УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/3363/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинних угруповань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 березня 2015 року, -
Цією ухвалою на підставі ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-196 КПК України відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління МВС України ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, одруженої, мешканки АДРЕСА_1 , інваліда 3-ої групи, головного бухгалтера TOB «Екопродукт», раніше не судимої, -
та застосовано щодо неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
На підозрювану ОСОБА_8 покладені такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
У разі невиконання покладених на підозрювану обов`язків, до неї може бути заснований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління МВС України ОСОБА_9 .
В ухвалі слідчого судді зазначено, що 26 березня 2015 року старший слідчий в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинних угрупувань Генеральної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України.
В клопотанні, орган досудового слідства необхідність прийняти такого рішення аргументував тим, що в діях ОСОБА_10 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України. Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певні посади чи займатися певною діяльністю строком до 3 років та з конфіскацією майна.
Вбачаючи, що підозрювана ОСОБА_11 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжуючи займатись злочинною діяльністю, впливати на свідків, слідчий просить для необхідності запобігання таким ризикам, як подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинення інших кримінальних правопорушень застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя вмотивував прийняте рішення тим, що ОСОБА_11 має постійне місце проживання та реєстрації, працює, не судима, є інвалідом третьої групи, на всі виклики слідчого з`являється, всі необхідні документи наявні в кримінальних провадженнях, в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 194 ч. 4 КПК України, є підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання а саме, покласти на підозрювану наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місце роботи.
В апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_6 ставиться питання про скасування вказаної ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави не менше суми спричинених державі збитків, в розмірі 2766746,03 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваною її процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні. Апелянт посилається на те, що слідчий суддя, належним чином не обґрунтував недоведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вважає, що до підозрюваної ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В запереченнях захисника ОСОБА_7 йдеться про необгрунтовність доводів апеляційної скарги прокурора та про залишення ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_8 без зміни. Що стосується викладених мотивів про необгрунтовність підозри та не доведеність ризиків, то апеляційний суд їх залишає без розгляду, оскільки перегляд судових рішень в апеляційному порядку здійснюється лише в межах доводів поданих апеляційних скарг. Захисником апеляційна скарга не подавалась.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 та застосування щодо останньої запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 194 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, забезпечить виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у складі організованої групи, що само по собі є вагомою підставою для застосування запобіжного заходу, її ролі, як головного бухгалтера, специфіку розслідування даної категорії кримінальних проваджень.
Відповідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В клопотанні слідчого та в апеляційній скарзі прокурора наведені можливі ризики, але не наведено переконливих підстав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим вказаною нормою кримінального процесуального закону.
З клопотання та матеріалів судового та кримінального проваджень вбачається, що підозрювана ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, працює, раніше не судима, є інвалідом третьої групи, всі необхідні документи вилучені і наявні в матеріалах кримінального провадження, процесуальні обов`язки виконує сумлінно.
Тому, відповідно до вимог ст. 194 ч. 4 КПК України, слідчим суддею був обгрунтовано застосованій більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинних угруповань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 березня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління МВС України ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 та застосовано щодо неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладенням обов`язків, залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :