Справа № 158/869/15-к
Провадження № 1-в/0158/137/15

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника Цуманської ВК № 84 ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за клопотанням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Гагаринського районного суду м. Севастополь за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. По даній справі засудженого вироком Гагаринського районного суду м. Севастополь від 27.03.2013 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, із зарахування в строк покарання перебування під вартою з 17.10.2012 року по 27.03.2013 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, посилаючись на те, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України по відбуттю ним 1/2 строку покарання, призначеного судом, йому може бути замінено невідбуту частину покарання більш м`яким.

Заслухавши пояснення засудженого, захисника-адвоката, які підтримали клопотання, представника колонії, думку прокурора, які заперечили щодо задоволення клопотання, суд, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В силу ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням в т. ч. засудженого.

Згідно ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Рішенням комісії Цуманської ВК № 84 по розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (протокол № 8 від 30.04.2015 року) засудженому ОСОБА_6 відмовлено в клопотанні перед Ківерцівським районним судом Волинської області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому що не став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вироком Гагаринського районного суду м. Севастополь від 27.03.2013 року, із застосуванням ст.ст. 70,71 КК України, засуджений до 5 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, які в силу ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів. В строк відбуття покарання зараховано перебування під вартою з 17.10.2012 року по 27.03.2013 року. Половина строку покарання припадає на 17.04.2015 року.

З особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_6 прибув у Цуманську виправну колонію № 84 17.08.2013 року. За заявою засудженого ОСОБА_6 від 11.09.2013 року, останній є учасником програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямками «Правова просвіта», «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт». За час перебування в установі за власним бажанням був працевлаштований у вантажну бригаду (наказ № 13 від 16.04.2014 року). Посилання представника колонії на те, що засуджений безвідповідально ставився до праці спростовується медичною довідкою, з якої вбачається, що ОСОБА_6 з березня 2014 року чотири рази перебував на амбулаторному лікуванні та двічі (07.10.2014 року, 07.02.2015 року) був етапований до Львівського СІЗО для лікування з діагнозом «Тромбофлебіт глибоких вен правої нижньої кінцівки з вираженим больовим синдромом». Рекомендації лікарів: працездатний з виключення довготривалого перебування на ногах.

Протягом строку відбування покарання в Цуманській ВК № 84 ОСОБА_6 не заохочувався, шість разів притягався до дисциплінарної відповідальності (останній раз 24.09.2014 року) за невиконання законних вимог працівників адміністрації, порушення розпорядку дня установи, та зберігання заборонених предметів. Стягнення погашені і відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК України засуджений визнається таким, що не має стягнення.

Після застосування заходів виховного характеру ОСОБА_6 порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не працював з поважних причин (за станом здоров`я). За таких обставин, суд вважає, що комісія Цуманської ВК № 84, помилково дійшла висновку, що засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення.

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_6 відбув більше половини призначеного строку покарання та став на шлях виправлення, обставин, які б забороняли застосування до засудженого більш м`якого покарання у виді обмеження волі відсутні, тому є всі підстави для заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України суд, -

у х в а л и в:

Замінити ОСОБА_6 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Гагаринського районного суду м. Севастополь від 27.03.2013 року, більш м`яким у виді обмеження волі на невідбутий строк покарання - 2 роки 4 місяці 22 дні.

Відповідно до ст. 57 ч. 3 КВК України направити засудженого ОСОБА_6 до місця відбування призначеного покарання в порядку, визначеному для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши з-під варти по прибуттю до місця відбування покарання.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття призначеного покарання час перебування під вартою з 25.05.2015 року по час звільнення з-під варти за місцем відбування призначеного покарання, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1