УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО

СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року м.
Ужгород

Апеляційний
суд Закарпатської області в складі:

головуючого
- Крегула М.М.,

суддів -
Вотьканича Ф.А. і Стана І.в.,

за
участю прокурора - кураха Ю.М.,

адвокатів
- ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3

засуджених
- ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляціями прокурора Міжгірського району, засудженого ОСОБА_4., адвоката
ОСОБА_1. в інтересах засудженого ОСОБА_4.,
потерпілої ОСОБА_7. на вирок Міжгірського районного суду від 29 вересня
2006 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, громадянин
України, українець, не судимий, -

засуджений
за ч.2 ст.121 кк України на 7 (сім) років позбавлення волі; за ч.4 ст.296 КК
України на 3 (три) роки позбавлення волі.

на підставі ст.70 KK України
шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбування
ОСОБА_4. призначено
8 (вісім) років позбавлення волі.

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець та мешканець АДРЕСА_2,
громадянин України, українець, не судимий, -

засуджений за ч.ч.2,3,4 ст.27 - ч.4 ст.296 КК України з
застосуванням ст.69 КК України на 4 (чотири) роки обмеження волі. ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець та мешканець АДРЕСА_3,
громадянин України засуджений за ч.2
ст.296 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК
України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням
з встановленням іспитового строку 2 роки.

Справа:
№ 11-199/07

головуючий
у першій інстанції: Гайдур А.Ю.

доповідач: вотьканич Ф.А.

номер рядка статистичного звіту: 12

2

На підставі ст.76 КК
України на ОСОБА_6. покладено
обов'язки: не виїжджати
за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_8ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець та мешканець АДРЕСА_4,
громадянин України, українець, не судимий, -

засуджений
за ч.2 ст.296 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8. звільнено від
відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового
строку 1 рік.

на підставі ст.76 КК України на ОСОБА_8. покладено
обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжні заходи відносно засуджених: ОСОБА_4. - взяття
під варту, ОСОБА_5., ОСОБА_6 - підписка про невиїзд до вступу вироку в законну
силу залишено попередні. запобіжний захід ОСОБА_8. постановлено змінити з
взяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти в залі
суду.

Позов прокурора і інтересах відділу охорони здоров'я
міжгірської РДА задоволено. Постановлено стягнути з засуджених ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6 та ОСОБА_8. солідарно на користь відділу охорони здоров'я
міжгірської РДА 792 грн. 56 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9.

Речові докази по справі: гумовий шланг з металевим
наконечником та рукавицю постановлено знищити; куртку та кросівки повернуто за
належністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_4. постановлено
обчислювати з 22 жовтня 2005 року - з моменту його затримання.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 21 жовтня 2005
року приблизно о 24 ОСОБА_5., ОСОБА_8.,
ОСОБА_4., ОСОБА_6,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою групою осіб,
умисно, безпричинно з хуліганських спонукань, попередньо взявши з собою гумовий
шланг із металевим наконечником, виготовлений ОСОБА_6, який був спеціально
пристосований і заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, який
ОСОБА_4, до цього возив з собою в автомобілі марки „Фольксваген-Гольф", грубо порушуючи
громадський порядок та виявляючи явну неповагу до суспільства неподалік від
будівлі Синевирського лісництва НПП „Синевир" в с. Синевир міжгірського
району, пристали до ОСОБА_9. та ОСОБА_7., які в той час йшли по вулиці і, діючи
з особливою зухвалістю, почали їх бити, а саме: ОСОБА_5., ОСОБА_8. та ОСОБА_6
почали наносити удари руками та ногами ОСОБА_9., причинивши, йому таким чином
легкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_4 в той час наніс один удар гумовим шлангом з
металевим наконечником по голові ОСОБА_7., в результаті чого заподіяв
останньому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент його,
спричинення, що призвели до смерті потерпілого.

В апеляціях:

прокурор ставить питання
про скасування вироку суду та направлення справи на новий судовий розгляд,
посилаючись на істотні порушення судом при розгляді справи норм кримінального
та кримінально-процесуального закону.

Засуджений ОСОБА_4.
порушує питання про скасування вироку та закриття відносно нього
кримінальної справи за відсутністю в його діях складу злочину.

Апеляцію ОСОБА_4.
мотивує тим, що злочини, за які його засуджено, не вчиняв. Вину в
інкримінованому йому злочинах на досудовому слідстві визнав під впливом
фізичного та психологічного тиску з боку працівників міліції, які застосовували
щодо нього незаконні методи слідства. Також вказує на те, що висновки суду щодо
доведеності його вини у вчиненні злочинів, за які його засуджено, не
відповідають фактичним обставинам справи, суд при розгляді справи допустив
однобічність не неповноту судового слідства, не допитав свідка ОСОБА_10.,
показання якого, на його думку, мають істотне значення для правильного
вирішення справи, не було викликано та допитано в судовому засіданні
працівників міліції, які змушували його давати визнавальні показання під час
досудового слідства. Крім того, зазначає, що в протоколі судового засідання
дата проголошення вироку вказана З жовтня 2006 року, а фактично сам вирок
датований 29 вересня 2006 року, що ставить під сумнів його законність та
обґрунтованість.

