Справа № 206/1719/15-к
Провадження № 1-кп/206/137/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" квітня 2015 р. м.Дніпропетровськ Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження, №0000367 внесене від 23.02.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючогота зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.05.1996 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.229-6 КК України (в редакції 1960 р.) до 2 років п/волі, на підставі ст.45 КК України (в редакції 1960 р.) від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;

- 16.05.1997 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.198, ст. 102 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років п/волі, на підставі ст.43 КК України (в редакції 1960 р.) приєднано не відбутий строк 1 рік за вироком від 06.05.1996 р., до відбування 4 роки п/волі;

- 24.03.1998 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.142 КК України (в редакції 1960 р.) до 5 років п/волі з конфіскацією майна, на підставі ст.43 КК України (в редакції 1960 р.) приєднано не відбутий строк 6 місяців за вироком від 06.05.1996 р., до відбування 5 років 6 місяців п/волі;

- 12.07.2006 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 2 років п/волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

- 04.12.2007 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років п/волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбутий строк 6 місяців п/волі за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2007 року, до відбування 3 років 6 місяців п/волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин.

22.02.2015 року, приблизно о 12 годин 15 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов у продовольчий магазин, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 та розташований по АДРЕСА_2 , де знаходились продавець ОСОБА_6 та покупець ОСОБА_7 .

Знаходячись в приміщенні вказаного магазину, ОСОБА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають вищевказані особи, відкрито викрав з полиць прилавку товарно-матеріальні цінності, які належать ОСОБА_5 , а саме:

- пляшку горілки «Первак» об`ємом 0,7 л вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1189-15 від 30.03.2015 року, - 51,06 грн.;

- халву вагою 0,5 кг вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1189-15 від 30.03.2015 року, - 11,77 грн.;

- апельсин вагою 0,420 кг вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1189-15 від 30.03.2015 року, - 11,97 грн.

З викраденим майном ОСОБА_3 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Умисними злочинними діями ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 спричинено майновий збиток на загальну суму 74,80 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину свою визнав повністю, та підтвердив усі фактичні обставини викладені в установчій частині вироку, та показав, що він 22.02.2015 року, приблизно о 12 годин 15 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов у продовольчий магазин, який розташований по АДРЕСА_2 , де викрав з полиць прилавку пляшку горілки «Первак», халву та апельсин, під час вчинення вказаних дій продавець вищевказаного магазину зробила йому зауваження на що він махнув рукою в її бік та із викраденим пішов, розпорядившись товаром на власний розсуд.

В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суді в правильності і логічності їх показань про обставини злочину, добровільності та істинності їх позиції.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнав свою провину та щиро розкаявся.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо (т.1 а.п.86). На обліку у лікаря психіатра, не перебуває (т.1 а.п.76), у лікаря-нарколога перебуває під диспансерно-динамічним наглядом з метою профілактики з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Вживання з шкідливими наслідками (т.1 а.п.77), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяних збитків.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Отже, суд вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та покладення обов"язків передбачених ст.76 КК України.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67 КК України, ст. 342-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави -

- 123грн., витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №1189-15 від 30.03.2015 року.

- 184грн., 14коп., витрат за проведення судово-дактилоскопічної експертизи №68/01-50 від 11.03.2015 року.

Речові докази по справі:

- апельсин - повернути ОСОБА_6 .

- ліпку стрічку із слідом пальця руки розміром 13*16 - зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1