ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2013 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ПЕРЕДЕРКА Д.П.;

при секретарі РОМАНОВОЇ Л.О.;

за участю прокурора МОДЕБАДЗЕ О.Т.,

потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/521/450/13 щодо:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого 12.06.2001 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 141 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В середині березня 2013 року, ОСОБА_2, з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння її легковим автомобілем марки «AUDI A4», 1996 року випуску, № кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, шляхом зловживання довірою з боку ОСОБА_1, маючи доступ до ключа замку запалювання та свідоцтва про реєстрацію технічного засобу, викрав вказаний автомобіль ОСОБА_1, після чого продав його, а вирученими коштами розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до ст. 471 КПК України, між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілою ОСОБА_1 укладена угода про примирення, оскільки ОСОБА_2 визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення та щиро розкаявся у його скоєнні, ним були принесені вибачення перед потерпілою за протиправні дії і відшкодована шкода у повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 та потерпіла ОСОБА_1, кожен окремо, пояснили, що 30.06.2013 року вони добровільно заключили між собою угоду про примирення за кримінальним провадженням № 0001955, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_2 за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.289 ч. 1 КК України, у вигляді 3 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілою ОСОБА_1 за кримінальним провадженням № 0001955.

Під час складання угоди про примирення сторони ознайомилися з положеннями ст. 471, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду, від 30.06.2013 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_2. та потерпілою ОСОБА_1 за кримінальним провадженням № 0001955, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України, суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін або інших осіб, у суду відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого.

Оскільки ОСОБА_2 незаконно заволодів транспортним засобом, суд кваліфікує дії обвинуваченого як злочин, передбачений ст. 289 ч.1 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступень тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченого та умови угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілою.

Обставиною, що пом'якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_2 злочину, наведених даних про особистість обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_2 можливо без ізоляції від суспільства, у зв'язку із чим, вважає за можливе застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2, на підставі угоди про примирення від 30.06.2013 року за кримінальним провадженням № 0001955, визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього зобов'язання.

Згідно до ст. 76 КК України накласти на засудженого ОСОБА_2 наступні обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Контроль за поведінкою ОСОБА_2 покласти на органи виконання покарань за місцем проживання засудженого.

У разі невиконання угоди про примирення потерпіла чи прокурор мають право звернутися до суду, який за твердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконан ня судом вимог, встановлених частинами п'ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз'яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілою, її представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторона ми угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз'яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, вста новлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінально му провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Головуючий: ПЕРЕДЕРКО Д.П.