Справа № 1-478/11
В И Р О К

іменем України

10.01.2012 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючого судді Сусловця М.Г.

при секретарі Климець В.І.

з участю прокурора Капустіна О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 4-ї категорії, раніше не судимого

за ст.164 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно рішення Новоград-Волинського районного суду та по виконавчому листу № 2-124 від 11.03.2004 року, ОСОБА_1 зобов'язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.02.2004 року та до повноліття дочки ОСОБА_5, тобто до 11.08.2009 року.

ОСОБА_1 навмисно злісно ухиляється від сплати аліментів з 01.09.2006 року по 01.11.2011 року, має заборгованість по аліментам 23596 грн. 63 коп., не працює, на попередження державного виконавця про погашення заборгованості не реагує, матеріальної допомоги на утримання дітей до повноліття дочки не надавав, наразі на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 не надає.

В судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що раніше він перебував у шлюбі із ОСОБА_2 та під час їхнього спільного життя в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5. В подальшому спільне життя у них не склалось і вони розлучились. Згідно рішення суду він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.02.2004 року та до повноліття дочки ОСОБА_5, тобто до 11.08.2009 року. Після цього він аліменти сплачував до 01.09.2006 року, доки працював в ДП "Новоград-Волинський ДЛМГ". Після звільнення аліменти не сплачував, так як ніде не працював. Проживає за рахунок випадкових заробітків. Зароблені гроші витрачає на власні потреби, на сплату аліментів грошей не вистачає. Останній раз сплатив 100 грн. в грудні 2011 року. У скоєному розкаюється.

Крім повного визнання своєї вини, вина підсудного стверджується наступними доказами, дослідженими судом за спрощеним порядком.

Показами потерпілої ОСОБА_2, яка пояснила, що в 2003 році вона одружилася з ОСОБА_1, з яким до одруження проживала 4 роки в цивільному шлюбі. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей. Але спільне життя не склалося і в 2004 році вони розлучилися та вона подала його на аліменти. За рішенням суду ОСОБА_1 зобов"язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.02.2004 року та до повноліття дочки ОСОБА_5. Але починаючи з вересня місяця 2006 року ОСОБА_1 аліменти не сплачує. Останній раз сплатив 100 грн. в грудні місяця 2011 року. Просить суд підсудного суворо не карати та не позбавляти волі.

З подання державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції від 28.11.2011 року видно, що ОСОБА_1 зобов'язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.02.2004 року та до повноліття дочки ОСОБА_5, тобто до 11.08.2009 року. Загальна заборгованість в період з 01.09.2006 року по 01.11.2011 року становить 23596 грн. 63 коп. (а.с. 2)

Виконавчим листом № 2-124 від 11.03.2004 року з якого видно, що Новоград-Волинський районний суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.02.2004 року та до повноліття дочки ОСОБА_5, тобто до 11.08.2009 року. ( а.с.8,9)

Попередженнями в кількості трьох штук, з яких видно, що у разі непогашення заборгованості по аліментам відносно ОСОБА_1 може бути порушена кримінальна справа за ч.1 ст. 164 КК України. (а.с. 15, 16, 17)

Актом про неможливість стягнення від 29.11.2011 року, з якого видно, що майна, на яке можна звернути стягнення по місцю проживання ОСОБА_1 не виявлено. (а.с. 18).

Довідкою, виданою міським центром зайнятості, про те, що ОСОБА_1 в міському центрі зайнятості з 01.09.2006 року по 01.11.2011 року як безробітній зареєстрований не був і не одержував допомоги по безробіттю (а.с. 36)

Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину підсудного у предявленому йому обвинуваченні доведеною і кваліфікує його дії за ст. 164 ч. 1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обставиною, що помякшує покарання підсудного є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що вчинений злочин є невеликої тяжкості, тяжких наслідків від якого не наступило, особу винного, який характеризується по місцю проживання позитивно, думку потерпілої, яка не бажає суворого покарання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, відношення підсудного до вчиненого, раніше не судимий і призначає покарання у вигляді обмеження волі.

Враховуючи те, що підсудний щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні одну неповнолітню дитину, думку потерпілої, яка не бажає суворого покарання, до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд звільняє його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Керуючись ст.ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України і обрати йому покарання за цим законом один рік обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Згідно ст. 76 п. 2, 3 КК України покласти на засудженого обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний підписка про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення

Головуючий