Справа № 165/3046/14-к
Провадження № 1-кп/165/19/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду судовий розгляд кримінального провадження №0000896 від 17 листопада 2014 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинська Волинської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одружений, має малолітніх дітей: дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалідом І-ІІ групи не являється, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2014 року за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі вісімсот п`ятдесят грн.,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, суд,

встановив:

17 листопада 2014 року, о 17 год. 17 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи біля магазину "Аміго", що знаходиться за адресою: м. Нововолинськ, вул. Нововолинська, 57, шляхом ривка з руки малолітнього ОСОБА_9 повторно, відкрито викрав мобільний телефон марки "Нокіа 6700", вартістю 700 грн., у який були встановлені: сім картка мобільного оператора "Лайф" вартістю 15 грн. та картка пам`яті марки "НС" об`ємом 4 Гб вартістю 40 грн.,чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 755 грн.

13 грудня 2014 року, близько 10 год. ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку №6 по вул. Кропивницького у м. Нововолинську, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою викрадення чужого майна, повторно, таємно викрав із автомобіля марки "Фольксваген Гольф", реєстраційний номер НОМЕР_1 автомагнітолу марки "Піонер", чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 550 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у інкримінованих йому злочинах визнав повністю, показав, що 17 листопада 2014 року він ввечері перебував у магазині "Аміго", що у м. Нововолинську. В тамбурі вищевказаного магазину побачив хлопця, віком приблизно 10-12 років, який тримав в руках мобільний телефон. Він зайшов у магазин, потім нічого не купивши вийшов з магазину на вулицю. Постоявши на вулиці деякий час, відчинив двері у тамбур магазину та вирвав із правої руки вищевказаного хлопця мобільний телефон, після чого втік у один із під`їздів будинку що знаходиться неподалік. Хлопець біг за ним та кричав, щоб він віддав йому телефон, однак його не наздогнав. Приблизно через 20 хв. після цього він вийняв картку мобільного оператора "Лайф", яка знаходилась у телефоні та викинув її, вставивши у мобільний телефон свою сім картку. Крім того у телефоні була ще картка пам`яті на 4 Гб. Через декілька днів у м. Нововолинську його затримали працівники міліції, яким він добровільно зізнався, що саме він вчинив грабіж та добровільно видав викрадений ним телефон. 12 грудня 2014 року до будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 попередньо домовившись пригнав свій автомобіль для його ремонту-переобладнання та віддав йому ключі. Ввечері того ж дня потерпілий надіслав йому СМС повідомлення, щоб роботи 13 грудня 2014 року не проводити оскільки свято. На наступний день, він відчинив автомобіль потерпілого залишеними ним ключами та демонтував звідтіля авто магнітолу, яку на ринку ОСОБА_10 продав за 100 грн., що вона крадена останньому не сказав. Йому відомо, що в подальшому викрадена ним авто магнітола була вилучена працівниками міліції у ОСОБА_10 . Розуміє що вчинив протиправно, у вчиненому розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила, що у неї є син ОСОБА_9 , 2001 року народження. 17 листопада 2014 року близько 18 год. до неї зателефонували працівники міліції та повідомили що її сина було пограбовано біля магазину "Аміго", а саме, що у нього з рук незнайомий чоловік вирвав мобільний телефон. При призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що мав намір продати свій автомобіль марки "Фольксваген Пасат", 12 грудня 2014 року до нього приїхав покупець, однак у автомобілі були недоліки, які треба було терміново виправити. Він згадав, що це може зробити його знайомий ОСОБА_6 . Домовившись із останнім про виконання робіт, перегнав свій автомобіль на вул. Кропивницького у м. Нововолиську до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає обвинувачений та віддав йому ключі від автомобіля. Вже ввечері вдома згадав, що на наступний день свято, тому надіслав ОСОБА_6 на мобільний телефон СМС повідомлення про відкладення ремонту автомобіля. На наступний день, а саме 13 грудня 2014 року телефонував до обвинуваченого, щоб забрати автомобіль, оскільки мав того дня терміново поїхати у Республіку Польща, однак той трубки не брав. Через 2-3 год. домовився з останнім про передачу ключів від автомобіля, але він на зустріч не прийшов. Тоді він попросив свого друга, щоб забрав автомобіль у обвинуваченого та перегнав його в гараж, а сам поїхав за кордон. Через 2-3 дні, коли повернувся із Республіки Польща побачив, що його автомобіль так і залишився припаркованим біля помешкання обвинуваченого. Автомобіль був відчиненим, автомагнітоли не було, крім того була зламана дверна ручка, пошкоджений молдінг та бризковик. Дружина обвинуваченого повідомила, що ОСОБА_6 немає вдома. В той же день до нього зателефонували працівники міліції та запросили прийти. В подальшому працівниками міліції йому було повернуто ключі від автомобіля та його автомагнітолу. При призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи і зміст обставин даного судового провадження, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілих, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився лише допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.

Суд, визнає винним ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України.

Суд, визнає винним ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

Обставиною що пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує пом`якшуючу та обтяжуючу обставини, тяжкість вчинених ним злочинів, один з яких є згідно ч.3 ст.12 КК України злочином середньої тяжкості, а інший згідно ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, та дані про його особу: посередньо характеризується по місцю проживання (т.4 а.с.34), не одружений, має на утриманні двох малолітніх дочок: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2 а.с.49), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.с.50), раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти власності, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку (т.2 а.с.46,51), хоча і не відбував реальне покарання, знову на протязі не тривалого часу вчинив нові умисні корисливі злочини, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_6 та його вперте небажання стати на шлях виправлення.

З врахуванням усіх зазначених вище обставин у їх сукупності, враховуючи думку потерпілих, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе лише у місцях позбавлення волі, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі за правилами ч.1 ст.70 КК України.

З копії квитанції (т.4 а.с.32) вбачається, що ОСОБА_6 повністю сплачено штраф за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2014 року.

До обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду від 14 січня 2014 року (т.4 а.с.41-42) застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Речові докази: мобільний телефон марки "Нокіа-6700", карту пам`яті марки "НС" об`ємом 4 Гб (т.2 а.с.19), які передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_4 (т.2 а.с.20) залишити останній; автомагнітолу марки "Піонер" (т.4 а.с.16), яку передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 (т.4 а.с.17) залишити останньому.

Судові витрати у даному кримінальному провадження відсутні.

Керуючись ст.368, ст.370, ст.374 КПК України, суд,

засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України призначивши покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_6 з часу приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили залишити застосований щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання без змін.

Речові докази: мобільний телефон марки "Нокіа-6700", карту пам`яті марки "НС" об`ємом 4 Гб, які передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_4 залишити останній; автомагнітолу марки "Піонер", яку передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити ОСОБА_6 та прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1