в апеляції адвоката ОСОБА_1. в інтересах засудженого
ОСОБА_4. ставиться
питання про скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд.

Апеляцію адвокат ОСОБА_1. мотивує тим, що судом при
розгляді справи допущена однобічність та неповноту судового слідства, невірне
застосування судом кримінального закону щодо кваліфікації дій засудженого
ОСОБА_4. за ч.4
ст.296 кк України, а також істотних порушень кримінально-процесуального закону.

В апеляції потерпілої ОСОБА_7. порушується питання про
скасування вироку в частині призначення засудженим ОСОБА_4., ОСОБА_5. та
ОСОБА_6. покарання.

посилається на те, що призначене за вироком покарання не
відповідає ступеню тяжкості вчинених ними злочинів та особам засуджених.

Заслухавши доповідь судді, промови прокурора, потерпілої
ОСОБА_7., засудженого ОСОБА_4.
та його захисника - адвоката ОСОБА_1., які підтримали свої апеляції, думку
засуджених ОСОБА_5, та ОСОБА_6 про залишення вироку щодо них без зміни,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів
приходить до переконання, що апеляції потерпілої ОСОБА_7., засудженого ОСОБА_4. та захисника
ОСОБА_1. підлягають до часткового задоволення, а апеляція прокурора - до
задоволення в повному обсязі.

Вирок підлягає скасуванню через неправильне
застосування судом кримінального закону,
істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону та невідповідність
призначеного ОСОБА_4. покарання
ступені тяжкості вчиненого ним злочину.

відповідно ст.275 КПК України суд розглядає справу
відносно підсудних в межах пред'явленого їм обвинувачення.

В порушення вищевказаних вимог закону, суд кваліфікував дії . ОСОБА_5, за
ч.2,3,4 ст.27, ч.4 ст.296 КК України як організатора, підбурювача та пособника в грубому
порушенні громадського порядку,

вчиненого групою осіб із застосуванням заздалегідь
приготованого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, чим вийшов за межі
пред'явленого ОСОБА_5. обвинувачення.

Судом допущено істотні суперечності, зокрема з протоколу
судового засідання вбачається, що суд видалився в нарадчу кімнату 29 вересня
2006 року, а вирок оголошено 3 жовтня 2006 року, однак сам вирок датований 29
вересня 2006 року. Вказані суперечності позбавляють судову колегію зробити
висновок, коли саме було оголошене вказане судове рішення.

Згідно з вимогами ст.370 КПК порушення судом таємниці
нарадчої кімнати є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону
і безумовною підставою для скасування вироку суду.

таким чином, при розгляді даної' справи судом першої
інстанції допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які
виключали можливість постановления
вироку, а тому справа підлягає поверненню на новий судовий розгляд в суд
першої інстанції.

Судова колегія також вважає, що апеляція потерпілого
ОСОБА_7. підлягає задоволенню частково, з наступних мотивів.

Обгрунтованими є посилання потерпілої ОСОБА_7. на
м'якість покарань, призначених засудженим ОСОБА_5. та ОСОБА_4.

При новому розгляді справи суду слід у повному обсязі
дослідити наявні у справі докази, на які посилаються органи досудового
слідства, дати їм належну оцінку, а також іншим доводам, викладеним у апеляціях
засудженого ОСОБА_4. та його
захисника - адвоката ОСОБА_1. і в залежності від встановленого, вирішити
питання про доведеність чи недоведеність вини ОСОБА_4., ОСОБА_8.,
ОСОБА_5, та ОСОБА_6 за пред'явленим їм обвинуваченням.

У разі, якщо ОСОБА_4.
і ОСОБА_5, буде визнано винними у вчиненні злочину, які їм інкримінуються,
покарання останнім повинно бути призначено у відповідності зі ст.65 КК України,
оскільки призначені покарання за цим вироком є зам'якими.

керуючись
ст.ст.365, 366 кпк України, апеляційний суд, -

ухвалив :

Апеляцію прокурора Міжгірського району задовольнити
повністю. Апеляції потерпілої ОСОБА_7., засудженого ОСОБА_4. та його захисника
- адвоката ОСОБА_1. задовольнити частково.

Вирок міжгірського районного суду від 29 вересня 2006 року щодо ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_5та ОСОБА_6- скасувати, а справу повернути на новий судовий
розгляд до того ж суду в іншому складі.