Справа № 138/574/15-к
Провадження №11-кп/772/524/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого : ОСОБА_7

розглянув «16 » червня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою з доповненням обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

українця, громадянина України

уродженця та жителя

АДРЕСА_1

за мобілізацією 16.05.2014р.,

проходить військову службу

у військовій частині польова

пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого

визнано винним і призначено покарання за ч.1 ст. 402 КК України та призначено покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2(два) роки. Згідно з п.2,3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну м`ясця проживання, роботи.

Як встановлено вироком суду, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військової частини польова пошта НОМЕР_1 в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України,ст.ст. 1, Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11,16,30,37, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 06.09.2014 року близько 09 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, відкрито відмовився виконати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №351 від 04.09.2014 року « Про повернення військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 до місця виконання завдання» та припис щодо вибуття останнього до постійного місця дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в зоні проведення Антитерористичної операції,які були видані уповноваженою особою , в межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку їх віддання, а також ґрунтувались на законі, за змістом не суперечать чинному законодавству, та згідно яких ОСОБА_7 був зобов`язаний 10 вересня 2014 року прибути до місця постійної дислокації військової частини військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в зоні проведення Антитерористичної операції, тому своїми діями підірвав боєготовність та боєздатність вказаної військової частини.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Могилів Подільського міськрайонного суду від 26 березня 2015 року скасувати в частині призначення покарання, з причин невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Призначити новий розгляд кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 402 КК України в суді першої інстанції.

05.06.2015 року на адресу Апеляційного суду Вінницької області від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло доповнення до апеляційної скарги і в якій він просить вирок Могилів Подільського міськрайонного суду від 26.03.2015 р. щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання та призначити відповідно до ст. 47 КК України, а саме звільнити його від кримінальної відповідальності та передати на поруки Громадській організації «Подільська регіональна організація учасників бойових дій, антитерористичних операцій « Захист», членом якої він являється. Разом з доповненням до апеляційної скарги надійшло клопотання Громадської організації « Подільська регіональна організація учасників бойових дій, антитерористичних операцій « Захист» щодо передачі ОСОБА_7 на поруки.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ч.1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро розкаялась, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства , установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає вирок Могилів Подільського районного суду законним та обґрунтованим, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Дане кримінальне провадження розглядалось відповідно до вимог ст. 349 ч.3 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій і роз`яснив їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.402 КК України, ґрунтується на сукупності доказів, які досліджені в судовому засіданні і є правильними.

Ці висновки ґрунтуються на обставинах подій, які ніким не оскаржують ся , а тому зазначені обставини перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Судом першої інстанції вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 402 КК України, як непокора , тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.

Разом з тим, клопотання Громадської організації «Подільська регіональна організація учасників бойових дій, антитерористичних операцій « Захист» про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК передачу з передачею вказаній організації на поруки не відповідає вимогам чинного законодавства.

Так відповідно до вимог ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. У разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин. При цьому підставою для такого звільнення є щире розкаяння особи, яка скоїла злочин невеликої або середньої тяжкості вперше і яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку, а також належним чином оформлене клопотання трудового колективу.

Порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності встановлений параграфом 2 Глави 24 КПК України 2012 року.

Між тим, у клопотанні про передачу ОСОБА_7 на поруки, громадська організація посилається на недіючу процесуальну норму, а саме ст. 10 КПК України 1960 року, а кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст. 402 КК України розглядається у порядку КПК України 2012 року.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК є наявність клопотання колективу підприємства, установи чи організації про передачу особи на поруки.

Клопотання про передачу особи на поруки - це письмове звернення колективу, прийняте на його загальних зборах, до суду з мотивованим проханням звільнити певну особу - члена колективу від кримінальної відповідаль¬ності за вчинений нею злочин та визначенням взаємних зобов`язань колективу і цієї особи протягом строку поруки: колектив зобов`язується взяти особу під контроль і здійснювати щодо неї заходи виховного характеру, а ця особа, у свою чергу, зобов`язується виправдати довіру колективу законослухняною поведінкою та сумлін¬ною працею на підприємстві, в установі або організації, не ухилятися від заходів виховного характеру колективу, дотримуватися правил співжиття в побуті та громад-ських місцях тощо.

Колектив підприємства, установи чи організації утворюють особи, які своєю працею чи навчанням беруть участь у її діяльності.

Не утворюють зазначеного процесуальним законом колективу члени громадських об`єднань, політичних партій, різних товариств тощо.

Крім того, клопотання колективу має відповідати вимогам ст. 47 КК України, та повинно містити такі аспекти: викладене в письмовій формі мотивоване прохання загальних зборів колективу за місцем роботи або навчання винного звільнити цю особу від кримінальної відповідальності; одночасне поручительство колективу, яким він запевняє державу, що особа за яку поручаються не допустить надалі суспільно небезпечної поведінки; зобов`язання проводити із зазначеною особою відповідну виховну роботу, перелік відповідних виховних заходів та відповідальні за це особи.

Як вбачається з клопотання та з протоколу загальних зборів Громадської організації «Подільська регіональна організація учасників бойових дій, антитерористичних операцій « Захист» у ньому не вказано, які заходи контролю та виховного впливу планується застосувати до ОСОБА_7 для його виправлення та перевиховання, не зазначені відповідальні особи.

Крім того, ОСОБА_7 не працює і не навчається у даному колективі, а лише є членом зазначеної громадської організації, яка зареєстрована лише 13 січня 2015 року.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що законних підстав для задоволення апеляції ОСОБА_7 про звільнення його на підставі ст. 47 КК України від кримінальної відповідальності та передачі на поруки колективу, не має.

Разом з тим, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначення покарання з таких підстав.

Так, Могилів Подільським міськрайонним судом Вінницької області при призначенні покарання ОСОБА_7 не взято до уваги вимоги ст. 69 1 КК України, а також роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року відповідно до яких, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання , а також при повному визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті ( санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 щиро розкаявся у скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, обтяжуючих обставин не встановлено.

Санкція ч.1 ст. 402 КК України передбачає максимальне покарання позбавлення волі до трьох років, тому розмір покарання ОСОБА_7 виходячи з вимог ст. 69-1 КК України не може перевищувати двох років позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд ,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу із змінами ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Могилів Подільського міськрайонного суду від 26.03.2015 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 -1 КК України у виді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 2( два) роки. Згідно з п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

В решті вирок залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: