Єдиний унікальний номер 243/2272/15-к
Номер провадження 1-кп/243/322/2015
ВИРОК

іменем України

14 травня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі Каліух КМ

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Слов`янську кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України,з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 10 лютого 2015 року приблизно об 11 годині, знаходячись біля офісу ТОВ «Компанія «Союз-Енерго», розташованого за адресою: місто Слов`янськ, пров. Андріївський, 18, маючи намір на працевлаштування, звернувся за допомогою в працевлаштуванні до ОСОБА_5 , який представився заступником директора ТОВ «Компанія «Союз-Енерго» та повідомив ОСОБА_4 про те, що він нібито наділений правом прийому на роботу до підприємства та може посприяти у працевлаштуванні ОСОБА_4 за передачу йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 2000 гривень.

Під час спілкування зі ОСОБА_5 у ОСОБА_4 виник умисел на комерційний підкуп ОСОБА_5 шляхом надання йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 2000 гривень з метою працевлаштування на підприємство ТОВ «Компанія «Союз-Енерго».

ОСОБА_4 , маючи на меті працевлаштування на посаду експедитора ТОВ «Компанія «Союз-Енерго», реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на комерційний підкуп ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він вчиняє комерційний підкуп службової особи юридичної особи приватного права, вважаючи, що ОСОБА_5 наділений правом прийняття на роботу до підприємства, 11 лютого 2015 року приблизно о 10 годині при зустрічі біля офісу ТОВ «Компанія «Союз-Енерго», розташованого за вищевказаною адресою, передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2000 гривень в якості неправомірної вигоди. Однак, обвинувачений свій злочинний умисел не зміг довести до кінця з причин, незалежних від його волі, оскільки ОСОБА_5 не був наділений правом прийняття на роботу, у зв`язку з чим ОСОБА_4 не був працевлаштований на посаду експедитора ТОВ «Компанія «Союз-Енерго».

Під час досудового розслідування між старшим прокурором Слов`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 368-3 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2550 гривень, та отримана згода ОСОБА_4 на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання.

ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368-3 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості , від якого потерпілих немає.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між старшим прокурором Слов`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на надання службовій особі юридичної особи приватного права неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368-3 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 квітня 2015 року між старшим прокурором Слов`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000428 від 24.02.2015 року.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368-3 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2550 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1