УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня
2007 року м.
Івано-Франківськ

Колегія
судців судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючої
судді Стефанів
Н.С.

суддів Ладики Я.Л., Шайди С.М.

з участю: прокурора Біньковської Н.В.

захисників ОСОБА_1
ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

засуджених ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальну справу за
апеляціями прокурора, який брав участь в
розгляді справи судом першої інстанції,
засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського міського суду від 21
березня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українець, уродженець та
мешканець АДРЕСА_1, з середньою
освітою, одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина, працював сторожем ПП „Аресконт", судимий Івано-Франківським міським судом:

06.04.1995
року за ч.3 ст. 140, ч.2 ст.141 КК
України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 10.12.1999 року за ч.3 ст. 140, 17,
ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, ч.3 ст.193,
ч.2 ст.206, ч.1 ст.222 КК України
на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 19.10.2005 року звільнений умовно-достроково, невідбутий термін складає 2 роки 5 місяців 4
дні, громадянин України,

засуджений
за ст. 187 ч.4 КК України на дев"ять років шість місяців позбавлення волі
з конфіскацією всього належного йому майна;

На
підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного
покарання невідбутого покарання за вироком Івано-Франківського міського суду
від 10.12.1999 року, остаточно
призначено ОСОБА_4 покарання десять років позбавлення волі з конфіскацією
всього належного йому майна;

Запобіжний
захід відносно засудженого до вступу вироку в законну силу залишено без змін -
тримання під вартою.

Справа
11-262 за 2007 рік Головуючий
1 інстанції Кишакевич Л.Ю.

Категорія
ст. 187 ч.4 КК України Доповідач
Стефанів Н.С.

2

Строк відбування покарання постановлено рахувати з часу
затримання - 19.01.2006 року.

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2,
українець, уродженець та
мешканець м. Заліщики Тернопільської області,
з середньою освітою,
неодружений, працював сторожем ПП
„Аресконт", судимий Заліщицьким
районним судом Тернопільської області 29.01.1992 року за ст. 81 ч.3 КК України
до 3 років позбавлення волі, на підставі
ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 2 роки; 26.01.1994 року
Чортківським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.215-3 КК України
року до 1 року виправних робіт; 18.07.1994 року Заліщицьким районним судом за
ч. 3 ст. 140, ч.2 ст.41 КК України до 3
років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений від покарання на підставі акту
амністії; 01.02.1999 року Садгірським судом м. Чернівці за ч.2 ст.140 КК
України на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; 17.05.1999 року
Заліщицьким районним судом за ст.17, ч.3
ст.81, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 7 років позбавлення волі
з конфіскацією майна, 28.08.2005 року
звільнений по відбуттю покарання,
громадянин України, засуджений за
ст. 187 ч.4 КК України на дев"ять
років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому
майна.

Запобіжний
захід відносно засудженого до вступу
вироку в законну силу залишено без змін - тримання під вартою.

Строк відбування
покарання постановлено рахувати з часу затримання - 20.01.2006 року.

За вироком суду
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано винними в розбійному нападі з метою заволодіння
чужим майном, поєднаним із
насильством, небезпечним для життя та здоров"я особи, що зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в
житло та із
заподіянням потерпілій ОСОБА_6
тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляції
прокурор, який приймав участь в розгляді
справи в суді першої інстанції,
вказав, що
вважає вирок суду
незаконним через м"якість
призначеного засудженим
покарання. Просив скасувати
вирок та постановити
новий вирок, яким
призначити засудженим більш суворе покарання.

Засуджені
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в апеляціях, не
погоджуючись з вироком суду, просять пом"якшити покарання.

Під час
апеляційного розгляду прокурор змінив свою апеляцію, вважає,
що судом неповно досліджено обставини справи щодо охоплення умислом двох
засуджених, нанесення ножового удару
потерпілій. Просить вирок суду скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд.

Потерпіла
ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду подала свою апеляцію та клопотання про
поновлення їй строку на апеляційне оскарження,
яке вона пропустила з поважних причин.

Заслухавши
думку учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, перевіривши матеріали справи, колегія судців вважає, що воно підлягає до задоволення.

Відповідно
до вимог ст. 353 КПК України в разі подання апеляції з пропуском встановленого
статтею 349 цього Кодексу строку з поважних причин особи, які мають право

3

на подання
апеляції, можуть заявити клопотання
перед судом, який постановив вирок, про відновлення пропущеного строку. Питання
про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що справу слід повернути в суд першої
інстанції для вирішення клопотання потерпілої ОСОБА_6 та виконання вимог ст.
353 КПК України.

Керуючись ст.ст.
365, 366, КПК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.4 ст. 187 КК України повернути
в суд першої інстанції для виконання вимог ст. 353 КПК України щодо апеляції
потерпілої ОСОБА_6 та її клопотання про відновлення пропущеного строку на
апеляційне оскарження.