ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-76/2007 р.

12
червня 2007 року. Кременецький

районний суд
Тернопільської області у складі:

головуючого
Зембри Є.Й. при секретарі Логвинюк Т.С. за участю прокурора Сідорова В.М.
захисників ОСОБА_1,
ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременці справу про
обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця,
громадянина України, не судимого,
за частиною 2 статті 296 КК України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_2, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця,
громадянина України, не судимого, за частиною 2 статті 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

9 квітня
2007 року ОСОБА_4 в м.Кременець біля магазину «Симон» зустрівся з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та особою, що перебуває в розшуку, з якими протягом всього дня відпочивали та
розважаючись, розпивали спиртні напої.

Біля 23
години того ж дня, вказана група людей
зустріла на автозаправці «ВОҐ» ОСОБА_6,
якого запросили у свій автомобіль марки НОМЕР_1червоного кольору. Після
чого, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та особа, що перебуває у розшуку, за попередньою домовленістю на скоєння
хуліганських дій, поїхали в ліс, що знаходиться поблизу вул. Куличівка в м.
Кременець. У вказаному лісі, коли
всі, крім водія ОСОБА_5вийшли з
автомобіля, ОСОБА_4 безпричинно, виражаючись нецензурними словами, перший підійшов до ОСОБА_6 і з особливою
зухвалістю наніс останньому один удар кулаком в обличчя, від чого той впав на землю. Після цього до
потерпілого підбіг ОСОБА_3 і безпричинно почав його душити двома руками за шию
і при цьому ображати нецензурними словами. Через кілька секунд до ОСОБА_3
приєдналися ОСОБА_4 та особа, що
перебуває в розшуку, які також почали
наносити потерпілому ОСОБА_6удари по всьому тілу. Це все продовжувалося
протягом тривалого часу і припинилося в той момент, коли водій автомобіля ОСОБА_5, вийшовши зі свого автомобіля, зробив ОСОБА_4, ОСОБА_3 та особі, що перебуває в розшуку, зауваження і сказав, щоб вони більше не били потерпілого.

2

В
результаті злочинних дій ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та особи, яка перебуває в
розшуку, потерпілий ОСОБА_6 отримав
тілесні ушкодження у вигляді рани та синців спинки носа, рани слизової оболонки верхньої губи, подряпини правої половини чола, синців повік лівого ока, лівої і правої бокових поверхонь шиї, правого плеча, грудей,
перелом кісток носа, що згідно
висновку судово - медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень
з короткочасним розладом здоров'я.

Підсудні
в судовому засіданні повністю визнали свою вину у вчиненні злочину, у скоєному розкаялися та повідомили про
обставини скоєного злочину,
незаперечуючи факту його скоєння,
часу, місця та способу. Вони
пояснили, що відшкодували шкоду, завдану потерпілому.

Вони
також пояснили, що погоджуються на
скорочену процедуру розгляду кримінальної справи.

Потерпілий
ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив,
що саме підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили даний злочин, шкоду завдану йому відшкодували
повністю, претензій до підсудніх немає.

Враховуючи
те, що учасниками судового розгляду не
оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють
зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності та істиності їх
позицій, вислухавши думку учасників
судового розгляду та роз'яснивши їм положення ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені
права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає не доцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин справи,
які ніким не оспорюються, за
виключенням документів, що
характеризують особи підсудніх.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і його дії
слід кваліфікувати за частиною 2 статті 296 КК України за ознакою
хуліганства, тобто грубого порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю і
було вчинене групою осіб.

Вина
ОСОБА_4 доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за частиною 2 статті
296 КК України за ознакою хуліганства,
тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалося
особливою зухвалістю і було вчинене групою осіб.

При
призначенні міри покарання підсудному ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.ст.
65, 66,
67 КК України, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, те що він
розкаявся у скоєному злочині, вину у
вчиненому визнав повністю, активно
сприяв встановленню істини по справі,
позитивно характеризується по місцю проживання, відшкодував заподіяну шкоду - як
обставини, що пом'якшують
відповідальність.

Вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння суд визнає як обставину, що обтяжує відповідальність.

Враховуючи
вище викладені обставини, суд вважає за
можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з
випробуванням із застосуванням статті 75 КК України встановивши

2

іспитовий строк
з покладенням на нього обов'язку повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання, на
підставі статті 76 КК України. Вказане покарання є необхідним та достатнім для
виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

При
призначенні міри покарання підсудному ОСОБА_4. у відповідності до вимог ст.ст. 65, 66,
67, 69 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, стан його здоров'я, те що він розкаявся у скоєному злочині, вину у вчиненому визнав повністю, активно сприяв встановленню істини по
справі, позитивно характеризується по
місцю проживання, відшкодував заподіяну
шкоду - як обставини, що пом'якшують
відповідальність.

Вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння суд визнає як обставину, що обтяжує відповідальність.

З
врахуванням всіх вище перелічених обставин,
особи підсудного, суд
вважає, що враховані пом'якшуючі
обставини, істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину, а тому при
призначені міри покарання підсудному ОСОБА_4. слід перейти до іншого, більш м'якого виду основного покарання не
зазначеного в санкції частини 2 статті 296 КК України у вигляді штрафу, застосувавши ст. 69 КК України.

Вказане
покарання є необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження
нових злочинів.

Речові
докази по справі - одяг, переданий на
зберігання ОСОБА_3, ОСОБА_4. - повернути
власникам

Керуючись ст.ст.
321, 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 296 КК
України і призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На
підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий
строк на 1 рік, поклавши на нього обов'язок
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця
проживання, на підставі статті 76 КК
України

ОСОБА_4
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 296 КК
України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 2000 гривень з
застосуванням статті 69 КК України.

Речові
докази по справі - одяг, переданий на
зберігання ОСОБА_3, ОСОБА_4. - повернути
власникам

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку про
невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області протягом
15 днів подачею апеляції через Кременецький районний суд.