Справа № 666/1731/15-к
Провадження № 1-кп/666/158/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000839 від 04.03.2015 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новоберислав, Бериславського р-ну, Херсонської обл., українки, громадянки України, освіта середня, незаміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.302, ч.1 ст.303 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, спрямовану на порушення моралі суспільства щодо зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб на основі особистої симпатії та усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі та гідності, створенні загрози поширення небезпечних хвороб та аморальності, виступила посередником при здійсненні розпусних дій, що виразилися в підшукуванні учасників для розпусних дій, їх знайомство та організація зустрічі таких осіб.

Так, ОСОБА_4 , 04.03.2015 року близько 15.00год., з метою наживи, знаходячись у приміщенні готелю, розташованого за адресою: м.Херсон, вул.Миру, 18, в номері НОМЕР_1 , звела для розпусти ОСОБА_5 , з ОСОБА_6 , за що отримала від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 600,00грн., за надання послуг сексуального характеру ОСОБА_6 та за звідництво ОСОБА_5 з ОСОБА_6 .

Крім цього, ОСОБА_4 04.03.2015 року близько 15.00год., умисно, порушуючи моральні засади суспільства в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, виступаючи посередником для розпусти, підшукала для цих дій та втягнула в заняття проституцією громадянку ОСОБА_6 , яка цього ж дня 04.03.2015 року близько 15.30год., знаходячись у приміщенні номеру 8-А готелю, що по АДРЕСА_3 , вступила в статеві стосунки з громадянином ОСОБА_5 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинила кримінальні правопорушення (злочини), передбачені: ч.2 ст.302 КК України, звідництво для розпусти, вчинене з метою наживи; ч.1 ст.303 КК України, втягнення особи в заняття проституцією.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.302, ч.1 ст.303 КК України, щиро розкаялася, пояснила що активно сприяла розкриттю злочину та дала детальні пояснення про обставини вчинення злочинів та укладення угоди.

20.03.2015 року ОСОБА_4 погодила із прокурором призначення їй покарання за інкриміновані злочини за ч.2 ст.302 КК України - у вигляді одного року позбавлення волі, за ч.1 ст.303 у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Відповідно до п.п.2, 3, ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам КПК України, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченої повне розуміння нею ї процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити дану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити і відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідки невиконання угоди.

ОСОБА_4 під розписку відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено виключні підстави оскарження вироку суду винесеному на підставі угоди, а також можливість подачі прокурором клопотання про скасування вироку в межах строків притягнення до кримінальної відповідальності за інкриміновані злочини.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладення угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.302, ч.1 ст.303 КК України, а тому визнання нею винуватості є цілком виправданим.

Суд вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінальних правопорушень цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, яке відповідає вимогам КК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 березня 2015 року в кримінальному провадженні №000839 від 04.03.2015 року між прокурором ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.302, ч.1 ст.303 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст.302 КК України у вигляді одного року позбавлення волі;

за ч.1 ст.303 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

На підставі п.2, 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 «особисте зобов`язання» - вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Речові докази: сейф-пакет НДКЦ при УМВС України в Херсонській області №3021898, з грошовими коштами на загальну суму 600,00грн., передані на зберігання до ФЕО ХМУ УМВС України в Херсонській області повернути за належністю; мобільний телефон Samsung Duos, модель GT-E1272, SSN: E1272GSMН, S/N НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , червоного кольору вважати повернутим за належністю; мобільний телефон Nokia, модель 200, imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 в корпусі білого кольору вважати повернути за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави за проведення фізико-хімічної експертизи №394-х від 16.03.2015 року в розмірі 1075,20грн.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляції до Дніпровського районного суду м.Херсона.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення засудженій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1