Є. у. н. с. 512/52/15-к
Провадження № 1-кп/512/17/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2015 року Савранський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Саврань, Одеської області, кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працездатного, але такого, який ніде не працює та не навчається, депутатом не являється, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Київського районного суду м. Одеса від 19.05.2010 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 років 1 дня позбавлення волі, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 16.08.2013 року звільнений на підставі ст. 81 ч. 2, 3 КК України від відбування покарання, не відбутий строк: 1 рік 5 місяців 27 днів, судимість не знята та не погашена, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 263 КК України, -
в с т а н о в и в:

03.12.2014р., близько 14год. 00хв. в с. Байбузівка Савранського району ОСОБА_4 , будучи умовно достроково звільненим з місць позбавлення волі, з метою таємного викрадення чужого майна, проник до будинку, розташованого по АДРЕСА_3 належного ОСОБА_5 , звідки скоїв крадіжку алюмінієвого умивальника, алюмінієвого казана ємністю 10л. та двох металевих хвірток від плити опалення, чим завдав останній матеріального збитку на загальну суму 520грн..

Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Своїми навмисними злочинними діями, які знайшли своє відображення у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, восени 2013р. в м. Одеса в районі площі «10 квітня» ОСОБА_4 знайшов саморобний металевий кастет, який він в подальшому носив при собі.

19.01.2015р. о 15год. 40хв. працівниками міліції Савранського РВ ГУМВС України в Одеській області в смт. Саврань по вул. Миру 130 на автобусній зупинці, проведено особистий огляд мешканця с. Концеба Савранського району ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, під час якого було виявлено та вилучено металевий предмет, який являється холодною зброєю ударно-дробильної дії кастетом, виготовленим саморобним способом.

Своїми навмисними злочинними діями, які знайшли своє відображення у носінні без передбаченого законом дозволу кастету, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого за даним кримінальним провадженням не обирався.

Потерпіла, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. До початку судового розгляду цивільний позов про відшкодування майнової та/або моральної шкоди, заподіяної злочином, не пред`явила, надала суду письмову заяву про відсутність матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого, та слухання справи за її відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, із зазначенням часу, місця, дати та обставин вчинення кримінальних правопорушень.
Обвинувачений запевнив суд, що в подальшому не вчинятиме правопорушень, а також попросив суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає себе винуватим.
Судом з`ясовано, що показання обвинуваченого є достовірними і узгоджуються з його показаннями даними під час досудового розслідування.
Приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також враховуючи те, що він та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, тому учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, провів скорочений судовий розгляд вказаного кримінального провадження, дослідивши лише докази, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та можуть вплинути на призначення покарання і стягнення судових витрат.
Таким чином, суд вважає, що докази, які зібрані стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.
Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 263 КК України, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за вказаними статтями, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та носіння без передбаченого законом дозволу холодної зброї кастету.
При призначенні міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, один з яких відноситься до тяжких злочинів.
Як особа ОСОБА_4 неодружений, утриманців не має, постійної роботи не має, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Савранської ЦРЛ не перебуває, раніше судимий, судимість не знята та не погашена.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого за епізодом носіння холодної зброї, що передбачені ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд відносить визнання ним своєї винуватості, дачу правдивих свідчень, щире каяття.
З урахуванням викладеного, враховуючи особу обвинуваченого тяжкість вчинених ним злочинів, ту обставину, що обвинуваченим злочини вчиненні під час умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинення зазначених злочинів, покарання у виді позбавлення волі.
При визначені покарання суд вважає за можливе, призначити покарання шляхом поглинення більш тяжким покаранням менш тяжкого.

Суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, оскільки покарання у такому разі не досягне мети, передбаченої ч. 2 ст. 50 цього Кодексу, а також не відповідатиме важкості вчинених злочинів та особи обвинуваченого.

За цими ж підставами суд не знаходить можливості застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, за якою обвинувачується ОСОБА_4 , або перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст.185 та ч. 2 ст. 263 КК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання за вчиненні злочини на підставі ст. 70 КК України, лише у виді позбавлення волі, що буде необхідним й достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Крім того, суд вважає, що до покарання за даним вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеса від 19.05.2010р..

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
Процесуальними витратами, що передбачені ст. 118 КПК України, є витрати на проведення трасологічної експертизи та складають 245,7грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66-67, 70, 71, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, статтями 118, 128, 177, 318-380 КПК України Савранський районний суд Одеської області,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначити покарання за вчинення даних злочинів, у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Одеса від 19 травня 2010 року, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
ОСОБА_4 взяти під варту в залі судових засідань.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 17 годин 00 хвилин 20 квітня 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, проживаючого в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 25.10.2013р., на користь Держави витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню 0000033 за реквізитами: ГУК в Одеській області /Малиновський р-н/ 24060300, р/р 0007, , МФО 828011, банк ГУДКСУ в Одеській області в розмірі 245,17грн..
Речовий доказ: кастет, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Савранського РВ ГУМВС України в Одеській області знищити.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1