УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
вересня 04 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючого -
Ященка В.А.

суддів -
Прокопенка О.Б., Матуса В.В.

з участю
прокурора - Кравцової Л.М.

засудженого
- ОСОБА_1 розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 06 липня 2007 року, яким :

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с
Андрієвка, Городнянського району,

Чернігівської
області, мешканець АДРЕСА_1, раніше засуджувався :

1/ 17 лютого 2002 року Городнянським районним судом за
ч.3

ст.185, ст.75 КК України до позбавлення волі строком 3
роки з

іспитовим
строком 1 рік;

2/ 09 грудня 2003
року Городнянським районним судом за ч.3

ст.185, ст.75 КК України до позбавлення волі строком на 3
роки з

іспитовим
строком 2 роки;

З/ 29 вересня 2004 року Городнянським районним судом за
ч.3

ст.185,ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3
роки 6

міс;

4/ 25 жовтня 2004 року Городнянським районним судом за ч.3

ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком 4
роки.

Постановою
Ковпаківського районного суду м.
Суми від 09

жовтня 2006 року невідбута частина покарання 1 рік 10
міс. 18 дн.

згідно ст.82 КК
України замінена на обмеження волі ,-

засуджений за ч.
1 ст. 390 КК України до позбавлення волі строком на один рік три місяці.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання
частково приєднано невідбуту частину покарання згідно вироку Городнянського
районного суду Чернігівської області від 25.10.2004 р. у виді шести
місяців позбавлення волі і остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на один рік дев'ять місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь управління
ДДУПВП в Сумській області 944, 69 грн. витрат на проведення його розшуку; на
користь Конотопського ВЦ-130-
2853, 02 грн. витрат на проведення розшуку.

По справі 6 липня 2007р. постановлена постанова про уточнення вироку щодо
застосування ст.71 КК України згідно постановленого вироку.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за вчинення
злочину при слідуючих обставинах :

ОСОБА_1 відбував
покарання в Конотопському виправному центрі - 130 м. Конотоп.

Справа № 11-650/2007р.
Головуючий у першій інстанції Калантаєнко П.С.

Категорія ст.390
ч. 1 КК України Доповідач
- Прокопенко О.Б.

05
березня 2007 року ОСОБА_1, перебував на господарчому подвір'ї установи, де
виконував господарчі роботи і, скориставшись відсутністю контролю, вийшов за
територію господарського двору і самовільно залишив місце обмеження волі.

В поданій апеляції на вирок суду засуджений ОСОБА_1, визнаючи вину у
вчиненому, зазначає, що злочин вчинив не добровільно, а під психологічним та
фізичним тиском з боку засуджених, про що неодноразово розповідав працівникам
міліції. Прохає пом'якшити призначене покарання, застосувавши ст.ст.39, 40 КК
України.

Вислухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_1, який підтримав апеляцію в
повному обсязі, думку прокурора Кравцової Л.М. про залишення вироку суду без
зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів судової палати з кримінальних справ не знаходить підстав до її
задоволення.

Викладені у вироку суду висновки, щодо доведеності вини ОСОБА_1 у
самовільному залишенні місця обмеження волі за обставин, викладених у вироку
підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів, які перевірено в судовому
засіданні в установленому кримінально-процесуальним законодавством порядку.

Колегія суддів, перевіряючи справу в межах поданих апеляцій у відповідності
з вимогами ст. 365 КПК України, вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно
та об'єктивно дослідив обставини справи.

Так, сам засуджений ОСОБА_1, як при досудовому слідстві, так і в судовому
засіданні, визнаючи вину, підтверджував, що відбуваючи покарання у виді
обмеження волі у Конотопському виправному центрі - 130, 5 березня 2007р. при
виконанні господарських робіт, скориставшись відсутністю контролю, самовільно
залишив місце обмеження волі. Покарання не відбував до 25 травня 2007 р.

Суд розглядав справу у відповідності з вимогами ст. 299 КПК України,
визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи,
які ніким не оспорювалися.

Доводи ОСОБА_1 щодо можливості застосування відносно нього ст. ст. 39, 40
КК України, не вбачається, адже з матеріалів справи не вбачається щоб ОСОБА_1
діяв у стані крайньої необхідності чи під фізичним або психологічним примусом,
коли вчиняв злочин.

За таких обставин, колегія суддів вважає кваліфікацію дій
ОСОБА_1 за ч.1 ст.390 КК України вірною.

При призначенні ОСОБА_1 покарання, судом в повному обсязі дотримані вимоги
ст. 65 КК України і покарання йому призначено з урахування тяжкості вчиненого
злочину, даних про особу винного та обставин, що пом'якшують та обтяжують
покарання. ОСОБА_1 судом призначено покарання в межах санкції ч.1 ст.390 КК
України і обґрунтовано застосована ст. 71 КК України. При призначенні покарання
судом враховані всі пом'якшуючі обставини, на які посилається засуджений у своїй
апеляції. Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 призначено покарання необхідне й
достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав і
до пом'якшення покарання не вбачається.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів судової палати
з кримінальних справ, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2007 року
відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 - без
задоволення.