У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Заголдного В.В.

суддів

Гошовської Т.В., Мороза М.А.

за участю прокурора

Колесниченка О.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 27 вересня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на постановлені щодо нього судові рішення.

Вироком
Долинського районного суду Івано-Франківської області від 9 листопада 2004 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК
України на 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2116 грн. 02 коп. матеріальної та 10000
грн. моральної шкоди.

Ухвалою
Апеляційного суду Івано-Франківської області від 3 лютого 2005 року вирок щодо
ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1
визнано винним у тому, що він 6 червня 2004 року, приблизно о 21 годині, на
пасовищі в с. Якубові Долинського району Івано-Франківської області, після
сварки та бійки з ОСОБА_3, яка виникла на ґрунті суперечностей з приводу
випасання коня, умисно завдав останньому арматурним прутом удар у голову,
спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер того ж дня у
Долинській ЦРЛ.

У
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, посилаючись на неповне врахування судом
даних про його особу та обставин, які пом'якшують покарання, просить, як
убачається зі змісту скарги, вирок та ухвалу щодо нього змінити, пом'якшивши
призначене покарання.

Заслухавши
доповідача, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Висновки
суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його
засуджено, не оспорюються у касаційній скарзі та підтверджені викладеними у
вироку доказами, зокрема, показаннями самого засудженого, який частково визнав
свою вину, показаннями потерпілої ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та інших,
даними протоколу відтворення обстановки та обставин події, висновку судово-медичної
експертизи, іншими матеріалами справи.

Дії
ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КК України кваліфіковано правильно.

Істотних
порушено вимог кримінально-процесуального закону України не виявлено.

Разом з
тим, при призначенні ОСОБА_1 покарання суд не в повній мірі врахував дані про
особу засудженого. Суд лише формально зазначив у вироку те, що засуджений за
місцем проживання характеризується позитивно, є особою похилого віку та
пенсіонером, фактично не врахував ці обставини та призначив йому надто сувору міру
покарання.

Тому,
враховуючи наведене, часткове визнання засудженим своєї вини, його похилий вік,
інвалідність, скрутне становище сім'ї, яка фактично знаходилася на його
утриманні, наявність ряду захворювань його онуків, які проживають разом з ним,
колегія суддів вважає за необхідне визнати ці обставини такими, що пом'якшують
покарання та вбачає підстави для застосування ст. 69 КК України та пом'якшення
призначеного ОСОБА_1 покарання.

На
підставі наведеного та керуючись ст. 394, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок
Долинського районного суду Івано-Франківської області від 9 листопада 2004 року
та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 3 лютого 2005 року
щодо ОСОБА_1 змінити. Пом'якшити призначене йому покарання та вважати засудженим за ч. 2 ст. 121 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі.

У
решті вирок та ухвалу залишити без зміни.

С у д д
і :

Заголдний
В.В. Гошовська
Т.В. Мороз
М.А.