Справа №: 1-92/10
В И Р О К

Іменем України

"25" січня 2010 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Петрової О.Ф.,

при секретарі Сніжко І.М.,

за участі прокурора Афоненка О.М.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Олександрія кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжньої, непрацюючої, мешкаючої в АДРЕСА_1 судимої:

22 листопада 2005р. Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.186 КК України з застосуванням ст.ст.75,76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік (на підставі постанови Олександрійського міськрайонного суду від 21 червня 2006 р. іспитовий строк скасовано і засуджену направлено в місця позбавлення волі на строк 1 рік);

5 лютого 2007р. на підставі постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 30 січня 2007р. звільнена від відбування покарання відповідно до ст.81 КК України умовно-достроково на 4 місяці 6 днів;

17 квітня 2008р. Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.309 КК з застосуванням ст.ст.75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки ( до строку відбуття покарання зараховано термін тримання під вартою),-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудна ОСОБА_2 вчинила відкрите викрадення чужого майна(грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, повторно за таких обставин:

16 вересня 2009 р. близько 21 години вона, знаходячись в стані алкогольного спяніння неподалік від перехрестя вулиць Нагорна та Белінського м. Олександрії, маючи намір на заволодіння майном ОСОБА_3, з метою подолання можливого опору з боку потерпілого, нанесла останньому один удар коліном в пах, завдавши йому фізичного болю, після чого, діючи повторно, відкрито викрала з кишені його куртки гроші на суму 480 грн. З місця події зникла, а гроші витратила на власні потреби.

Підсудна повністю визнала себе винною в інкримінованому злочині та показала, що 16 вересня 2009р., ввечері, вона прийшла в гості до своєї знайомої ОСОБА_4, яка проживає в будинку по вул.Нагорна м.Олександрії. Там вони вживали спиртні напої. Потім вийшли з двору. Зустріли двох хлопців: одним з них був ОСОБА_5, а другим - потерпілий. Хлопці мали при собі пів пляшки горілки та ковбасу. Олег запропонував випити, на що вони погодились. Після вживання спиртних напоїв вона, підсудна, запитала у ОСОБА_5, чи є у нього гроші, щоб придбати ще горілки. Останній відповів, що у нього грошей немає, але є у товариша. Вона побачила, як з кишені ОСОБА_3 стирчали грошові купюри. Коли вона попросила у ОСОБА_3 гроші, той їй відмовив. Тоді вона вдарила його коліном в пах і дістала з кишені гроші, які витратила на власні потреби.

Суд, керуючись ч.3 ст. 299 КПК України та враховуючи думку учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються, та дійшов висновку про винуватість підсудної у вчиненні злочину, який суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки підсудна, діючи із корисливих спонукань, відкрито, тобто в присутності потерпілого, який усвідомлював протиправний характер її дій, з метою заволодіння майном, завдавши удару в пах, тобто застосувавши до нього насильство, що не є небезпечним для його життя та здоровя, при цьому діючи повторно, оскільки має непогашену судимість за грабіж, заволоділа чужим майном та розпорядилася ним на власний розсуд.

Призначаючи підсудній покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, та вважає, що покарання має бути у виді позбавлення волі, яке підсудній належить відбувати реально, враховуючи наступне.

Підсудна вчинила умисний тяжкий злочин, який довела до кінця.

Вона характеризується як особа, яка не має визначених занять, страждає на хронічний алкоголізм. За місцем проживання скарг на неї від сусідів не надходило.

В якості обставин, що помякшують покарання, суд визнає її щире каяття та сприяння розкриттю злочину, а обставинами, що обтяжують покарання, - рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Оскільки підсудна вчинила злочин в період іспитового строку, то суд відповідно до вимог ст.71 КК України застосовує сукупність вироків.

Цивільний позов потерпілого згідно із ст. 1166 ЦК України необхідно задовольнити повністю - на суму 480 грн. відповідно до його вимог, які підтверджуються матеріалами справи.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст..ст.321-324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 17 квітня 2008 р. остаточно призначити їй покарання у виді 4(чотирьох) років 6(шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати, починаючи з дня затримання, тобто з 26 жовтня 2009 р.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо засудженої залишити без змін тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в порядку відшкодування майнової шкоди 480 (чотириста вісімдесят) гривень

.

Апеляцію на вирок може бути подано до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення вироку, а засудженою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Головуючий