Справа № 1-107/08
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2008 року Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого-судді Савранського
О.А.

за участю - секретарів Порпленко
Л.Є., Мудрик Н.В., Резніченко І.М.

прокурора - ст. помічника прокурора Городищенського району Мирошника
В.П.

потерпілого - ОСОБА_2.

представника потерпілого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському кримінальну справу по
обвинуваченню:

- ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця і жителя АДРЕСА_1,
громадянина України, з середньою спеціальною освітою,
не працюючого, не одруженого, утриманців не має,
військовозобов'язаного, не
судимого, обраний
запобіжний захід - підписка про невиїзд

у
вчиненні злочину, передбаченого ст.291 КК України, суд

встановив:

Органами досудового слідства ОСОБА_1. обвинувачується в тому, що він 27
червня 2003 року, близько, 22 год. на автодорозі «Київ - Луганськ -
Ізварене», керуючи гужовим транспортом в
темну пору доби, гужовий віз якого не був обладнаний ліхтарями та був
завантажений травою, яка повністю закривала встановлені на возі
світлоповертачі, чим порушив пункти 7.2, 7.3 Правил дорожнього руху України
відповідно до яких: гужовий віз повинен бути обладнаний світлоповертачами;
спереду білого кольору, ззаду - червоного; Для руху гужового транспорту в темну
пору доби та в умовах недостатньої видимості на гужовому транспорті необхідно
увімкнути ліхтарі: спереду - білого кольору, ззаду червоного кольору, що
встановлюються з лівого боку воза; та рухався по правій стороні дороги (смузі),
внаслідок чого на 170 км. даної дороги сталося зіткнення вище вказаного
гужового транспорту із автомобілем ВАЗ-2103 д.н.з.НОМЕР_1 під керуванням водія
ОСОБА_5, який рухався в попутному напрямку по правій проїжджій частині дороги і
не мав технічної можливості уникнути зіткнення, згідно авто - технічних
експертиз №4/59 від 18.05.2004 року, № 270-АТ від 25.10.2005 року, № 4/123 від
01.12.2005 року.

Внаслідок зіткнення пасажир
гужового транспорту гр. ОСОБА_2. отримала тілесні ушкодження середнього ступеню
тяжкості.

Своїми
діями ОСОБА_1. скоїв злочин,
передбачений ст. 291 КК України кваліфікуючою ознакою якого являється порушення
чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, якщо це спричинило тяжкі
наслідки.

Після розгляду судом усіх доказів, що є
в справі та відсутності у учасників клопотань про доповнення судового слідства,
суд поставив на розсуд учасників питання направлення кримінальної справи для
провадження додаткового розслідування, оскільки в судових дебатах захисник
підсудного послався на порушення органом досудового слідства строків слідства по
справі, у зв'язку з чим дії
обвинуваченого неправильно кваліфіковані.

Прокурор та інші учасники
розгляду справи не заперечили проти цього посилаючись на те, що дійсно суд не має можливості вирішити питання
стосовно порушених органами досудового слідства процесуальних строків
розслідування справи та наступних проведених слідчих дій.

Суд, заслухавши думки учасників процесу,
вважає, що кримінальна справа повинна бути
повернута на додаткове
розслідування, так як встановлено порушення закону, у зв'язку з чим дії обвинуваченого
неправильно кваліфіковані.

Так, справа повертається на додаткове
розслідування із стадії судового розгляду у разі неповноти або неправильності
досудового слідства:

· Неповним визнається досудове розслідування тоді, коли під
час його провадження всупереч вимогам ст.22 КПК України не були досліджені або
були досліджені поверхово чи однобічно обставини, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи;

· Неправильним визнається досудове розслідування тоді, коли під час його
провадження органами дізнання чи досудового слідства (при вчиненні
процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень) були неправильно
застосовані чи безпідставно не застосовані норми кримінально - процесуального чи кримінального закону.

Суд вважає, що під час провадження
досудового слідства були неправильно застосовані норми кримінально - процесуального, а у зв'язку з цим і кримінального закону.

