Провадження № 11-кп/780/223/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 03.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
03 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та заступника прокурора Київської області на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч.1 ст. 190 КК України.
В С Т А Н О В И Л А:
вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2014 року ОСОБА_9 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень та призначено покарання за:

за ч.1 ст. 190 КК України у виді 100 годин виправних робіт;

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільненно від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік та покладено обов`язки, які передбачені ст. 76 КК України.

Цим же вироком задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 та стягнуто з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду у сумі 5 245 грн

Не погоджуючись з вироком суду прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та заступник прокурора Київської області подали апеляційні скарги.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції вважає вирок суду незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_9 покарання за:
за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 200 годин громадських робіт;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити обвинуваченому покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, з покладенням, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.
В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. А судом, всупереч вказаних вимог, було призначено покарання у виді виправних робіт, яке є нижчим від мінімальної межі покарання, встановленої у Загальній частині Кримінального кодексу України, тобто менше, ніж шість місяців.
Крім того зазначає, що суд взагалі неправильно призначив ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді виправних робіт, оскільки на момент судового розгляду кримінального провадження та ухвалення судового рішення обвинувачений ОСОБА_9 офіційно ніде не працював та заробітної плати не отримував, а також, навіть призначивши такий вид покарання повинен був в резолютивній частині вироку зазначити розміру у відсотках, який необхідно відрахувати із суми заробітку засудженого ОСОБА_9 в дохід держави.
Заступник прокурора Київської області не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає вирок Бориспільського міськрайонного суду від 19 грудня 2014 незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та просить його змінити, вважаючи обвинуваченого засудженим за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 100 годин громадських робіт, за ч. 2 ст. 185 КК України - до 2 років обмеження волі, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 2 років обмеження волі.
Свої вимоги обґрунтовує доводами про те, що в порушення вимог КК України суд першої інстанції в своєму вироку призначив покарання ОСОБА_9 у виді 100 годин виправних робіт, що не відповідає даному виду покарання, оскільки ст. 57 КК України не передбачено обчислення виправних робіт у годинах.
Зазначає, що судом при призначені покарання у виді виправних робіт також не враховано те, що обвинувачений ОСОБА_9 тимчасово не працює, а тому призначення йому покарання у виді виправних робіт не відповідає закону України про кримінальну відповідальність.
На думку прокурора, вищенаведене є підставою для зміни вказаного вироку.

За вироком суду, 17.10.2014 року, ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном, умисно повідомив своїй дружині ОСОБА_8 неправдиві відомості, а саме попросив надати йому фотоапарат «Samsung», пояснивши, що він хоче надати його в користування своїй матері на певний час. ОСОБА_8 , будучи введеною в оману, згодилась та добровільно передала йому вказаний фотоапарат, який обвинувачений 17.10.2014 року о 15 годині 06 хвилин здав до Бориспільського відділення повного товариства «Ломбард-Скарбниця» (№51), що розташоване за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Червоноармійська, 1, а отримані кошти витратив на власні потреби, тим самим розпорядившись майном на власний розсуд.

Крім того, 20.10.2014 року, близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_9 таємно викрав ноутбук марки «Asus Pentium» в комплекті з зарядним пристроєм та чохлом чорного кольору вартістю 4500 грн. 00 коп, що належав його дружині, після чого 20.10.2014 року о 09 годині 36 хвилин здав його до Бориспільського відділення повного товариства «Ломбард-Скарбниця» (№51), ще розташоване за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Червоноармійська, 1, а отримані кошти витратив на власні потреби, тим самим розпорядившись майном на власний розсуд.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги заступника прокурора Київської області, думку потерпілої, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурорів підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги в повній мірі не були дотримані судом першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у:

· заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство),

· таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно,

тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на зібраних у справі доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю доказів по справі, зокрема показами самого обвинуваченого, який в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю і підтвердив суду всі обставини, які викладені у вироку, тому дане кримінальне провадження розглядалось в порядку ст. 349 КПК України.

Разом з тим, обираючи обвинуваченому вид покарання, суд першої інстанції не дотримався вимог ч. 1 ст. 57 КК України, відповідно до якої виправні роботи встановлюється на строк від 6 місяців до 2 років і відбуваються за місцем роботи засудженого, при цьому із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від 10 до 20 відсотків.
Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції обвинуваченому було призначено покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді 100 годин виправних робіт, що суперечить положенням ст.57 КК України, а також санкції ст. 190 КК України.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Враховуючи фактичні обставини справи та те, що апелянтами не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, у вчиненні інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок, в частині призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки таке покарання, як виправні роботи не визначається у годинах.
Разом з тим, судом першої інстанції при призначені покарання правильно враховано ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, обставини їх вчинення, дані про його особу й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, враховано, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем свого проживання характеризується позитивно. Як обставину, що пом`якшує покарання враховано щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочинів. Обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
апеляційні скарги заступника прокурора Київської області та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2014 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_9 за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 190 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання 2 роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем свого проживання; без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
В решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно.

Головуючий ОСОБА_3