№237/4900/13-к
ВИРОК

Іменем України

11 грудня 2013 року

Мар'їнський районний суд у складі:

Головуючого - судді Ліпчанського С.М.

За участі секретаря Бахтіярової Н.В.

Прокурора - Новацького В.Б.

Захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження за
звинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в
місті Курахове, Мар'їнського району
Донецькій області, має вишу технічну
освіту, не одруженому, не працюючому, не
судимому, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369,
ч.1 ст. 369 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в м.
Курахове, Мар'їнського району
Донецькій області, має не повну вищу
освіту, одруженому, маючому
малолітнього сина, не працюючому,
маючому спеціальне звання
«майор внутрішньої служби», не
судимому, проживаючому за адресою:
АДРЕСА_2, за ч. 1 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в період часу з 06.11.2009 по 29.04.2013
працював у Селидовській виправній
колонії №82 (далі ВК № 82), та з 08.05.2012
обіймав посаду начальника відділення
соціально-психологічної служби
відділу соціально-виховної та
психологічної роботи ВК №82.

ОСОБА_3 протягом березня - квітня 2013
року, точна дата слідством не
встановлена, займаючи посаду
начальника відділення
соціально-психологічної служби
відділу соціально-виховної та
психологічної роботи ВК №82 та
перебуваючи на території Селидовської
виправній колонії № 82, в ході усної
бесіди із засудженим ОСОБА_5, діючи
умисно з корисливих спонукань, вирішив
заволодіти майном, яке належить ОСОБА_5,
у вигляді грошових коштів шляхом
обману та підбурювання до надання
службовій особі, яка займає
відповідальне становище,
неправомірної вигоди, повідомив
останньому, що він може посприяти в
його умовно-достроковому звільненні за
умови надання йому грошових коштів у
розмірі 5 тис. грн., на що ОСОБА_5, будучи
поставленим у становище, в якому
невиконання вимог ОСОБА_3, могло
призвести до порушення його законних
прав, вимушено погодився не незаконні
вимоги останнього.

В подальшому, для реалізації
досягнутої раніше домовленості з
ОСОБА_3 щодо сприяння в оформленні
необхідних документів для
умовно-дострокового звільнення, ОСОБА_5
повідомив ОСОБА_3, що грошові кошти в
розмірі 5 тис. грн. йому передасть його
знайома -ОСОБА_6

Приблизно 26-27 квітня 2013 року, точна дата
слідством не встановлена, ОСОБА_6
зателефонувала ОСОБА_3 та під час
розмови з останнім домовилась про
особисту зустріч в м. Курахове
Донецької області для обговорення умов
передачі грошових коштів ОСОБА_3 для
підготовки документів щодо
умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5
В ході розмови останні домовились, що
ОСОБА_3 підготує необхідні документи
для умовно - дострокового звільнення
ОСОБА_5, за що ОСОБА_6 повинна буде йому
перерахувати на банківську картку,
номер якої він укаже, грошові кошти в
розмірі 5 тис. грн.

29.04.2013 ОСОБА_3, який на цей час був
звільнений з посади начальника
відділення соціально-психологічної
служби відділу соціально-виховної та
психологічної роботи ВК №82 згідно
наказу УДПтС України в Донецькій
області №39о/с від 22.04.2013 року,
продовжуючи свої злочинні дії, діючи
умисно, з корисливих спонукань,
усвідомлюючи, що не може будь -яким
чином вплинути на підготовку
документів щодо умовно-дострокового
звільнення ОСОБА_5, вирішив
заволодіти грошовими коштами
ОСОБА_6 шляхом її обману та
підбурювання до надання службовій
особі, яка займає відповідальне
становище, неправомірної вигоди,
повідомив останній, що вона повинна
передати йому 5 тис. грн., нібито для
подальшої передачі заступнику ВК№ 82
ОСОБА_7, а також іншим службовим особам
вказаної виправної колонії, після чого
питання щодо підготовки документів для
умовно - дострокового звільнення
ОСОБА_5 буде вирішено позитивно.

ОСОБА_6, будучи не обізнаною про те, що
ОСОБА_3 вже не є працівником ВК №82,
реально усвідомлюючи що у разі
невиконання вимог ОСОБА_3 позитивне
вирішення питання щодо підготовки
необхідних документів для
умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5
буде неможливо, вимушено погодилась не
незаконні вимоги ОСОБА_3, але у
подальшому усвідомивши незаконність
його дій звернулась до правоохоронного
органу з письмовою заявою про
вимагання у неї неправомірної вигоди.

21.05.2013 ОСОБА_6, діючи під контролем
працівників правоохоронного органу, в
ході телефонної розмови з ОСОБА_3,
отримала від останнього вказівку про
перерахування грошових коштів в
розмірі 3 тис. грн. на банківський
рахунок НОМЕР_1, який належить ОСОБА_9
яка не була обізнана про злочинний
намір ОСОБА_3

В цей же день, о 15 годині 45 хвилин
ОСОБА_6, перебуваючи біля терміналу КБ
«Приватбанк», розташованого в м.
Красноармійськ по вул. Свердлова, 136,
перерахувала грошові кошти в розмірі
Ітис. 300 грн. на банківський рахунок
НОМЕР_1.

22.05.2013 приблизно о 8 годині 40 хвилин
ОСОБА_3, знаходячись в магазині в якому
працює ОСОБА_9 за адресою: м.Курахове
зул. Лєрмонтова 17, взяв у останньої
банківську картку НОМЕР_1 хія того щоб
зняти з неї грошові кошти в розмірі 1
тис. 300 грн. В той же день о 09 годині 08
хвилин, ОСОБА_3, перебуваючи у
відділенні КБ «Приватбанк»,
розташованому в м. Курахове по пр-ту К.
Макса, З, реалізовуючи свій злочинний
намір зняв готівкові грошові кошти у
сумі Ітис. 300 грн. з рахунку НОМЕР_1 та у
подальшому використав їх для власних
потреб.

Крім того, 21.05.2013 ОСОБА_3 в ході
телефонної розмови з начальником
відділення соціально - психологічної
служби відділу соціально -в:.іховної
роботи ВК №82 ОСОБА_4, запропонував
іетанньому надати йому неправомірну
вигоду у сумі 600 гривень підготовку
необхідних документів для умовно -
дострокового звільнення засудженого
ОСОБА_5

ОСОБА_4 відповідно до наказу начальника
управління державної Пенітенціарної
служби України в Донецькій області №47
о/с від 20.05.2013 року призначений на
посаду начальника відділення
соціально-психологічної служби
відділу соціально-виховної та
психологічної роботи Селидовської
згггоавної колонії №82.

З 20.05.2013 року наказом начальника
Селидовської виправної колонії №82
його призначено начальником
відділення №6 соціально-психологічної
служби відділу соціально-виховної та
психологічної роботи Селидовської
виправної колонії №82.

Таким чином ОСОБА_4, займаючи вказану
посаду, маючи спеціальне звання «майор
внутрішньої служби», являвся
працівником правоохоронного органу,
представником влади та службовою
особою.

Відповідно п.п. 2.1.2, 2.1.4, 2.2.4, 2.2.13, 3.1.3, 3.1.4
«Посадової інструкції начальника
відділення соціально-психологічної
служби відділу соціально-виховної та
психологічної роботи», затвердженої
30.10.2012 року начальником Селидовської
виправної колонії №82, ОСОБА_4,
зобов'язаний: об'єктивно
характеризувати кожного засудженого і
вести індивідуально-виховну роботу з
ними; вести роботу по підготовці
засуджених до життя на волі...;
забезпечувати виконання засудженими
встановленого в установі розпорядку
дня, вимог режиму відбування покарання;
брати участь у засіданнях комісії з
питань переведення засуджених до інших
структурних дільниць, або інших
установ, умовно дострокового
звільнення від відбування покарання,
застосування амністії, помилування, та
інших комісій, доповідати свої
пропозиції, щодо доцільності прийняття
тих чи інших рішень відносно
засуджених; вносити керівництву
установи пропозиції, щодо застосування
до засуджених заходів заохочення та
стягнення, користуватися
дисциплінарними повноваженнями,
визначеними кримінально-виконавчим
законодавством України.

Так, 21.05.2013 року ОСОБА_3 зі свого
мобільного телефону зателефонував на
мобільний телефон ОСОБА_4 та в ході
бесід повідомив йому, що в відділенні
№6 Селидовської виправної колонії №82,
начальником якого являється ОСОБА_4,
відбуває покарання засуджений ОСОБА_5,
та запропонував ОСОБА_4 неправомірну
вигоду у вигляді грошових коштів в ::
змірі 600 грн. за написання позитивної
характеристики та довідки подяки
судженому ОСОБА_5, які в подальшому
слугуватимуть підставами
;-7.ювно-дострокового звільнення
засудженого, тобто за вчинення дій, які
безпосередньо входили до службових
обов'язків ОСОБА_4

