Справа № 11-580/11 Головуючий у 1 інстанції: Левик Я.А.
Категорія ст.185 ч.3 КК України Доповідач : Романюк М. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2011 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Романюка М.Ф.

суддів - Леона О.І., Макойди З.М.

при секретарі - Кирилейзі Ю.С.

з участю прокурора - Горин У.І.

засудженого - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляціями помічника прокурора Золочівського району Сеньківа О.Я., засудженого ОСОБА_1, потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2011 року, -

встановила :

Цим вироком :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець с. Гутище, Золочівського району, Львівської області, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, українець, громадянин України, безпартійний, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружений працюючий неофіційно, невійськовозобовязаний, раніше судимий 18.05.2004 року вироком Буського районного суду Львівської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із призначенням іспитового строку 2 роки; 17.02.2005 року вироком Буського районного суду Львівської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі ; 03.02.2011 року вироком Золочівського районного суду Львівської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із призначенням іспитового строку 2 роки та призначенням обовязків згідно ст. 76 КК України.

Визнаний винним та засуджений за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі

На підставі ч.4 ст.70 КК України допущено до самостійного виконання даний вирок та вирок Золочівського районного суду Львівської області від 03.02.2011 року, за яким ОСОБА_1 засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та призначенням іспитового строку 3 роки.

Вирішено питання з речовими доказами.

Вироком суду ОСОБА_1 засуджений за те, що будучи раніше судимим за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, на початку листопада 2010 року, перебуваючи в с. Гутище, Золочівського району, Львівської області шляхом відкриття ключем навісного замка на дверях гаражу, проник у гараж ОСОБА_4, що знаходився у с. Гутище на території господарства останнього Золочівського району Львівської області, звідки умисно, повторно таємно і з корисливих спонукань викрав електродриль вартістю 350 грн. та кутову шліфувальну машинку АСЕ 1,5 100 W 125 mm, вартістю 560 грн. належні ОСОБА_4, всього майна на загальну суму 910 грн.

Крім цього, ОСОБА_1 будучи раніше судимим за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, в кінці листопада 2010 року, перебуваючи в с. Гутище Золочівського району Львівської області шляхом розбиття віконної шиби у вікні на кухні, проник у житловий будинок ОСОБА_3, що знаходиться у с. Гутище Золочівського району Львівської області, звідки з житлової кімнати, умисно, повторно, таємно і з корисливих спонукань викрав телевізор LCD-D20ВВ вартістю 1430 грн., чайний набір на шість персон вартістю 255 грн. та жіночу сумочку з косметичним набором вартістю 90 грн., всього майна належного ОСОБА_3 на загальну суму 1775 грн.

Помічник прокурора Золочівського району Сеньків О.Я. в своїй апеляції та доповненні до апеляції, зазначає, що ОСОБА_1 засуджений підставно, його дії кваліфіковані у відповідності з обставинами справи та законом, однак призначена судом міра покарання щодо засудженого є надто мякою, не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. Просить вирок Золочівського районного суду Львівської області від 29.04.2011 року в справі по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 185 ч.3, 185 ч.3 КК України скасувати в звязку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості та неправильним застосуванням кримінального закону. Виключити з резолютивної частини вироку посилання на ч.4 ст. 70 КК України. Постановити вирок, яким засудити ОСОБА_1 за ст.ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі. Допустити до самостійного виконання даний вирок та вирок Золочівського районного суду від 03.02.2011 року, за яким засуджено ОСОБА_1 до 4 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та призначенням іспитового строку 3 роки.

Потерпіла ОСОБА_3, вважає, що висновки суду, що виправлення ОСОБА_1 можливе лише шляхом ізоляції від суспільства не відповідають дійсності. При призначенні покарання суд не врахував, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання, працює, характеризується позитивно, частково відшкодував їй збитки. Вважає, що суд безпідставно не врахував його щире каяття як помякшуючу покарання обставину. Не відповідають дійсності твердження суду, що потерпілим жодним чином не відшкодована шкода. Зазначає, що потерпілому ОСОБА_4 повністю відшкодована шкода, їй частково. ОСОБА_1 щиро розкаявся в усьому, суд цього не взяв до уваги, на її думку, незаконно. Просить вирок Золочівського районного суду Львівської області від 29.04.2011 року, яким ОСОБА_1 засуджено за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі змінити у бік помякшення.

Потерпілий ОСОБА_4 вважає, що призначене ОСОБА_1 покарання у вигляді 3 роки 4 місяці позбавлення волі вважає невідповідним ступеню тяжкості злочину, яким завдано йому шкоду на загальну суму 910 грн., що не є для нього значною, не заподіяла йому істотної шкоди, бо вона є навіть нижчою середньомісячної заробітної плати по Україні, в тому числі, та невідповідним особі засудженого, бо за своїм розміром вирок є явно несправедливим з точки зору суворості має бути зміненим на його думку в бік помякшення. Просить вирок Золочівського районного суду Львівської області від 29.04.2011 року, яким ОСОБА_1 засуджено за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі змінити у бік помякшення.

Засуджений ОСОБА_1 просить вирок Золочівського районного суду Львівської області від 29.04.2011 року щодо нього змінити у бік помякшення. Запобіжний захід змінити із взяття під варту на підписку про невиїзд. Вважає, що призначене йому судом покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідними статтями Кримінального кодексу України, не відповідає його особі, тяжкості злочину та є за своїм видом та розміром явно несправедливим через його надмірну суворість.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який свою апеляцію підтримав та заперечив апеляцію засудженого ОСОБА_1 і потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, думку захисника та потерпілих, які підтримали апеляції засудженого ОСОБА_1 і потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та заперечили апеляцію прокурора, думку засудженого, який підтримав свою апеляцію і потерпілих та заперечив апеляцію прокурора, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, зібраним доказам, є обґрунтованим і в апеляції не оспорюється, як і питання кваліфікації дій засудженого за ст. 185 ч.3 КК України.

Щодо покарання, призначеного засудженому, то підстав для того, щоб визнати його надто суворим немає.

При обранні покарання засудженому ОСОБА_1 суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості, характер та предмети вчинених ним злочинів, відсутність обтяжуючих та помякшуючих покарання обставин також судом враховано особу засудженого, який є особою молодого віку, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, однак раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності.

Також судом враховано те, що злочини є умисними тяжкими; обидва злочини характеризуються такими кваліфікуючими ознаками як повторність та проникнення у житло (інше приміщення); вартість викраденого становить відповідно 910 грн. та 1775 грн.

За таких обставин, призначене засудженому покарання за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі, наближене до мінімального, згідно санкції статті за якою кваліфіковано злочин є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для помякшення призначеного засудженому ОСОБА_1 покарання чи призначення більш суворого.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

встановила :

Апеляції помічника прокурора Золочівського району Сеньківа О.Я., засудженого ОСОБА_1, потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Золочівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2011 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Головуючий :

Судді :