Так, ст.1 КПК України призначенням
цього Кодексу є визначення порядку провадження у кримінальних справах. Відповідно
до вимог ст. 113 зазначеного Кодексу початком провадження досудового слідства є
порушення кримінальної справи. Строки досудового слідства визначені ст.120 КПК
України і становлять два місяці з моменту порушення кримінальної справи до
направлення її прокуророві з обвинувальним висновком чи постановою про передачу
справи до суду для розгляду питання про застосування примусових заходів
медичного характеру або до закриття чи зупинення провадження у справі. Цей
строк може бути продовжено районним прокурором у разі неможливості закінчити
розслідування - до трьох місяців. Правила цієї статті не поширюються на справи,
в яких не встановлено особу, що вчинила злочин. Перебіг строку слідства в таких
справах починається з дня встановлення особи, яка вчинила злочин.

Згідно матеріалів кримінальної справи
:

· 07 липня 2003 року слідчим Дремлюк Ю.В. була порушена кримінальна справа за ч.1 ст.286 КК України по факту даної
дорожньо-транспортної пригоди. Надалі
дана особа проводить процесуальні дії вже як і слідчий так і в.о. слідчого. Дані про те, хто насправді є
Дремлюк у справі відсутні ( Т.1, а. с.1,23 і т.д. );

· 17 липня 2003 року дана особа допитує учасників пригоди ОСОБА_1. і ОСОБА_5
як підозрюваних у скоєнні злочину, передбаченого ст.
286 ч.1 КК України, тобто з цього часу починається строк досудового
слідства (Т.1,а. с. 36-42);

· 05 вересня 2003 року в.о. прокурора району строк досудового слідства по
справі був продовжений до 3-х місяців виходячи з часу порушення справи 07 липня 2003 року, а
не з часу встановлення особи, яка вчинила злочин (Т.1,а. с. 65);

· 24 вересня 2003 року працівник слідчих органів зупинив провадження у справі у зв'язку з
перебуванням на стаціонарному лікуванні ОСОБА_1., хоча будь-які підтвердження
цьому у матеріалах справи відсутні (Т.1,а. с. 80);

· 04 грудня 2003 року слідчі дії були відновлені з необхідністю проведення
відтворення обстановки та обставин події за участю підозрюваних (і хворим
ОСОБА_1 також),і потерпілою та захисником усіх трьох ОСОБА_6, якого потім
усунув від захисту потерпілої,
незважаючи на те, що їх показання суперечили між собою , що є порушенням
права на захист. Згодом дана особа участі у справі брати перестала, але на яких
підставах дані відсутні (Т.1,а. с.
82-84);

· 05 грудня 2003 року досудове слідство у справі було зупинено у зв'язку з
тим, що не встановлена особа, яка скоїла злочин (Т.1,а. с. 86);

· 14 січня 2004 року досудове слідство у справі було відновлено у зв'язку з
необхідністю проведення слідчих дій і цього ж числа відносно ОСОБА_5 кримінальна
справа була закрита за відсутністю в його діяннях складу злочину, але якого
саме не зазначено (Т.1,а. с. 100);

· 15 січня 2004 року Ковалю було пред'явлено обвинувачення по ч.1 ст.286 КК України, після цього справа
направлялась до суду з обвинувальним висновком (Т.1,а. с. 111);

· Дана постанова прокурором району була скасована і кримінальна справа
направлялась на додадкове
розслідування (Т.1.,а.с.126,130);

· 23 лютого 2004 року ОСОБА_5 допитаний як свідок (Т.1.,а.с.136);

· Цього ж числа досудове слідство у справі було зупинено на підставі того, що
не встановлена особа, яка скоїла злочин (Т.1,а. с. 137);

· 28 квітня 2004 року досудове слідство відновив ст.слідчий Петренко, який справу до свого
провадження не приймав, слідча група по розслідуванню даного злочину не
створювалась, який надалі проводив процесуальні дії (Т.1,а. с. 138);

· 15 серпня 2004 року досудове слідство у справі було зупинено на підставі
того, що не встановлена особа, яка скоїла злочин (Т.1,а. с. 158);

· 10 березня 2004 року без належних на те підстав як і слідчий Петренко, справу до свого
провадження прийняв слідчий Буркут В.В., який відновив досудове слідство і
надалі проводив процесуальні дії (Т.1,а.
с. 159-160);

· 17 серпня 2005 року досудове слідство у справі було зупинено на підставі
того, що не встановлена особа, яка скоїла злочин (Т.1,а. с. 205);

· 28 жовтня 2005 року досудове слідство у справі було відновлено і знову
зупинено на підставі того, що не встановлена особа, яка скоїла злочин (Т.1,а.
с. 206,211);

· 22 грудня 2005 року досудове слідство у справі було відновлено і знову
зупинено на підставі того, що не встановлена особа, яка скоїла злочин (Т.1,а.
с. 214,230);

· 11 липня 2006 року досудове слідство
у справі було відновлено (Т.1,а. с. 234,230);

· 03 вересня 2006 року без належних на те підстав вже
слідчий Томюк відновив досудове слідство у справі, яке на цей час не
зупинялось, і прийняв справу до свого провадження та надалі проводив процесуальні дії (Т.1,а. с. 250);

· Цього ж числа, він порушив кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за ст.291 КК
України, але при цьому справи не
об'єднувались в одне провадження (Т.1,а. с. 251);

· 16 вересня 2005 року слідчий закрив кримінальну справу відносно учасників
пригоди ОСОБА_1. і ОСОБА_5 за ст.286 КК України і цього числа виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 як обвинуваченого по
ст.291 КК України, склав обвинувальний висновок і направив справу до суду (Т.1,а. с. 257).

Тобто, постанови працівників органу
досудового слідства про прийняття справи до свого провадження, зупинення і відновлення досудового слідства виносились
по надуманих підставах і строки розслідування даної справи, таким чином
порушені і рахуються роками. Крім цього, слідчі дії проводились формально,
незважаючи на неодноразове повернення справи на додаткове розслідування прокурором, процесуальне
положення ОСОБА_1 і ОСОБА_5 було визначено як підозрювані, але надалі конкретно
не зазначалося, Шлончак потім допитувався і як свідок, порушувалось їх право на
захист як підозрюваних.

Таким чином, неправильне застосування
норм кримінально - процесуального закону потягло за собою проведення тривалого
досудового слідства в справі, за наслідками якого був складений незаконний
обвинувальний висновок, що є підставами для направлення справи на додаткове розслідування.

При проведенні додаткового
розслідування органам досудового слідства потрібно звернути увагу на викладене
і дати цьому належну оцінку.

Відповідно до ст.129 Конституції
України одним із основних засад судочинства
є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та
змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні
перед судом їх переконливості.

Ст. 6 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод передбачено, що кожен
має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і
безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість
будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
неправильно застосовані норми кримінально -
процесуального закону, а у зв'язку з цим
і кримінального закону, неправильність досудового розслідування не
можуть бути усунуті в судовому засіданні і
розгляд даної кримінальної справи не дає змогу усунути цю
неправильність, оскільки суд розглядає справи тільки відносно підсудного і
тільки в межах пред'явленого обвинувачення і не вправі вирішувати питання про
формулювання і обсягу обвинувачення, його доведеність, кваліфікацію вчиненого,
достовірність того чи іншого доказу чи переваги одних доказів над іншими, тобто
брати на себе не передбачені законом функції досудового слідства, що дає
безумовні підстави для направлення справи на додаткове розслідування.

Речові докази залишаються на
зберіганні у власників.

Рішення по пред'явленому цивільному
позову не приймається.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрати в справі не
стягуються.

Керуючись ст.ст.22,281 КПК України,
суд

постановив:

Повернути на додаткове розслідування кримінальну
справу
по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.291 КК України.

Кримінальну
справу
по обвинуваченню ОСОБА_1. направити прокурору Городищенського району для
проведення додаткового розслідування і вияснення питань, викладених в
мотивувальній частині постанови.

Залишити обрану обвинуваченому ОСОБА_1 міру запобіжного заходу
підписку про невиїзд.

Речові докази залишити на зберіганні у
власників.

На постанову може бути подана апеляція
до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний
суд протягом семи діб з дня її винесення.

Головуючий - підпис