В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2015 Справа №607/18526/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0002423 від 14 вересня 2014 року про обвинувачення: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Тернополя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 04 серпня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст. 190 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, 09 вересня 2011 року звільнений від подальшого відбування покарання на підставі акту амністії,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_3 14 вересня 2014 року о 05 год. 00 хв., який в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «вулиця Київська», що по вул. Київській у м. Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства. Реалізуючи свій злочинний умисел, 14 вересня 2014 року о 05 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці на зупинці громадського транспорту «вулиця Київська», що по вул. Київській у м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась в пошкодженні майна, умисно наніс декілька ударів кулаком руки по склу вхідних дверей закладу, внаслідок чого скло розбилось. В результаті злочинної діяльності ОСОБА_3 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно матеріальну шкоду власнику піцерії «Піца-Паб» ОСОБА_6 внаслідок пошкодження його майна на суму 600 гривень.

Продовжуючи свої хуліганські дії, об`єднані одним злочинним умислом, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці - на зупинці громадського транспорту «вулиця Київська», що по вул. Київській у м. Тернополі, після розбиття склопакету вікна вхідних дверей у піцерію «Піца-Паб» наблизився до охоронця магазину «Гермес» ОСОБА_7 та безпричинно з хуліганських спонукань наніс останньому численні удари кулаками рук в обличчя чим спричинив йому фізичну біль. В результаті злочинної діяльності ОСОБА_3 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , наданих їм Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність.

Крім того, 14 вересня 2014 року о 05 год. 00 хв. згідно повідомлення чергового Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ДІМ ТМВ ОСОБА_9 , перебуваючи в складі СОГ, разом із слідчим СВ ТМВ ОСОБА_10 , о/у ВКР ТМВ ОСОБА_11 та водієм службового автомобіля ОСОБА_12 були направлені на зупинку громадського транспорту «Київська», що по вул. Київська у м. Тернополі, де згідно повідомлення відбувалася бійка. Тому, 14 вересня 2014 року о 05 год. 00 хв. ДІМ ТМВ ОСОБА_9 разом із слідчим СВ ТМВ ОСОБА_10 , о/у ВКР ТМВ ОСОБА_11 та водієм службового автомобіля ОСОБА_12 прибули на зупинку громадського транспорту «Київська», що по вул. Київська у м. Тернополі, де ними було виявлено гр. ОСОБА_3 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поводив себе неадекватно. Крім того, на місці було встановлено, що ОСОБА_3 своїми умисним хуліганськими діями пошкодив склопакет вікна вхідних дверей у піцерії «Піца-Паб», що теж розміщений на даній зупинці, та наніс декілька ударів кулаками рук в обличчя охоронцю магазину «Гермес». Після чого, ДІМ ТМВ ОСОБА_13 у ввічливій формі було запропоновано ОСОБА_3 дати пояснення щодо його поведінки та у цей час останній нічого не пояснюючи почав обзивати усіх присутніх нецензурними словами, після чого підійшовши до ОСОБА_13 та безпричинно не пояснюючи нічого наніс йому удар кулаком руки в обличчя, а саме у лобну ділянку, чим спричинив садно правої половини лобної ділянки голови, яке за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України, визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та показав, що 14 вересня 2014 року, приблизно о 05 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він знаходився поблизу піцерії «Піца-Паб», що по вул. Київській у м. Тернополі, де відбувалась бійка, в результаті якої ним було розбито скло вхідних дверей закладу. Потім, він наблизився до охоронця магазину «Гермес», що поряд та наніс останньому декілька ударів кулаком правої руки в обличчя. Після чого, він направився до машини своєї матері, яка на той час приїхала до вказаного місця та сів у середину неї. Через декілька хвилин приїхали на службовому автомобілі працівники міліції, до яких він вийшов, щоб поговорити. В ході розмови він безпричинно наніс удар працівнику міліцію, але в яку частину тіла не пам`ятає.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, за ч.2 ст. 345 КК України, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, характер, обставини та наслідки їх вчинення, його суспільну небезпечність, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, на утриманні в нього перебуває малолітній син, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини. Обставин, які обтяжують покарання та підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкцій статей обвинувачення, за ч.1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі, за ч.2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі. Остаточне покарання призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, на утриманні має малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність у потерпілих претензій матеріального чи морального характеру.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання:

· за ч.1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

· за ч.2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік 6 (шість) місяців іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1