Справа
№1-116/2007 p.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2006 року
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді
Хрипун С.В.

при секретарі Корнелюк
М.П.

за участю прокурора
Холодницького Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальну справу по

обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця

с.Миколаївка Борзенського району Чернігівської області,
українця, громадянина України,

освіта вища, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

З 01.06.2006 р. по 04.09.2006 р. ОСОБА_1, не
маючи державної реєстрації як суб»єкта підприємницької діяльності, та без
спеціального дозволу (ліцензії) на право здійснення операцій з брухтом
кольорових та чорних металів, які регламентуються ст.4 Закону України «Про
металобрухт» та п.36 ст.9 «Про ліцензування певних видів господарської
діяльності», незаконно за місцем свого проживання по АДРЕСА_1, організував
пункт прийому, схову металобрухту з метою здійснення операцій з брухтом
кольорових та чорних металів де приймав даний металобрухт від населення,
достовірно знаючи про те, що вказаний вид діяльності є незаконним.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний свою вину у пред»явленому йому обвинуваченні
визнав повністю та пояснив, що в перших числах червня 2006 року вирішив
спробувати зайнятися прийомом металобрухту по місцю свого проживання, АДРЕСА_1.
З цією метою позичив ваги, які встановив у гаражі. Закупку металобрухту
проводив за власні кошти. Займаючись вказаним видом діяльності, знав, що на це
необхідно мати відповідний дозвіл, але вирішив спочатку спробувати чи буде це
вигідно. В подальшому мав намір отримати дозвіл на даний вид діяльності, але не
встиг. Закуплений у населення металобрухт нікому не продавав, оскільки він був
у невеликій кількості.

У вчиненому щиро кається, просить суворо його не
наказувати.

Крім визнання
підсудним своєї вини його винність у вчиненні злочину також підтверджується
іншими доказами дослідженими в процесі судового слідства : рапортом Сак
О.І. від 02.09.2006 року про
те, що 04.09.2006 року по
АДРЕСА_1 був виявлений пункт, який здійснює операції з брухтом кольорових та
чорних металів без державної реєстрації (ліцензії), приймальником якого є
громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає за зазначеною адресою (а.с.4); протоколом огляду місця події від 04.09.2006 року - гаража по
АДРЕСА_1 та вилучення металобрухту (а.с.9); протоколом огляду речових доказів
від 17.11.2006 року (а.с.28);
листом Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області НОМЕР_1 від 06.12.2006 року та довідкою
з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про
відсутність інформації щодо державної реєстрації фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, проживаючого за адресою :
АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 (а.с.31-32); листом ДПІ у Києво-Святошинському районі
Київської області НОМЕР_2
від 14.12.2006 року про
те, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_3)
не зареєстрований в ДПІ, як суб»єкт підприємницької діяльності (а.с.34).

2

Суд визнає, що підсудний давав суду правдиві покази, які
підтверджуються іншими дослідженими в прцесі судового слідства доказами.

Таким чином,
оцінюючи в сукупності всі докази зібрані по справі, суд визнає, що вина
підсудного у вчиненні злочину доказана повністю, його дії судом кваліфікуються
за ч.1 ст.213
КК України, як здійснення операцій з брухтом кольорових та чорних металів без
державної реєстрації або спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого
передбачено законодавством, організація незаконних пунктів прийому та схову
металобрухту.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також
особу підсудної.

Обставинами, які пом»якшують покарання підсудного, суд
визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного, судом не
встановлено.

З урахуванням
ступеню тяжкості злочину та особи підсудного, який за місцем проживання
характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра
не перебуває, раніше не судимий, суд вважає можливим призначити покарання у
вигляді громадських робіт.

На підставі
викладеного, керуючись ст.323-324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.213 КК України, і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт
на строк сто годин.

Речові докази по
справі : вироби з
металу сірого кольору у вигляді кутників розмірами сторін 3x3 см довжиною від
ЗО до 19 см. з
нерівними краями в кількості ЗО шт.,
деформовані коробки з металу сірого кольору розмірами сторін 6x11x8 см., деформовані
пластини розмірами 20x30x3
см, деформовані рейки з металу сірого кольору розмірами сторін 5x7 см. довжиною від
17 до 32 см. в кількості 16 шт., рештки шматка
металу у вигляді труби довжиною 52
см шириною 5 см. із
запаяними краями, рештки кутника розмір сторін 5x5 см. довжиною 37
см. з нерівними деформованими краями, мотки заплутаного дроту діаметром 1 мм. в кількості 7 шт., які знаходяться
в камері схову речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в
Київській області, знищити.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський
районний суд Київської області протягом п»ятнадцяти діб з дня його
проголошення.