ОСОБА_4, усвідомлюючи, що його наділено
службовими повноваженнями з написання
позитивної характеристики та довідки
подяки засудженому ОСОБА_5, які в
подальшому посприяють в
умовно-достроковому звільненні
останнього, вирішив скористатися своїм
службовим становищем всупереч
інтересам служби, з метою особистого
незаконного збагачення, реалізуючи
свій злочинний умисел і усвідомлюючи
протиправність і - не них ним дій,
будучи представником влади та
службовою особою, діючи умисно, з
корисливих спонукань, прийняв обіцянку
неправомірної вигоди за -напнсання
повідомивши ОСОБА_3, що він згоден
виконати зазначені дії.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3
свою провину у скоєному злочині визнав
повністю і суду пояснив, що всі
фактичні обставини правильно
викладені у обвинувальному акті і він
дійсно впродовж березня-квітня 2013 року
намагався заволодіти грошима ОСОБА_6,
які необхідні були для надання хабара,
щоб були підготовлені документи для
умовно-дострокового звільнення для
ОСОБА_5 В подальшому він був звільнений
з займаної посади і намагався
шахрайським шляхом заволодіти грошима.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4
свою провину у судовому засіданні
визнав повністю і суду пояснив, що він
дійсно у телефонній розмові з ОСОБА_3
висловив згоду на написання позитивної
характеристики та довідки подяки
засудженому ОСОБА_5 і за це отримати
винагороду.

Разом з обвинувальним актом до суду
надійшла на затвердження угода про
визнання винуватості між прокурором
відділу здійснення процесуального
керівництва досудовим розслідуванням
у кримінальних провадженнях з ознаками
корупції слідчих слідчого відділу
Прокуратури Донецької області Заїка
О.В. і ОСОБА_4 від 26.09.2013 року. Прокурор і
ОСОБА_4 просили її затвердити.

Відповідно до ст.. 349 КПК України суд
визнав недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються. Учасники процесу
правильно розуміють зазначені особи
зміст цих обставин, чи немає сумнівів у
добровільності їх позиції, їм
роз'яснено що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

Даючи правову оцінку діям
обвинувачених, суд вважає, що ОСОБА_3,
діючи умисно, з корисливих спонукань,
заволодів чужим майном шляхом обману,
підбурюючи особу до надання
неправомірної вигоди службовій особі,
яка займає відповідальне становище за
вчинення в інтересах третьої особи
будь - якої дії з використання наданої
їй влади чи службового становища, та
надав пропозицію щодо отримання
неправомірної вигоди службовій особі
за вчинення в інтересах третьої особи
будь - якої дії з використанням наданої
їй влади чи службового становища

Даючи правову оцінку діям
обвинувачених, суд вважає, що ОСОБА_4,
будучи службовою особою, прийняв
обіцянку надати йому неправомірну
вигоду за вчинення ним в інтересах
третьої особи будь-якої дії з
використанням наданої йому влади чи
службового становища, тобто у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у
психіатра і нарколога не знаходиться,
характеризується посередньо.
Обставинами, що пом'якшують покарання
ОСОБА_3 є добровільне відшкодування
завданого збитку ОСОБА_6 Обставин, що
обтяжують покарання судом не
встановлено.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у
психіатра і нарколога не знаходиться.
Обставин, що пом'якшують покарання
ОСОБА_4 судом не встановлено. Обставин,
що обтяжують покарання судом не
встановлено.

При призначенні покарання, суд
враховує характер і ступінь тяжкості
злочину, конкретні обставини справи,
вказані дані про особу обвинувачених,
їх особистість, а тому суд вважає, що
його виправлення та перевиховання
можливо без ізоляції від суспільства.

Керуючись статтями 349, 368,370, 374 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 статті 190 КК
України та призначити покарання за
цією статтею у виді обмеження волі
строком на 1 рік.

Його ж визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.4 с. 27, ч. 4 ст. 369
КК України та призначити покарання за
цією статтею у виді позбавлення волі на
4 роки без конфіскації усього належного
йому майна.

Його ж визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК
України та призначити покарання за
цією статтею у виді обмеження волі
строком 1 рік.

На підставі ст.. 70 КК України, шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим остаточно призначить
ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 років
позбавлення волі без конфіскації
усього належного йому майна.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3
звільнити від призначеного покарання з
випробним терміном строком на два
роки, якщо він протягом цього строку не
вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього судом обов'язки.

На підставі статті 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_3 без дозволу органів
кримінально - виконавчої системи не
виїжджати за територію України та
з'являтися до органів кримінально -
виконавчої системи для реєстрації в
установленому законом порядку.

Затвердити угоду про визнання
винуватості між прокурором відділу
здійснення процессуального
керівництва досудовим розслідуванням
у кримінальних провадженнях з ознаками
коррупції слідчих слідчого відділу
Прокуратури Донецької області Заїка
О.В. і ОСОБА_4 від 26.09.2013 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 статті 368 КК
України та призначити покарання за
цією статтею у виді штрафу у розмірі 800
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 13600 грн., з
позбавленням права обіймати посади в
правоохоронних та митних органах
строком на 1 рік.

Речові докази залишити при справі.

На вирок суду може бути подана
апеляційна скарга до Донецького
апеляційного суду через Мар»їнський
районний суд протягом 30 днів для
підсудного з часу вручення йому копії
вироку, для інших учасників з моменту
його оголошення.

Суддя С.М. Ліпчанський

Дата документу 11.12.2013