У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Скотаря А.М., Кривенди О.В.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 26 квітня
2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на
постановлені щодо нього судові рішення,

в с т а н о в и л а:

Вироком Київського районного суду
м.Одеси від 9 серпня 2004 року засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судимого,

-за ч.5
ст.191 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке
є його особистою власністю, та позбавленням права займати посади, пов”язані із
матеріальною відповідальністю, строком на 2 роки;

-за ч.4
ст.191 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати
посади, пов”язані із матеріальною відповідальністю, строком на 2 роки;

-за ч.2
ст.364 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати
посади, пов”язані із матеріальною відповідальністю, строком на 2 роки;

-за ч.2
ст.366 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права займати
посади, пов”язані із матеріальною відповідальністю, строком на 2 роки, а на
підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно на 7 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю,
та позбавленням права займати посади, пов”язані із матеріальною
відповідальністю, строком на 2 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2- 162 758 грн., Назарової - 186 500 грн. та ЖБСТ “Стожари”
м.Одеси - 420 881 грн. матеріальних збитків.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 6 квітня 2006 року вирок залишено без зміни.

За наведених у вироку обставин ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що
він, будучи посадовою особою - головою правління житлово-будівничого споживчого
товариства “Стожари” м.Одеси та зловживаючи своїм службовим становищем, склав і
підписав завідомо підроблену виписку з протоколу загальних зборів членів
товариства в якій зазначив, що на зборах в числі інших присутніх були присутні
пайщики ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та інші і даний протокол надав можливість
ОСОБА_1 на свій розсуд використовувати грошові кошти, які знаходились на
розрахунковому рахунку вказаного товариства.

Далі ОСОБА_1, у період з квітня 2002 року по червень 2003 року уклав
договори про дольову участь у будівництві квартир та офісного приміщення на
АДРЕСА_1 з ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_7, від яких отримав гроші, які частково
вніс до каси та до банку, а решту на різні суми привласнив шляхом службового
підлогу, спричинивши зазначеним потерпілим матеріальну шкоду на суми відповідно
224 000 грн., 162 758,5 грн. та 186 500 грн.

ОСОБА_1,
достовірно знаючи що пайщиками ОСОБА_8 і ОСОБА_9 укладені договори на пайову
участь у будівництві житла і паї ними сплачені в повному обсязі, умисно,
зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах ОСОБА_10 і ОСОБА_11
повторно уклав договори із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на пайову участь у будівництві
житла без внесення суми паю, після чого склав і видав у державні органи довідки
про сплату зазначеними особами 100 % паю та акти прийому-передачі їм квартир,
на підставі чого ОСОБА_11 і ОСОБА_10 отримали свідоцтва на право власності
даними квартирами.

Зазначеними діями ОСОБА_1 спричинив
ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 257 715 грн., а ОСОБА_9 на суму 263 450 грн.

28 травня 2003 року ОСОБА_1 уклав угоду
з ОСОБА_12 на пайову участь у будівництві квартири на суму 148 408 грн., з яких
ОСОБА_12 внесла до каси товариства 54 200 грн. а ОСОБА_1, зловживаючи своїм
службовим становищем в інтересах ОСОБА_12, без внесення всієї суми паю оформив
і завірив печаткою товариства довідку про повну суму сплати паю ОСОБА_12, а
також склав і підписав акт прийому-передачі квартири, спричинившу підприємству
збитки на суму 94 208 грн.

У 2003 році ОСОБА_1 отримав від пайщика
ОСОБА_14 за стекління її балкона 5 863 грн., які привласнив, а згодом виконав
необхідні дії за рахунок товариства, спричинивши збитки на зазначену суму.

8 травня 2002 року ОСОБА_1 уклав
договір підряду з ТОВ “Алькор ЛТД” на виконання будівельних робіт та 5
додаткових угод до нього, у зв”язку з чим зазначене товариство перерахувало на
рахунок “Стожари” 1 093 673, 48 грн., а ОСОБА_1 у липні 2002 року, зловживаючи
своїм службовим становщем в інтересах ТОВ “Алькор ЛТД”, дав вказівку головному
бухгалтеру ОСОБА_15 відобразити недостовірні дані в регістрах бухгалтерського
обліку на суму 604 111, 09 грн., тоді як ТОВ “Алькор ЛТД” виконало роботи на
суму 519 825, 06 грн., спрчиинивши товариству збитки на суму 84 285, 59 грн.

А також, у травні 2003 року ОСОБА_1
використав неналежно оформлену довіреність та отримав по накладних пластикові
вікна і віконну продукцію на суму 242 388, 22 грн., яку не оприходував по
бухгалтерському обліку, чим спричинив товариству збитки на зазначену суму.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 вважає, що досудове і судове слідство проведено неповно,
однобічно, з обвинувальним ухилом та іншими порушеннями вимог
кримінально-процесуального закону, а висновки суду про його винність у вчиненні
злочинів, за які його засуджено, не відповідають фактичним обставинам справи.
За змістом скарги ОСОБА_1 просить скасувати постановлені щодо нього судові
рішення і закрити справу.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні слід відмовити.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених дій суд у
вироку обгрунтував дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, за
епізодом обвинувачення у підробці протоколу загальних зборів членів ЖБСТ
“Стожари” показаннями самого засудженого та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_5 та ОСОБА_13, які підтвердили що не були присутні на даних зборах і
ОСОБА_1 довіреностей на вчинення в їх інтересах різноманітних дій не давали; за
епізодом заволодіння грошима ОСОБА_2 також показаннями самого ОСОБА_1,
представника потерпілої ОСОБА_2- ОСОБА_16 та іншими зазначеними у вироку
доказами; за епізодами заволодіння грошима ОСОБА_6, Назарової - показаннями
самих потерпілих; за епізодом заволодіння грошовими коштами ЖБСТ “Стожари” -
показаннями ОСОБА_14, яка за стекління балкона розрахувалась із ОСОБА_1, але
він привласнив ці кошти і застеклив балкон за рахунок товариства, та іншими
наведеними у вироку доказами по всім епізодам обвинувачення, яким суд дав
належну оцінку.

Вивченням матеріалів справи не виявлено порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду
повно і всебічно розглянути справу та постановити законний, обгрунтований і
справедливий вирок.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно, а покарання призначено відповідно до вимог
ст.65 КК України з урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпечності
вчиненого, даних про його особу та обставин, що обтяжують і пом”якшують
покрання.

Отже, передбачені законом підстави для призначення даної справи до
касаційного розгляду із повідомленням зазначеним у ст.384 КПК України особам
відсутні.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Коновалов В.М. Скотарь А.М. Кривенда О.В.