АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1206/15 Справа № 187/1110/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року м. Дніпропетровськ
10 червня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_8
представника потерпілого - ОСОБА_9
потерпілого - ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року.
Цим вироком,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Казань Російської Федерації, громадянин України; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; освіта неповна середня, непрацюючий, не одружений, раніше судимий:
- 18.11.2011 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 08.08.2012 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71, 72 КК України засудженому до 2 років 20 днів обмеження волі, звільнений 14.12.2013 року умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2013 року, не відбутий строк 9 місяців 24 дні,
засуджений за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено 1 рік 6 місяців обмеження волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ДОР» у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого 8 823 гривень 33 копійки.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 матеріальні збитки у розмірі 7 419 гривень 59 копійок та моральну шкоду в розмірі 15 000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи по справі в розмірі 922 гривні 35 копійок.
ОСОБА_8 визнано винним у тому, що 23 липня 2014 року приблизно о 19 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем "ВАЗ-2121" із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_11 , при цьому не маючи права керувати даним видом транспорту, здійснював виїзд з території господарчого подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , на асфальтовану дорогу вказаної вулиці.
Під час руху водій ОСОБА_8 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не переконавшись в безпеці подальшого руху та проявляючи крайню неуважність щодо дорожньої обстановки, виїжджаючи на дорогу вул. Степової та виконуючи маневр лівого повороту, відносно напрямку свого руху, в бік вул. Пролетарської с. Червонопартизанське, скоїв зіткнення із мопедом "АLРНА - ZS50F" б/н під керуванням неповнолітнього ОСОБА_10 , який рухався з боку вул. Пролетарської с. Червонопартизанське в напрямку с. Жовтневе.
Своїми діями ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п. 10.2. "Правил дорожнього руху України", що знаходиться в причинному зв`язку із настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті ДТП неповнолітньому водію мопеда "АLРНА - ZS50F" б/н ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
В апеляції захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок, через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначивши ОСОБА_8 більш м`яке покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України. Вказує на те, що ОСОБА_8 вчинив злочин невеликої тяжкості, неумисно. Судом не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_8 визнав вину у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному та має на утриманні неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляцію, прокурора, який вважав, що вирок суду слід залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія вважає апеляцію такою, що не підлягає задоволенню.
Висновки суду про винність ОСОБА_8 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, при викладених у вироку обставинах, кваліфікація його дій, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах та не оскаржуються.
Покарання ОСОБА_8 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, обставин справи, даних про особу, всіх обставин, що пом`якшують покарання, у тому числі і тих, на які обвинувачений посилається в апеляції, і підстав вважати покарання надто суворим, до застосування ст.ст.69, 75 КК України, колегія не вбачає.
ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, протягом терміну невідбутого покарання, будучи звільненим від відбування покарання умовно-достроково за попереднім вироком, завдану шкоду потерпілому не відшкодував. Остаточне покарання обвинуваченому визначено за правилами ч.1 ст.71 КК України, з частковим приєднанням невідбутого покарання за вироком від 08 серпня 2012 року і підстав до його зміни, також немає.
У зв`язку з викладеним, керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Судді: