Справа № 464/3205/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/94/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст. 389 ч.2,190 ч.1,
185 ч.2, 186 ч.2 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0001151 за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 20.11.2014 року відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.07.2013 року вироком Сихівського районного суду м. Львова за ч.2 ст.125 КК України до 240 годин громадських робіт, покарання не відбув,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.389, ч.1 ст.190, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

встановила:
Захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, та прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подані апеляційні скарги на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 20.11.2014 року, яким ОСОБА_7 визнано винним за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.389, ч.1 ст.190, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України та обрано остаточне покарання на підставі ст.ст. 70, 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 30 (тридцять) днів.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахується з часу фактичного затримання, тобто з 29.05.2014 року.

Запобіжний захід тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_6 просить вирок змінити в частині призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України та пом`якшити його обравши ОСОБА_7 покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Апелянт покликається на те, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає особі обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, а тому підлягає зміні у зв`язку із суворістю обраного покарання.

Наголошує, що його підзахисний повністю визнав свою вину, активно сприяв на досудовому та в судовому слідстві у встановленні істини та чистосердечно розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував заподіяні збитки потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , виявив палке бажання дати шанс доказати, що він твердо став на шлях виправлення і не потребує більше ізоляції від суспільства. Окрім того, ОСОБА_12 страждає рядом хронічних тяжких недуг, у зв`язку з чим лікується та перебуває на диспансерному обліку в медичній частині Львівського слідчого ізолятора.

Судом не було дано об`єктивного аналізу сімейному становищу та стану здоров`я дідуся - ОСОБА_13 та бабусі - ОСОБА_14 , які є пенсіонерами, похилого віку а, остання крім того є інвалідом 1 (першої) групи та прикута до інвалідного візка. Підзахисний ОСОБА_12 разом з ними мешкає в одному помешканні та утримує їх, інших близьких родичів біля пенсіонерів не проживає.

Вирок суду першої інстанції оскаржив прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , який, не оскаржуючи кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та призначити покарання за ч. 2 ст. 389 КК України - 6 місяців арешту, за ч.1 ст.190 КК України - 1 рік обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі, за ч.2 ст. 186 КК України - 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_15 покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України повністю приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком та призначити остаточне покарання у вигляді 5 років 30 днів позбавлення волі.

Апелянт покликається, що суд першої інстанції обираючи ОСОБА_15 покарання, не врахував ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, систематичний характер неправомірних дій обвинуваченого, а також поведінку ОСОБА_16 , яка передувала вчиненню ним вказаних кримінальних правопорушень, а саме те, що останній неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а також вчиняв кримінальні правопорушення під час домашнього арешту, одне з яких є тяжким, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років. З огляду на це, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначення більш суворого покарання, а саме остаточного покарання у виді 5 років 30 днів позбавлення волі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , будучи засудженим 19.07.2013 року Сихівським районним судом м. Львова до 240 годин громадських робіт, отримав у приміщенні кримінально-виконавчої інспекції Сихівського району м. Львова, що по вул. Хуторівка, 24 у м.Львові, скерування для відбування покарання в ТзОВ ЖЕП Стимул-Сихів, що по вул. Сихівська, 14 у м. Львові. Однак, ОСОБА_12 , будучи попередженим про наслідки ухилення від покарання до ТзОВ ЖЕП Стимул-Сихів не прибув та жодної години громадських робіт не відпрацював, ухилившись від виконання покарання.

Крім того, підсудний ОСОБА_12 28 лютого 2014 року близько 13.30 год., знаходячись на стадіоні біля СШ №72, що по вул. Зубрівська, 1 у м. Львові, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_17 під приводом позики заволодів його майном, а саме золотим ланцюжком та золотим хрестиком, які того ж дня заклав у ломбард ПАТ Ломбард-Скарбниця, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди в сумі 1240 грн.

Крім того, підсудний ОСОБА_12 18.05.2014 року близько о 19.30 год., поблизу магазину, що по вул. Морозна, 19 в м. Львові, шляхом вільного доступу, користаючись відсутністю потерпілого та сторонніх осіб, повторно, таємно викрав велосипед Хатрік Екстрім, належний потерпілому ОСОБА_10 , спричинивши йому матеріальної шкоди на суму 1500 грн.

Крім того, підсудний ОСОБА_12 21.05.2014 року близько 19.00 год., проходячи біля будинку № 7 по вул. Монастирського в м. Львові, підійшов до потерпілої ОСОБА_11 та схопивши правою рукою за золотий ланцюжок та кулон, які у той час перебували на шиї потерпілої, різким рухом зірвав їх з шиї та з викраденими золотими виробами з місця події втік, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 , матеріальної шкоди на загальну суму 5 000 грн.

Заслухавши доповідача, думку захисника-адвоката ОСОБА_6 , підтриману обвинуваченим ОСОБА_7 , про задоволення його апеляційної скарги та залишення без задоволення апеляційної скарги прокурора, міркування прокурора, який просив задоволити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника-адвоката та прокурора не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження та, у зв`язку з повним визнанням обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини по ч.2 ст.389, ч.1 ст.190, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, обрано покарання в межах санкцій статей обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме вчинення кримінальних правопорушень невеликої, середньої тяжкості та тяжкого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання - каяття у вчиненому, повне відшкодування заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, стан здоров`я обвинуваченого, який має ряд захворювань, проте, має судимість, не відбув покарання за попереднім вироком, кримінальні правопорушення передбачені ст.185,186 КК України вчинив під час того як кримінального провадження про його обвинувачення у вчиненні інших правопорушень перебувало на розгляді суду, та прийшов до висновку, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому було обрано покарання у виді позбавлення волі, до якого повністю приєднано невідбуте покарання 240 годи громадських робіт за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 19.07.2014 року, яке з урахуванням правил ст.72 КК України становить 30 днів позбавлення волі.

Дане покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Сихівського районного суду м.Львова від 20.11.2014 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч.2 ст.389, ч.1 ст.190, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції., а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: