У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Кравченка К.Т.

суддів за участю прокурора

Канигіної Г.В., Пошви Б.М.
Вергізової Л.А.

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 19 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника Генерального прокурора України на вирок
Лебединського районного суду Сумської області від 1 серпня 2006 року щодо
ОСОБА_1

Вироком суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця
та жителя с. Руда

Лебединського
району Сумської області,

судимості не має,

засуджено за ч.2 ст.286 КК України на три роки позбавлення волі з
позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 у доход держави 13278 грн. 02 коп. витрат
на лікування потерпілого.

Як визнав
суд, 30 квітня 2006 року,
приблизно о 20 годині, ОСОБА_1, керуючи мотоциклом “ІЖ-Юпітер-4”, державний номерний
знак НОМЕР_1 та рухаючись вулицею Роменською у с. Штапівка Лебединського району
Сумської області у попутньому напрямку із мотоциклом “ІЖ Планета 2”, державний
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, порушив п.п.12.3, 13.1, 13.3
Правил дорожнього руху України і вчинив зіткнення з останнім. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди потерпілому заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній інстанції вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

У касаційному поданні прокурор, не
оспорюючи правильність встановлення фактичних обставин справи та кваліфікацію
злочинних дій ОСОБА_1 просить вирок щодо нього скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд, через неправильне застосування кримінального закону при
призначенні винному покарання.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав
касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи подання,
колегія суддів дійшла висновку, що подання підлягає задоволенню за таких
підстав.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено та правильність
кваліфікації його злочинних дій за ч.2 ст.286 КК України, стверджується
дослідженими та належно оціненими судом доказами і у касаційному поданні не
оспорюються.

Місцевий суд визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.286 КК України і призначив йому покарання у виді трьох років позбавлення
волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки
та на підставі ст.75 КК України звільнив засудженого від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Проте,
звільняючи ОСОБА_1 від
відбування покарання на підставі ст.75 КК України, суд не дотримався
роз'яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про
практику призначення судами кримінального покарання” від 24 жовтня 2003 р. №7.

Як видно із
вироку, суд вказав, що звільняє ОСОБА_1 від
призначеного покарання. Між тим, винному було
призначено як основне, так і додаткове покарання.

Звільняючи винного від відбування основного покарання з
випробуванням, суд, відповідно до вимог ст.77 КК України, може призначити
додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

При
застосуванні ст.75 КК України додаткові покарання підлягають реальному
виконанню, про що суд мав зазначити
у резолютивній частині вироку.

Оскільки
вказане порушення стосується питаня призначення покарання, колегія суддів вважає за
необхідне скасувати постановлене судове рішення, а справу направити на новий
судовий розгляд.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

касаційне
подання заступника Генерального прокурора України задовольнити.

Вирок Лебединського районного суду Сумської області від 1 серпня 2006
року щодо ОСОБА_1 скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

Кравченко
К.Т. Канигіна Г.В. Пошва Б.М.