Березнівський районний суд Рівненської області
Справа № 1-71
ВИРОК

ІМЯМ УКРАЇНИ

«01» липня 2010 року Березнівський районний суд Рівненської області

під головуванням судді Мельника В.Я.

при секретареві Лисенко О.Л.

з участю:

прокурора Люшин Н.М.,

підсудних ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні має малолітню дитину, постійної роботи не має, не судимого,

обвинувачується за ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, народився і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого,

обвинувачується за ст. 198 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2010 року біля 20 години 30 хвилин ОСОБА_1, будучи в стані алкогольного спяніння, біля кафе-бару «Надія» та магазину «Для Вас» в м. Березне, завдавши ОСОБА_4 біля 5 ударів руками та 2 удари ногами в різні частини тіла, спричинив тілесні ушкодження у виді садна потилиці, синців повік обох очей з крововиливом в білкову оболонку правового ока, що відносяться до легкого тілесного ушкодження, та заволодів його грошима в сумі 100 гривень, які відразу ж витратив в магазині «Для Вас» на придбання спиртного і продуктів харчування.

28 березня 2010 року біля 4 години він же, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, поблизу автовокзалу в м. Березне, шляхом завдання не менше двох ударів кулаками рук по тулубу та трьох ударів ногами в різні частини тіла ОСОБА_3, спричинивши тілесні ушкодження у виді синця повіки правого ока, саден лівої половини чола, центральної частини поперекової ділянки та лівої половини тазової ділянки, що відносяться до легкого тілесного ушкодження, заволодів курткою потерпілого вартістю 700 гривень, відразу ж віддав її своєму брату ОСОБА_2, який будучи свідком заволодіння нею братом, прийняв її від нього, зберігав і мав намір користуватися.

Допитані як підсудні ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вину у предявленому їм обвинуваченні визнали повністю, показання дали аналогічні обставинам справи, що встановлені судом. В скоєному каються, просять їх суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, надіслав заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, претензій матеріального характеру до ОСОБА_1 він не має. З показань останнього в судовому засіданні він в даному випадку повністю відшкодував збитки ОСОБА_4 150 гривень за светр та 100 гривень, якими заволодів у нього.

Потерпілий ОСОБА_3 в ході попереднього судового розгляду справи заявив цивільний позов до підсудного ОСОБА_1 на суму 1000 гривень, що стосується спричиненої йому моральної шкоди, а також просить в ньому відшкодувати йому вартість золотих виробів, які були на ньому золотого ланцюжка вагою 6.62 грама та золотого хрестика вагою 1.31 грама, про придбання яких в судовому засіданні надав цінники відповідно на суму 1224 гривні 70 копійок та 327 гривень 50 копійок.

Підсудний ОСОБА_1 такий його позов визнав, показав, що цілком можливо в той час як він зривав з нього куртку ці золоті речі могли загубитися.

Винність підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у скоєному, крім повного визнання ними своєї вини, показань потерпілого ОСОБА_3, доведена також показаннями свідків по справі.

Так, свідок ОСОБА_5 показала, що 28 січня 2010 року біля 20 години ОСОБА_4 продав їй свій телефон за 200 гривень, 100 гривень з яких вона йому повернула відразу, бачила, що після цього він з незнайомими їй людьми сидів в барі, біля 20 години виходив з кафе, через годину повернувся зі слідами тілесних ушкоджень на обличчі, сказав, що його побив «Рижий».

З показань свідка ОСОБА_6 в цей же вечір біля 20 години 30 хвилин ОСОБА_1 придбав в магазині «Для Вас», де вона працює продавцем, горілку, воду, ковбасу, цигарки.

Свідок ОСОБА_7 показав, що бачив як ОСОБА_1 тоді ж біля входу в кафе-бар «Надія», коли виходили з нього з потерпілим ОСОБА_4 і той упав, підводив його і бив долонями по обличчю, щоб привести його до тями.

З показань свідка ОСОБА_8 він був на автовокзалі з ОСОБА_1 28 березня 2010 року вночі, пили пиво. Поряд на лавці спав ОСОБА_3 Будили його. Коли він встав і пішов ОСОБА_1, покликавши свого брата ОСОБА_2, пішов за ним. Через деякий час, йдучи додому, бачив їх обох ОСОБА_1 відтягнув ОСОБА_3 на траву, нишпорив по кишенях, потім зняв куртку і передав брату ОСОБА_2 При ньому потерпілого ніхто не бив.

