Овруцький районний суд Житомирської області

Справа 286/875/15-к
пр. № 1-КП/286/65/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000014 від 02.0 1.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Горнозаводськ, Невельського району, Сахалінської

області, РФ, жительки

АДРЕСА_1 , росіянки, громадянки України, з середньою освітою,

розлученої, маючої неповнолітнього сина,1999 року народження,

не працюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального

кримінального правопорушення, передбаченого

ст. 164 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

що ОСОБА_4 від шлюбу з ОСОБА_5 має неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області (виконавчий лист №286/776/14-ц від 03.03.2014 року), ОСОБА_4 зобов`язана сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.02.2014 року і до досягнення повноліття ОСОБА_7 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Але, ОСОБА_4 всупереч вимогам Сімейного кодексу України, а саме ст. 180 (батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття), ст.181 ч.3 (за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі), ст. 191 ч.1 (аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову) та ст.195 ч.4 розмір заборгованості за аліменти обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом, в період з 05.02.2014 року по 01.01.2015 року, будучи працездатною та маючи добрий стан здоров`я, ніде не працює, аліменти не сплачує, тобто злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів, що виразилося в несплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 протягом тривалого часу.

Заборгованість ОСОБА_4 по аліментах в період з 05.02.2014 року по 01.01.2015 року становить 4188,72 грн.

В судовому засіданні допитана, як обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю та пояснила, що 24 вересня 1988 року вона вийшла заміж за ОСОБА_5 , з яким на даний час розлучена і не проживає, а проживає в с. Невгоди, Овруцького району без реєстрації. Від спільного життя у них народилося четверо дітей: дочка ОСОБА_8 в 1989 році, син ОСОБА_9 в 1992 році, дочка ОСОБА_10 в 1997 році і останнім народився син - ОСОБА_6 (

ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

За період спільного проживання між ними постійно виникали сварки, бувало і чоловік бив її. В 2014 році вона розлучилася з чоловіком та почала жити окремо. Також в 2014 році ОСОБА_5 звернувся до Овруцького районного суду про стягнення з неї аліментів на його користь на утримання сина ОСОБА_11 . Згідно рішення Овруцького районного суду її було зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина. Аліменти вона не сплачувала бо ніде не працювала і по теперішній час ніде не працює. Протягом цього часу на обліку в центрі зайнятості не знаходилась. Стан здоров`я має добрий. З лютого 2014 року і по січень 2015 року вона ніде офіційно не працює.. Вину свою визнає повністю. В подальшому ухилятися від сплати аліментів не буде, як тільки влаштується на роботу та буде заробляти гроші, то обов`язково буде сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_11 . Просить суворо її не карати.

Винуватість обвинуваченої також підтверджується показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що в 1988 році він зареєстрував шлюб із обвинуваченою. Від шлюбу у них народилося четверо дітей. В 1989 році - дочка ОСОБА_8 , в 1992 році син ОСОБА_9 , в 1997 році дочка ОСОБА_10 і 23.05.1999 році син ОСОБА_12 . Спочатку в шлюбі вони проживали нормально, всі працювали. Він отримав житло. Потім дружина стала заглядати в чарку, по тижню не ночувати вдома. Так, він сварив її за це, було що і вдарив. В 2013 році вона пішла жити до іншого чоловіка, а в 2014 році вони розірвали шлюб і він відразу ж подав її на аліменти лише на утримання меншого сина ОСОБА_11 , суд задовольнив його позов. Всі діти залишились проживати з ним. Двоє старших уже проживають самостійно, а ОСОБА_10 і ОСОБА_12 з ним. Рішення суду про стягнення з колишньої дружини аліментів так і не виконується. Вона ніде не працює і аліменти не сплачує. Один раз було перед школою купила ОСОБА_13 джинсові штани, кофтину і кросівки. Житло у них державне, яке він сам сплачує, а колишня дружина прописана. Жодного разу вона не провідувала дітей, не вітала їх з днем народження і не цікавиться їх життям, навчанням. Щодо її покарання, то покладається на погляд суду.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового розгляду кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема допиту свідків.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 та показами потерпілого, її винуватість в інкримінованому діянні підтверджується зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- з виконавчого листа № 2-286/776/14ц від 03.07.2004 року видно, що ОСОБА_4 зобов`язана сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.02.2004 року до 23.05.2017 року та, тобто до досягнення ним повноліття;

- з довідки-розрахунку видно, що заборгованість ОСОБА_4 по аліментах станом на 01.01.2015 року становить 4188,72 грн.;

- з акту державного виконавця від 24.01.2015 року видно, що у ОСОБА_4 відсутнє майно, яке підлягає опису;

- з довідки № 21 від 14.01.2015 року та характеристики без номера та дати видно, що ОСОБА_4 проживає в с. Невгоди, Овруцького району без реєстрації та характеризується позитивно;

- з вимоги ІЦ видно, що ОСОБА_4 раніше судима;

- з медичного висновку від 09.02.2015 року видно, що ОСОБА_4 практично здорова;

Її винуватість підтверджується й іншими матеріалами кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винності обвинуваченої ОСОБА_4 та кваліфікує її дії, за ст. 164 ч.1 КК України, як умисне злісне ухилення від сплати аліментів встановлених рішенням суду на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, ніде не працює, є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи, у лікарів:

3.

нарколога та психіатра на обліку не перебуває та обставин, що обтяжують та помякшують її покарання.

Обставин, що пом`якшує та обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує і те, що обвинувачена жінка середніх літ, здорова, працездатна, має неповнолітнього сина, щодо якого не позбавлена батьківських прав і щодо якого байдуже відноситься, вчинене нею кримінальне правопорушення не відноситься до категорії тяжких, в звязку з чим, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та призначає їй покарання, яке передбачене санкцією ст. 164 ч.1 КК України у виді громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст. 366, 368,370, 371, 373,374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та обрати їй міру покарання за цим законом у виді 120 годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд протягом 30 днів з моменту його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченій та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1