Ухвала іменем україни 28 серпня 2014 року

м. КиївКолегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Лагнюка М. М.,

суддів:
Літвінова Є. В., Суржка А. В.,

з участю прокурора Голюги В. В.

розглянула в судовому засіданні
кримінальну справу за касаційною
скаргою потерпілого ОСОБА_1 на вирок
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 27 лютого 2012
року та ухвалу Апеляційного суду
Тернопільської області від 18 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 27 лютого 2012 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, раніше не
судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до
покарання у виді штрафу в дохід держави
в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Вироком вирішено
питання про стягнення судових витрат
та про речові докази.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1
залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду
Тернопільської області від 18 грудня 2013
року вирок суду залишено без зміни.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_2, 22
листопада 2011 року близько 00 год. 05 хв.,
перебуваючи за місцем свого проживання
по АДРЕСА_1, Тернопільської області,
взяв пляшку з бензином та направився на
вул. Шептицького в м. Тернополі. Грубо
порушуючи громадський порядок, з
мотивів явної неповаги до суспільства,
ігноруючи загальноприйняті норми
моралі, елементарні правила поведінки,
моральності та добропристойності, з
метою самоутвердитись в очах сторонніх
осіб за рахунок пошкодження майна
потерпілого ОСОБА_1, о 00 год. 30 хв.
підійшов до автомобіля «МАН 18224» д.н.з
НОМЕР_1, який належить останньому, що
був припаркований на узбіччі дороги, на
відстані близько 200 метрів від АЗС
«Калина», що в м. Тернополі, на вул.
Шептицького та безпричинно, діючи з
особливою зухвалістю, яка виразилась в
заподіянні матеріальної шкоди,
використавши з цією метою бензин, облив
задні праве та ліве колеса вказаного
автомобіля, після чого підпалив. Своїми
діями ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1
матеріальну шкоду, яка згідно висновку
експерта № 7-168/11 від 27.12.2011 року може
становити 25157 грн. 72 коп. (двадцять п'ять
тисяч сто п'ятдесят сім грн. 72 коп.).

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1
просить вирок суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду скасувати, а
справу направити на новий судовий
розгляд у зв'язку неправильним
застосуванням кримінального закону та
істотним порушенням
кримінально-процесуального закону.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що
кваліфікація дії засудженого за ч. 1 ст.
296 КК України є неправильною, оскільки з
показань самого засудженого
вбачається, що він мав умисел на
знищення чужого майна шляхом підпалу, а
не на порушення громадського порядку,
тому вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний
склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194
КК України. Крім того, зазначає, що він
був позбавлений реалізувати,
передбачені ст. ст. 49, 267 КПК України 1960
року права, оскільки місцевий суд не
повідомив його про час та місце
розгляду кримінальної справи.

Заслухавши доповідь судді, прокурора,
яка підтримала касаційну скаргу
потерпілого, просила скасувати вирок
місцевого суду та ухвалу апеляційного
суду, а справу направити на новий
судовий розгляд, обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК
України 1960 року підставами для
скасування або зміни вироку, ухвали чи
постанови є істотне порушення вимог
кримінально-процесуального закону.

За змістом ст. 370 КПК
України 1960 року це такі порушення, які
перешкодили чи могли перешкодити суду
повно та всебічно розглянути справу і
постановити законний та справедливий
вирок.

Відповідно до ст. 49 КПК
України 1960 року громадянин, визнаний
потерпілим від злочину, вправі давати
показання у справі. Потерпілий має
право: подавати докази, заявляти
клопотання; знайомитися з усіма
матеріалами справи з моменту
закінчення досудового слідства; брати
участь у судовому розгляді; заявляти
відводи.

Згідно з ч. 1 ст. 267 КПК
України 1960 року потерпілий під час
судового розгляду має право: заявляти
відводи і клопотання; висловлювати
свою думку про клопотання інших
учасників судового розгляду; давати
пояснення з приводу досліджуваних
судом обставин справи; подавати докази,
задавати питання свідкам, експертові,
спеціалістові і підсудним… Потерпілий
може брати участь у судових дебатах.

Як вбачається з
матеріалів справи суд першої інстанції
розпочав розгляд справи не
переконавшись в тому, що потерпілий
належним чином повідомлений про
слухання справи, внаслідок чого не було
дотримано його процесуальних прав, що є
істотним порушенням
кримінально-процесуального закону. В
матеріалах справи містяться
супровідні листи, начебто про
повідомлення потерпілого про час та
місце розгляду справи, однак вони не
підтверджують отримання останнім
повідомлень про розгляд справи.

Апеляційний суд при
перевірці доводів апеляції
потерпілого на зазначені порушення
закону не звернув уваги, а тому ухвала
цього суду також підлягає скасуванню, а
справа направленню на новий судовий
розгляд.

В ході нового судового розгляду суду
належить всебічно дослідити всі докази
по справі, дати належну оцінку
показанням ОСОБА_2 про те, що він умисно
знищив майно потерпілого, перевірити
доводи потерпілого, викладені в його
касаційній скарзі, зокрема щодо
неправильної кваліфікації дій
засудженого, взявши до уваги, що
відповідно до ухвали спільного
засідання колегії суддів Судової
палати у кримінальних справах
Верховного Суду України і військової
судової колегії від 03 квітня 2009 року,
для складу злочину, передбаченого ч. 2
ст. 194 КК України, вчиненого шляхом
підпалу чи іншим загально небезпечним
способом, не є обов'язковою ознакою
заподіяння майнової шкоди у великих чи
особливо великих розмірах.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 394 - 396 КПК України 1960 року, пунктами
11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення»
КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну потерпілого ОСОБА_1
задовольнити.

Вирок Тернопільського міськрайонного
суду Тернопільської області від 27
лютого 2012 року та ухвалу Апеляційного
суду Тернопільської області від 18
грудня 2013 року стосовно ОСОБА_2
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд.

Судді:

Лагнюк М. М. Літвінов Є.
В. Суржок А. В.