Обставини вчиненого підсудними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стверджуються також протоколами огляду: місця події з фото-таблицями в справі 1-71 на а. с.4-8, светра ОСОБА_4 (а. с. 10-12), будинку ОСОБА_2, в ході якого виявлено пусті пляшки з під горілки та води, придбаної ним в магазині «Для Вас», протоколом відтворення обстановки і обставин події зі схемою та фото-таблицями з участю ОСОБА_1 (а. с. 57-66).

Тяжкість спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_4, їх характер та механізм заподіяння відомі з висновку судово-медичного експерта на а. с. 51-53.

По факту заволодіння майном потерпілого ОСОБА_3, крім інших наведених судом доказів, вина підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доведена доказами зі справи № 1-102, зокрема, щодо обставин ними вчиненого протоколами зі схемами і фототаблицями: огляду місця події (а. с.4-5), огляду господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 7-9), в ході якого було виявлено куртку потерпілого ОСОБА_3, огляду самої куртки (а. с. 49-52), відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_1Є.( а. с. 64-73), з участю ОСОБА_2 (а. с.104-110), потерпілого ОСОБА_3 ( а. с. 111- 119).

Суперечності в показаннях підсудного ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_3 усунуто в ході очної ставки між ними (а. с. 34-40).

Тяжкість спричинених ОСОБА_3 тілесних ушкоджень доведена висновком судово-медичного експерта № 163 від 26 квітня 2010 року (а. с. 59-61). Відносяться вони до легкого тілесного ушкодження.

Сукупність усіх досліджених судом доказів повністю викриває підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у предявленому кожному з них обвинуваченні.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілих вчинене повторно.

Діяння вчинене ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст. 198 КК України як заздалегідь не обіцяне отримання та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

При призначенні покарання підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд враховує характер і обставини вчинених ними злочинів, особу кожного з них характеризуються вони посередньо, злочин скоїли в стані алкогольного спяніння, що обтяжує їх покарання.

Поряд з цим, вони вчинили злочин вперше, в ньому розкаялися, суд вважає таке каяття щирим, частково відшкодували спричинену злочином шкоду, сприяли розкриттю злочинів, що слід віднести до обставин, які помякшують їх покарання.

За наведених обставин суд приходить до висновку про можливість їх виправлення без ізоляції від суспільства, застосувавши до покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_1 максимальний іспитовий строк, встановлений ст.75 КК України, ОСОБА_9 призначити його у виді обмеження волі на строк один рік і шість місяців з мінімальним іспитовим строком.

Суд покладає на обох підсудних обовязки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 на суму 2 552 гривні 20 копійок, що включає в себе вартість золотого ланцюжка та золотого хрестика, а також моральну шкоду в розмірі 1000 гривень, суд задовольняє в повному обсязі.

Речові докази по справі порожні пляшки: скляну з горілки «Вдала» та полімерну з соку «Апельсин» згідно з постановою від 12 лютого 2010 року на а. с. 56 ( справа № 1-71) суд вважає за необхідне знищити, куртку із плащової тканини чорного кольору згідно з постановою від 12 квітня 2010 року на а. с. 53 (справа № 1-102) повертає потерпілому ОСОБА_3

Судові витрати по справі відсутні.

До набуття вироком законної сили суд залишає підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 попередній запобіжний захід підписку про невиїзд.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання чотири роки позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 198 КК України і призначити покарання один рік і шість місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звільнити від призначеного за цим вироком покарання, якщо вони не вчинить нового злочину:

ОСОБА_1 протягом 3 років;

ОСОБА_2 протягом 1 року.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Контроль за поведінкою засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покласти на Сарненський міжрайонний відділ кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до набуття вироком законної сили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити попередній підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2 552 гривні 20 копійок.

Речові докази по справі - порожні пляшки: скляну з горілки «Вдала» та полімерну з соку «Апельсин» згідно з постановою від 12 лютого 2010 року на а. с. 56 ( справа № 1-71) знищити, куртку із плащової тканини чорного кольору згідно з постановою від 12 квітня 2010 року на а. с. 53 (справа № 1-102) повернути потерпілому ОСОБА_3.

На вирок суду учасниками судового розгляду може бути внесена апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: