Справа №11- 322-2007p. Головуюча
суду 1 інстанції
Категорія: ст.296 ч.4 КК Покровська
України Доповідач
апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
квітня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Погорєлової Г.М.

суддів: Пісного І.М., Хоміка І.М.

за
участю прокурора Данчука В.М.

засудженого ОСОБА_1.

його
законного представника ОСОБА_2.

захисника
ОСОБА_3. розглянула у відкритому
судовому засіданні в
м. Миколаєві матеріали кримінальної справи за апеляцією
законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_1.
- ОСОБА_2. на
вирок Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 13 лютого 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Миколаєва, раніше

судимого 26.07.2006р. Корабельним районним судом м.

Миколаєва за ст.ст. 186 ч.2,289 ч.2 КК України на 4 роки

позбавлення
волі із звільненням від
відбування

покарання з випробуванням на
1 рік на
підставі

ст.ст.75,104
КК України засуджено за ст. 296 ч.4 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_1. частково приєднана
невідбута частина покарання за вироком цього ж від 26.07.2006 року і остаточно
призначено до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1. визнано винним в тому, що він 03.08.2006р.,
приблизно о 12-й годині, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння на літньому
майданчику кафе, розташованого біля магазину «Гіппо» по проспекту Жовтневому,
342 в м. Миколаєві, з хуліганських мотивів став безпричинно приставати до
сидячого за сусіднім столиком неповнолітнього ОСОБА_4., висловлюючись на його
адресу нецензурною лайкою. Оскільки ОСОБА_4. не звертав на це уваги, ОСОБА_1.,
вибив з під нього стілець. Після чого ОСОБА_4. для уникнення конфлікту, встав,
забрав недопиту пляшку пива та пішов до магазину «Букет», розташованого
неподалік по проспекту Жовтневому, 340.

ОСОБА_1., переслідуючи потерпілого та продовжуючи свої
хуліганські дії, увійшов до приміщення магазину за ОСОБА_4. та затіяв з ним
бійку. Під час бійки ОСОБА_1. відбив у пляшки дно, отримавши таким чином уламки
пляшки у вигляді «розочки»,
якою став погрожувати ОСОБА_4. та розірвав на потерпілому футболку.
Хуліганські дії ОСОБА_1. продовжувались приблизно 10 хвилин і були припинені
спільними зусиллями працівників магазину.

Крім того, в наслідок хуліганських дій ОСОБА_1. пошкоджено майно ОСОБА_5. на загальну
суму 550 грн.40 коп., що в подальшому відшкодовано.

В апеляції законний представник ОСОБА_2. в інтересах неповнолітнього
засудженого ОСОБА_1. просить вирок суду змінити, дії ОСОБА_1. перекваліфікувати
з ч.4 на ч.І ст.296 КК України та призначити покарання, не пов'язане з
позбавленням волі. Ставить під сумніви показання неповнолітнього потерпілого
ОСОБА_4. та свідка ОСОБА_6., посилаючись на її заінтересованість внаслідок
перебування в трудових відносинах з власниками магазину - матір'ю та вітчимом
потерпілого. Зазначає, що засудженим, свідками з його боку - ОСОБА_7., ОСОБА_8.,
ОСОБА_9. дані інші свідчення за обставинами події, які судом до уваги не
прийняті. Стверджує, що за показаннями ОСОБА_1. він перебував в стані
необхідної оборони, оскільки його ще біля магазину «Гіппо» вдарив по голові
ОСОБА_4. пляшкою, яка розбилася в зазначеному місці, внаслідок чого ОСОБА_1.
заподіяні тілесні ушкодження у вигляді різаних ран обличчя та шиї. Вважає
малоймовірним їх заподіяння при падінні під час бійки між засудженим та
потерпілим в магазині «Букет». Оспорює прояви особливої зухвалості злісного
хуліганства, зазначаючи, що бійка тривала декілька хвилин та що у потерпілого
відсутні тілесні ушкодження. Також вказує на відсутність речових доказів у
справі та на порушення права на захист ОСОБА_1., оскільки його допити, очні
ставки проведені без участі захисника, а про порушення кримінальної справи не
було доведено до відома апелянта, яка є опікуном ОСОБА_1.

Вказує, що ОСОБА_1. неповнолітній, має захворювання,
виховувався без батьків, підпав під вплив дорослих, внаслідок чого вчинив
злочини. Вважає можливим його виправлення без ізоляції від суспільства,
незважаючи на його попередню судимість з випробуванням та розгляд в даний час
іншої кримінальної справи у відношенні нього за ст. 186 ч.2 КК України, про
об'єднання яких в одне провадження судом було відмовлено на думку апелянта
необгрунтовано.

Заслухавши доповідь судді, пояснення на підтримку
апеляції законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_1. -
ОСОБА_2., самого засудженого ОСОБА_1. та захисника ОСОБА_3., думку прокурора
про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінальної справи та
обговоривши апеляцію, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1. протиправних дій
проти ОСОБА_4. саме з хуліганських мотивів, за обставин, вказаних у вироку
суду, ґрунтується на доказах, досліджених у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_4. суду підтвердив, що 03.08.2006 р., на літньому
майданчику кафе «Гіппо», раніше незнайомий йому ОСОБА_1. став до нього
приставати, ображав через зачіску, вибив з під нього стілець. Щоб уникнути
конфлікту, ОСОБА_4. пішов звідти до приміщення магазину «Букет», взявши
недопиту пляшку пива. Але ОСОБА_1. увійшов слідом та ударив кулаком в обличчя
ОСОБА_4., якій його від себе відштовхнув. Тоді ОСОБА_1. узяв пляшку, розбив дно
о прилавок. Отримавши таким чином уламки пляшки у вигляді «розочки», ОСОБА_1. став
нею погрожувати, замахувався нею на ОСОБА_4., але той зміг перехопити руку
ОСОБА_1. з цією пляшкою та не дав нанести нею удар. Під час цього обидва впали
на підлогу та билися. Побачив сліди крові на голові ОСОБА_1. Втрутилися
продавці магазину та виштовхали ОСОБА_1. на вулицю.

При відтворенні обстановки та обставин події 12.11.2006
р. з потерпілим ОСОБА_4. він на місці вказав про зазначені дії засудженого
(а.с. 150-152).

Свідок ОСОБА_6. (очевидець частини події), показала в
судовому засіданні, що в магазин «Букет» слідом за ОСОБА_4. зайшов в стані
алкогольного сп'яніння ОСОБА_1., який розбив пляшку з під пива о прилавок,
тримав її вістрям до гори, погрожувати нею ОСОБА_4., навалився на нього и вони стали
битися. Втрутилися в подію. Виштовхали з магазину ОСОБА_1. Він не
заспокоювався. Смикав вхідні двері. Були побиті вазони з квітами та порожні.

Свідок ОСОБА_10. пояснила суду, що вона вийшла з підсобного приміщення
пізніше. В торговій залі на підлозі валялися квіти, була кров, розбиті вазони,
пляшка з відбитим горлом. ОСОБА_1. виштовхали з магазину.

Згідно з даними протоколу огляду місця події від 03.08.2006 р., в
приміщенні вище зазначеного магазину «Букет», на підлозі знаходиться земля, яка
висипана з вазонів з квітами. Також є вазони з тріщинами та розбиті (а.с. 3).
Футболка ОСОБА_4. має надриви тканини, про що свідчать дані протоколу її огляду
від 16.08.2006 р. (а.с.41). Вона визнана речовим доказом у справі (а.с.42).

Свідок ОСОБА_11. суду підтвердив, що під час його перебування в даному
магазині, ОСОБА_1. ніхто не бив. Бачив сліди крові на ньому та на ОСОБА_4.
Виштовхав ОСОБА_1. на вулицю та не впускав його, утримуючи вхідні двері.

Характер та розмір шкоди внаслідок знищення та
пошкодження майна, зокрема футболки ОСОБА_4., квітів, вазонів в магазині на
загальну суму 550 грн. 40 коп., підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_5., даними довідки,
чеків, накладних, квитанцій
про вартість
(а.с. 18-23). В зазначеній сумі
шкода повністю відшкодована. Потерпілий ОСОБА_5. також
пояснив, що міліцію викликав він, а потім розпорядився прибрати в магазині, щоб
була нормальна діяльність магазину.

Сам засуджений не заперечував в судовому засіданні, що в
стані алкогольного сп'яніння на літньому майданчику кафе приставав до
потерпілого через його зачіску та вибив з під нього стілець. Після цього
потерпілий пішов до магазину, узявши недопиту пляшку пива. Пішов услід,
пропонував вийти на вулицю для розмови, але потерпілий відмовився. Визнав й те,
що намагався узяти потерпілого за шию та порвав на ньому футболку.

Твердження апелянта про заінтересованість свідка ОСОБА_6. є лише
припущенням. Воно спростовується тим, що показання цього свідка узгоджуються з
сукупністю інших доказів по справі. Свідки з боку засудженого - ОСОБА_7.,
ОСОБА_8., ОСОБА_9., на яких посилається апелянт, не були очевидцями основної
події в приміщенні магазину «Букет», про яку ним відомо лише зі слів ОСОБА_1.
Щодо наявності у засудженого станом на 13.11.2006 р. легких тілесних ушкоджень
у виді рубцевих змін м'яких тканин обличчя та шиї, то постановою слідчого від
13.11.2006 р. відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутності події
злочину на підставі п.1 ст.6 КПК України у відношенні ОСОБА_4., який
стверджував, що ці ушкодження ОСОБА_1. одержав зі своєї необережності
(а.с.165). Твердження апелянта, що пляшку розбив не ОСОБА_1., а ОСОБА_4. та про
нібито напад з боку потерпілого, спростовуються наведеними вище доказами.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про вчинення
ОСОБА_1. дій, які грубо порушили громадянський порядок з мотивів явної неповаги
до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, проявами якої є
пошкодження та знищення майна, тимчасове припинення роботи магазину, насильство
з завданням потерпілому побоїв. Суд не послався на ті прояви , які оспорює
апелянт.

Вказаними вище доказами також підтверджується, що ОСОБА_1. вчинив дії із
застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних
ушкоджень, а саме відбив дно пляшки та намагався розбитою пляшкою, з уламками
скла, заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_4., чому потерпілий перешкодив. Тому
дії ОСОБА_1. правильно кваліфіковані судом за ст. 296 ч.4 КК України.

Покарання ОСОБА_1. призначено з додержанням вимог ст. 65
КК України, в тому числі з урахуванням тих пом'якшуючих покарання обставин та
даних про особу неповнолітнього засудженого, на які посилається апелянт,
оскільки ОСОБА_1. призначено покарання за тяжкій злочин в мінімальній межі
санкції закону, а за правилами ст. 71 КК України невідбуте покарання за
попереднім вироком суду від 26.07.2006 р. приєднано лише частково.

Хоча в матеріалах справи є дані про судовий розгляд з
27.02.2007 р. щодо ОСОБА_1. нової кримінальної справи за ст. 186 ч.2 КК
України, але згідно з протоколом судового засіданні по даній справі не було
заявлено клопотань про об'єднання двох справ в одне провадження, як стверджує
апелянт.

Право на захист неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_1. органами досудового
слідства не порушено, оскільки захисник допущений до участі у справи з моменту
пред'явлення йому обвинувачення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.45 КК України -
з 31.08.2006 р. (а.с.71). Оскільки справа порушена за фактом хуліганських дій,
вчинених невстановленою особою, то до вказаної дати дії проводилися з ОСОБА_1.
як зі свідком та були направлені на встановлення винної особи.

Керуючись
ст. 365,366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2007 р. у
відношенні ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію його законного представника
ОСОБА_2. - без задоволення.