Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 1-в/711/9/15

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

представника ВК №62 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Черкаси клопотання засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, раніше судимого 02.03.2010 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

За даною справою засуджений 26.03.2012 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.03.2010 року і остаточно визначено до відбуття 04 роки 06 місяців позбавлення волі, -

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання -

встановив:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням щодо можливості застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свої доводи ОСОБА_6 мотивує тим , що питання умовно дострокового звільнення вже було предметом розгляду в 2014 році та йому було відмовлено .

Таку відмову він вважає незаконною, оскільки комісією не було взято до уваги ті обставини , що були порушені строки подання його документів на комісію та строки проведення самої комісії, не враховано , що він на протязі більш ніж двох років працював на промисловій зоні на виготовленні пластикової черепиці з поліетилену та на виготовленні тротуарної плитки.

Також, комісією не враховано , що порушення у зв`язку з наявністю яких йому було відмовлено не є злісними.

Крім того, не було взято до уваги , що його батьки є пенсіонерами та в нього є неповнолітній син 2009 року народження.

Початок строку - 20 серпня 2011 року

Кінець строку - 20 лютого 2016 року

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України він був засуджений за скоєння тяжкого злочину.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, тобто , після 20.08.2014 року.

На момент розгляду справи засуджений відбув більше 2/3 частини призначеного судом строку покарання.

Невідбута частина покарання на день судового засідання складає 01 рік 01 місяць.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_4 підтримали клопотання.

Представник Черкаської виправної колонії № 62 ОСОБА_5 заперечував проти застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки засуджений не довів своє виправлення, має вже 13 стягнень, накладених начальником установи.

Відповідно до статті 133 Кримінально-виконавчого кодексу України є злісним порушником режиму відбування покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотала про відмову в задоволенні заяви засудженого, оскільки ОСОБА_6 систематично порушує вимоги режиму відбування покарання та має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку дисциплінарні стягнення.

Заслухавши пояснення представника колонії, думку прокурора, клопотання адвоката та засудженого ОСОБА_6 , дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи особу засудженого, його вік, стан здоров`я та сімейний стан, суд вважає, що клопотання засудженого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Засуджений ОСОБА_6 має лише 1/ одне / заохочення та має ряд стягнень, які не зняті та не погашені, в тому числі накладені вже і після засідання комісії установи від 16 вересня 2014 року по питанню умовно дострокового звільнення засудженого. / 17.10.2014 року сувора догана за невиконання змінного завдання та 24.10.2014 року сувора догана за нанесення татуювання іншому засудженому / .

Відповідно до статті 133 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений є злісним порушником режиму відбування покарання.

Таким чином, засуджений не довів своє виправлення, протягом строку покарання його поведінка нестабільна, допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що на нього накладались дисциплінарні стягнення.

16 вересня 2014 року комісією установи засудженому відмовлено в направленні подання до суду про умовно дострокове звільнення, мотивуючи тим, що не довів своє виправлення, оскільки він є порушником режиму відбування покарання, має велику кількість стягнень.

Сукупність даних обставин приводить суд до висновку, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та не заслуговує на звільнення від відбування покарання умовно-достроково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ч. 3 ст. 154 КВК України, суд -

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси, який постановив ухвалу, протягом 7 днів.

Головуючий: ОСОБА_1