зокрема те, що вони обоє позитивно
характеризуються за місцем проживання, ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дочку
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження та дружину - інваліда II групи,
злочини вчинив вперше, а ОСОБА_3. здійснює догляд за особою похилого віку.

ОСОБА_3. і раніше засуджувався за вчинення насильницького
злочину, хоча на даний час вважається таким, що не має судимості; саме його
безпосередніми діями заподіяно шкоду здоров'ю потерпілої ОСОБА_2, що на думку
суду свідчить про його підвищену, в порівнянні з ОСОБА_4, суспільну
небезпечність.

Суд враховує обом підсудним як обставини, що пом'якшують
покарання - їхнє щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, так і
обтяжуючі покарання обставини -вчинення ними злочинів в стані алкогольного
сп'яніння.

. Самі потерпілі жодних майнових та особистих претензій
до підсудних не мають і не наполягають на призначенні їм суворого покарання.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини в їх сукупності
суд призначає обом підсудним покарання в межах санкцій статей закону, за якими
вони засуджуються.

При цьому суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4
можливе без відбування покарання і тому звільняє їх від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених
ч.І ст. 162, ч.2 ст.296 КК України, призначивши йому покарання :

·
за ч.І ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк
1 (один) рік;

·
за ч.2 ст.296 КК України у виді обмеження волі на строк 5
(п'ять) років.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого люкарання більш суворим визначити ОСОБА_3
остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 5 (п'ять) років.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених
ч.І ст. 162, ч.2 ст.296 КК України, призначивши йому покарання :

·
за ч.І ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк
1 (один) рік;

·
за ч.2 ст.296 КК України у виді обмеження волі на строк 3
(три) роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді
обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звільнити від відбування покарання, якщо вони протягом 2 (двох) років не
вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов'язки : повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи;
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

До набрання вироком законної сили залишити в силі обраний ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської
області через Турійський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.