АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/574/2015 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 року м.Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Журавка Варвинського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого на підставі ст.89 КК України,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Обґрунтовуючи своє рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції встановив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України. Всупереч вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не сформульоване обвинувачення, а лише слідчим переписано фактичні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тобто формулювання обвинувачення викладене у формі фактичних обставин кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 03 лютого 2015 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали суду першої інстанції та істотність порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті наявний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення із зазначенням місця та часу його вчинення, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті та формулювання обвинувачення.
Крім того апелянт зазначає, що КПК України не закріплює та не конкретизує обов`язку щодо окремого відображення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення у вигляді повторного відображення тих самих доведених фактичних обставин вчиненого суспільно небезпечного діяння (бездіяльності).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого, який вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції встановив, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам КПК.
Таке рішення колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступних підстав.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення, тобто прокурором не висунуто ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. В даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини, які встановлені органами досудового розслідування.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора про те, що КПК України не закріплює та не конкретизує обов`язку щодо окремого відображення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення у вигляді повторного відображення тих самих доведених фактичних обставин вчиненого суспільно небезпечного діяння (бездіяльності), не заслуговують на увагу та не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування ухвали.
Таким чином, ухвала Деснянського районного суду м.Києва від 03 лютого 2015 року ухвалена з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства.Підстави для її скасування - відсутні, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 291, 314, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -
п о с т а н о в ил а:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
_______________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4