У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Пошви Б.М.

розглянувши в судовому засіданні в
м.Києві 14 лютого 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою
потерпілого ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська
від 13 вересня 2007 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

зазначеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимого,
звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України із
закриттям провадження по справі на підставі п.“б” ст.1 Закону України “Про
амністію” від 19 квітня 2007 року.

В апеляційному порядку справа не
переглядалася.

ОСОБА_2 обвинувачувався у
тому, що 27 жовтня 2006 у побутовому приміщенні Локомотивного депо станції
Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці у м.Дніпропетровську під час
сварки з ОСОБА_1 умисно заподіяв йому середньої тяжкості тілесне
ушкодження, яке не є небезпечним для життя, та потягло тривалий розлад
здоров'я.

У
касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду
щодо ОСОБА_2 та направити справу на новий судовий розгляд. Вважає, що дії
останнього кваліфіковані неправильно, у зв'язку з чим він безпідставно звільнений
від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що у її задоволенні слід відмовити з таких підстав.

Доводи потерпілого про
необґрунтованість звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на
підставі акту амністії є безпідставними.

Так, з матеріалів кримінальної справи видно, що ОСОБА_2 обвинувачувався у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за
який законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк
не більше 5 років. На момент набрання чинності Закону “Про амністію” від 19
квітня 2007 року ОСОБА_2 мав дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто якій не виповнилося 18 років.

Як видно з протоколу судового
засідання, під час судового слідства була допитана судово-медичний експерт, яка
повністю підтвердила свій висновок, зокрема, щодо тяжкості тілесних ушкоджень,
виявлених у потерпілого ОСОБА_1, а останній погодився з висновком експерта
(а.с.142-143). Дані, які б свідчили про можливість пред'явлення ОСОБА_2 більш суворого
обвинувачення, у справі відсутні.

Оскільки ОСОБА_2 було заявлене
клопотання про застосування до нього амністії, а кримінальна справа щодо нього ще не була розглянута судом, то
суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість звільнення його від
кримінальної відповідальності на підставі акту амністії.

Істотних порушень кримінально-процесуального законодавства, які б були
безумовною підставою для скасування судового рішення у даній справі не
встановлено.

Таким
чином, при перевірці справи не встановлено передбачених ст.398 КПК України
підстав для призначення даної справи до розгляду касаційним судом з
повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1

С у д д і :

Пивовар
В.Ф. Шевченко Т.В. Пошва Б.М.