Справа 350/956/15-к
Номер провадження 1-кп/350/60/2015

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2015 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано - Франківської області
у складі : головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне првадження, зареєстрованоме в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19 таврня 2015 року за № 0000155, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України
за участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений умисно спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Злочин вчинено за наступних обставин.
17 травня 2015 року приблизно о 20 годині, потерпілий ОСОБА_5 обочиною, попри центральну дорогу, з пасовища гнав додому корову. Тут, на початку села Сваричів із сторони села Тужилів, він зустрівся із обвинуваченим ОСОБА_3 , з яким вони протягом тривалого часу перебувають у неприязних відносинах.

Між ними відбулася сварка, у процесі якої обвинувачений підійшов до потерпілого та штовхнув його руками, від чого останній упав на землю. Тут обвинувачений ОСОБА_3 з кишені дістав невстановлений органом досудового розслідування предмет, та умисно став наносити ним потерпілому удари по голові, заподіявши легкі тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за частиною 1 статті 125 КК України, оскільки він умисно спричинив потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження без розладу здоров`я.
Свою вину у вчиненні злочину обвинувачений ОСОБА_3 не визнав та пояснив, що дійсно протягом багатьох років перебуває з потерпілим у неприязних відносинах. Під вечір 17 травня він повертався з поля і побачивши, що ОСОБА_5 випасав свою корову не на пасовищі, а на людських присадибних ділянках, та зробив йому з цього приводу зауваження. У відповідь ОСОБА_5 обізвав його непристойними словами та почав бити палицею по голові. Захищаючись, він відштовхнув його від себе, і той упав та вдарився головою до металічного стовпчика. Умисно він ОСОБА_5 не бив, відшкодовувати моральну шкоду та миритися з ним не бажає.
У нього були синці на голові, однак з цього приводу він до лікаря не звертався, тілесні ушкодження нікому не показував.
Не зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні злочину не визнав, суд приходить до висновку, що його винуватість у вчиненні злочину у судовому засіданні повністю доведена показаннями потерпілого, свідка, наданим стороною обвинувачення письмовим доказом.
Так допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав показання про те, 17 травня 2015 року поблизу с. Сваричів, на пасовищі випасав корову. Приблизно о 20 годині, повертаючись додому, пас корову попри дорогу. Тут, на початку села, на дорозі, до нього підійшов ОСОБА_3 та почав висловлювати претензії з приводу того, що він не у тому місці пасе корову. Він відповів, що то не його справа, де йому пасти корову. Тут обвинувачений підійшов до нього та штовхнув руками, від чого він упав на землю, обличчям вверх . ОСОБА_3 почав його копати, а потім коліном став на груди, із кишені дістав металевий предмет, подібний на складний ніж, та почав бити його цим предметом зверху по голові. Захищаюсь, він закривав голову руками, тому обвинувачений цим предметом ударив його декілька разів і по правій кисті руки. Коли з голови у нього впала шапка та потекла кров, обвинувачений залишив його і пішов геть. Все це бачила їхня сусідка ОСОБА_7 , яка неподалік, на другому боці дороги, пасла свої корови.

Він не вдарив обвинуваченого, не мав у руках ніякої палиці, корову пас з невеликою різкою. Обвинувачений побив його на дорозі, далеко від огорожі, а тому він не міг ніяким чином вдаритися до металічного стовпчика головою.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він терпів фізичну біль та моральне приниження, до цього часу боїться обвинуваченого, який безпричинно агресивно проти нього налаштований та вважає свою поведінку правильною. У нього погіршився загальний стан здоров`я та болить голова. Внаслідок чого він морально страждає та просить в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з обвинуваченого в його користь 3000 гривень.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , дала показання про те, що 17 травня 2015 року близько 8 години вечора вони разом із ОСОБА_5 випасали худобу попри центральну дорогу на початку села Сваричів, повертаючись додому з пасовища. Вона пасла своїх корів з одного боку дороги, а він з другого, та між собою розмовляли. Тут із поля до ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_3 та почав на нього кричати, що він не у тому місці пасе корову. На це ОСОБА_5 відповів, що пасе там де хоче. ОСОБА_3 став погрожувати, що покаже йому, де він має пасти корову, підійшов до нього ближче і вона побачила, що вони обоє повалились на землю. ОСОБА_5 лежав на спині, а ОСОБА_3 був на ньому зверху, витягнув із кишені металевий предмет, схожий на «колодку складного ножа» та почав наносити ним ОСОБА_5 удари по голові. У ОСОБА_5 злетіла шапка та з голови потекла кров. Тут ОСОБА_3 залишив його і пішов додому.

У потерпілого в руках не було палиці, він мав тонку різку. Потерпілий не міг ударитися головою до металевого стовпчика, оскільки огорожа від них була далеко. Спочатку від дороги виконаний рів, а потім ідуть огорожі. Більше того, потерпілий упав головою до дороги, а не до огорожі.

Вона добре бачила, як обвинувачений бив по голові потерпілого невеликим металевим предметом, який поміщався у його руці.

Висновком судово-медичної експертизи № 134 від 26 травня 2015 (а. с. 27) підтверджено, що у потерпілого ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження у виді забійної рани тім`яної ділянки голови зліва та садна правої кисті, які утворилися від дії тупих твердих предметів рана від удару або стиснення, а садно від ударів під кутом, ковзання або тертя, могли утворитися 17 травня 2015 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд визнає недостовірними твердження обвинуваченого про те, що він потерпілого не бив, а навпаки захищався від його протиправних дій, оскільки вони є голослівними, не підтверджені у судовому засіданні будь - якими об`єктивними доказами та явно направлені на уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину.
Суд визнає достовірними показання потерпілого про те, що саме обвинувачений 17 травня 2015 року приблизно о 20 годині на дорозі поблизу с. Сваричів заподіяв йому тілесні ушкодження, оскільки ці показання об`єктивно підтверджені іншими дослідженими судом доказами, зокрема показаннями свідка, які співпадають з показаннями потерпілого, висновками експерта.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд приймає до уваги, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, та особу винуватого, те що до кримінальної відповідальності він притягається вперше, позитивно характеризується по місцю проживання, є особою похилого віку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає вчинення злочину по відношенню до особи похилого віку, а обставинами, що пом`якшують покарання характер взаємовідносин, що склалися між ними. Також суд враховує думку потерпілого, який просить покарати обвинуваченого відповідно до закону, та вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ст. 125 ч. 1 КК України у виді штрафу.
Потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування завданої йому внаслідок вчинення злочину моральної шкоди в розмірі 3000 гривень.
Позовні вимоги підлягають до повного задоволення, з врахуванням глибини моральних та фізичних страждань потерпілого та матеріального становища обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 366 - 369, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: