Справа № 347/208/15-к
Провадження № 11-кп/779/172/2015
Категорія ст. 389 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні на вирок Косівського районного суду від 24 лютого 2015 року у кримінальному провадженні № 0000361 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Старі Кути, Косівського району, Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , засудженої 12 листопада 2013 року Косівським районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и л а :
вироком Косівського районного суду від 24 лютого 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України та призначено їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України повність приєднано невідбуте покарання за вироком Косівського районного суду від 12.11.2013 року за правилами ч. 4 ст. 72 КК України та остаточно визначено 1 (один) рік 21 (двадцять один) день обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено засуджену від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік та покладено на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації у органи кримінально-виконавчої інспекції.

Не погоджуючись із зазначеним вироком суду прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Косівського районного суду від 12.11.2013 року та призначити остаточне покарання у виді 1 року 21 дня обмеження волі. Зазначає, що Косівський районний суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, звільнивши ОСОБА_7 від призначеного за сукупністю вироків покарання на підставі ст. 75 КК України, застосував закон, який не підлягає застосуванню. Крім того вказує, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винного, так як висновок суду про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання не відповідає фактичним обставинам справи та належним чином не обґрунтовано судом.

Як встановлено судом першої інстанції, 12.11.2013 року ОСОБА_7 засуджено Косівським районним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

07.05.2015 року засуджену ОСОБА_7 взято на облік в Косівський РП КВІ та в подальшому її ознайомлено з умовами відбування покарання у вигляді 200 год. громадських робіт та направлено в Кобацьку сільську раду Косівського району для відбування покарання. Розпорядженням сільського голови № 34 від 08.05.2013 року ОСОБА_7 прийнята на громадські роботи, їй було визначено перелік об`єктів та видів робіт на час відбування покарання, складено графік виходу на громадські роботи. Проте, проведеною перевіркою встановлено, що засуджена ОСОБА_7 ухиляється від відбування покарання, оскільки допускала та допускає систематичний невихід на громадські роботи без поважних причин, а саме: не відпрацювала 168 годин громадських робіт без поважних причин, чим порушила вимоги ст. 40 ч. 3 КВК України.

Крім того, в порушення вимог ст. 37 ч. 1 КВК України обвинувачена 5 разів не з`явилася у встановлені дні на реєстрацію в Косівський РП КВІ, чим порушила умови відбування покарання.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги зі змінами та просив задовольнити її;

- обвинувачена ОСОБА_7 вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим і просила залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, думку обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга зі змінами не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, за вказаних у вироку обставин відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на належно досліджених й правильно оцінених доказах, не оспорюються і апеляційному перегляду згідно ст. 404 КПК України не підлягають.

Твердження прокурора викладені в доводах апеляційної скарги та підтримані в судовому засіданні в тій частині, що призначаючи ОСОБА_7 покарання за останнім вироком суд першої інстанції хоча й призначив його остаточно за сукупністю вироків, із застосуванням ст. ст.71,72 КК України, однак за відсутності для цього законних підстав, звільнив засудженого від його відбування на підставі ст. 75 КК України, не дотримався вимог ч. 2 ст. 65 КК України, є належним чином необґрунтованими.

Так, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 вид та розмір покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують покарання - каяття, те, що часто хворіє, є інвалідом 3 групи, що підтверджується медичною довідкою та висновком Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи, обґрунтовано призначив обвинуваченій покарання у виді обмеження волі, та з врахуванням особи обвинуваченої, обставин справи, обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання та застосував до обвинуваченої положення ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, не порушивши при цьому вимоги як кримінального, так і кримінально-процесуального закону.

Таке рішення районного суду колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, зважаючи також на стан здоров`я ОСОБА_7 та обставини справи, по якій вона була засуджена до покарання у виді громадських робіт.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 404, 405, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора зі змінами у кримінальному провадженні залишити без задоволення, вирок Косівського районного суду від 24 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.