Справа № 303/4075/15-к
№ 1- кп/303/414/15
Номер рядка стат. звіту -48
УХВАЛА
Іменем України

17 липня 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при : секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньо - спеціальною освітою, пенсіонерки, одруженої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних злочинів передбачених ч.2 ст. 191 та ч.1 ст. 366 КК України,
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи на посаді завідуючої Софіївської початкової школи І ступеню в с.Софія Мукачівського району, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків та службовою особою, внесла завідомо неправдиві відомості в табель використаного робочого часу про перебування на робочому місці, громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , за період з 2003 - 2008 роки, а саме: лютий, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2003 року, за лютий, березень, травень червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2004 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2005 року, лютий, березень, квітень, травень, липень, жовтень, листопад, грудень 2006 року, січень, лютий, березень, червень, листопад, грудень 2007 року, березень, квітень, травень, червень, серпень 2008 року. При цьому ОСОБА_3 було достовірно відомо, що ОСОБА_5 протягом вищевказаних періодів часу перебував за кордоном - в Республіці Чехія, що підтверджується Довідкою з ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10 червня 2015 року за № 5/14-389 у вищевказаний період. В подальшому ОСОБА_3 передала підроблені табелі використаного часу про перебування на робочому місці ОСОБА_5 в бухгалтерію відділу освіти Мукачівської РДА для нарахування заробітних виплат, у зв`язку з чим ОСОБА_5 була нарахована та виплачена заробітна плата на загальну суму 6402,44 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальні злочини передбачені ч.1 ст. 366 КК України, - службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, та ч.2 ст.191 КК України - розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних злочинів передбачених ч.1 ст.366 та ч.2 ст. 191 КК України визнала повністю, матеріальну шкоду відшкодувала, та заявила клопотання, в якому просить звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор - ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задоволити, та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до висновку, що наявні всі правові підстави для застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 вимог статті 49 КК України.
Так, відповідно до частини 1 статті 366 Кримінального кодексу України за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів передбачене покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а відповідно до частини 2 статті 191 Кримінального кодексу України, розтрата майна шляхом зловживання службовим становищем карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
На підставі частини 2 статті 12 Кримінального кодексу України злочини, за які передбачено покарання за частиною 1 статті 366 та частиною 2 статті 191 цього Кодексу, які вчинено ОСОБА_3 відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Так, частиною 4 статті 44 Кримінального кодексу України встановлено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 49 Кримінального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину. Так, матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання, виконанні завдань загальної і спеціальної превенції. Крім того, тривалий проміжок часу з моменту вчинення злочину істотно перешкоджає, а інколи й унеможливлює успішне розкриття і розслідування злочину, об`єктивний розгляд кримінальної справи в суді.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005р. Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті, а підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). У пункті 8 даної Постанови зазначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних злочинів передбачених частиною 1 статті 366 та частиною 2 статті 191 КК України, які є злочинами середньої тяжкості, вчинені нею у період 2003 - 2008 рр., щиро розкаялася, просить звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_3 може бути звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до частини 2 статті 284 Кримінально - процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Приписами частини 3 статті 288 Кримінально - процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З врахуванням вищенаведеного, ОСОБА_3 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження - закрити.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 284 - 288 КПК України, суд ,-
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Станово, Мукачівського району, мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст. 191 та ч.1 ст. 366 КК України, на підставі статті 49 Кримінального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи діб з моменту проголошення.
Головуючий ОСОБА_1