11-кп/775/191/2015(м)
264/375/15-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Донецької області апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та прокурора на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 16 березня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не судимого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна, на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку, ОСОБА_7 27.12.2014 року приблизно о 17:00, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою нападу та заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись у приміщенні аптечного пункту №1 ТОВ "Мрія-Фарм, розташованого в будинку №2 по вул. Бодрова в Іллічівськом районі м. Маріуполя, де з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_7 дістав з лівої внутрішньої кишені одягненої на ньому куртки наявний у нього пістолет, який направив на в сторону потерпілого працівника ТОВ "Мрія-Фарм" ОСОБА_8 , який останній сприймав як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, тим самим подавивши його волю до пору, заволодів майном ТОВ "Мрія-Фарм", а саме грошима в сумі 2496, 84 грн. та ліки на суму 111, 49 грн., після чого, утримуючи при собі викрадене майно з місця скоєного злочину втік, чим спричинив ТОВ "Мрія-Фарм" матеріальний збиток на суму 2608, 33 грн.

Він же, 30 грудня 2014 року, приблизно о 15:30, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою нападу та заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись в приміщенні відділення поштового зв`язку №4, розташованого в будинку №50 по пр. Ілліча в Іллічівському районі м. Маріуполя, де з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_7 дістав з правої зовнішньої кишені одягненої на ньому куртки наявний у нього пістолет, який направив в сторону потерпілої, працівника відділення поштового зв`язку №4 ОСОБА_9 , який остання сприймала як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, тим самим подавивши її волю до опору, та потребував передати гроші, після відмови ОСОБА_9 з місця вчинення злочину втік.

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , прокурора.

Захисник ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просив вищезазначений вирок змінити, перекваліфікувати діяння обвинуваченого з ч. 2 ст. 187 КК України на ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказав, що потерпіла ОСОБА_9 не сприймала зброю в руках обвинуваченого, як загрозу її життю і здоров`ю. Вважає, що суд невірно кваліфікував дії обвинуваченого за цим епізодом.

Прокурор в апеляційній скарзі, посилаючись на істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, просив вищезазначений вироку скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції у новому складі суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав, що суд, визначивши обсяг досліджування доказів, порушив його, не дослідивши судово-балістичну експертизу.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора та захисника, які підтримали свої апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд, в порушення вимог ч.3 ст. 349 КПК України, в достатній мірі не з`ясував чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин.

Як вбачається з журналів судових засідань та технічних записів судових засідань, обвинувачений зазначив, що визнав обвинувачення, втім суд не пересвідчився, яке саме обвинувачення він визнає, чи правильно зрозумів його зміст, а саме: чи визнає він, що його дії підлягають кваліфікації як розбій. Окрім цього, підчас судових дебатів захисник поставив питання про необхідність зміни кваліфікації дій обвинуваченого за епізодом 30 грудня 2014 року.

Суд першої інстанції з`ясувавши, що фактично зазначені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого по епізоду від 30 грудня 2014 року стороною захисту оспорюються, повинен був керуватися положеннями ч. 2 ст. 349 КПК України і змінити обсяг доказів, які будуть досліджуватися, дослідити їх повністю та дати належну оцінку позиції захисту у мотивувальній частині вироку в разі не погодження із нею.

Таким чином, судом припущено грубе порушення процесуального закону та права обвинуваченого на захист, оскільки доводи сторони захисту не були розглянуті судом, а судовій розгляд не був повний. У зв`язку із чим оскаржений вирок підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, суд першої інстанції не дав будь-якої оцінки тому факту, що потерпіла ОСОБА_9 в суді зазначила, що не сприймала дії обвинуваченого, як загрозу своєму життю чи здоров`ю.

Слушними є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в суді першої інстанції не досліджено судово-балістичну експертизу, хоча суд і послався на ці висновки у мотивувальній частині вироку.

Визначаючи обсяг дослідження доказів, суд першої інстанції вирішив дослідити судово-балістичну експертизу, посилався при ухваленні вироку на її зміст. При цьому, згідно технічних записів судових засідань, що наявні у матеріалах кримінального провадження, у судовому засіданні зазначена експертиза не була досліджена.

Вимоги захисника про скасування вироку суду 1-ї інстанції та постановлення апеляційним судом нового вироку не ґрунтуються на законі, оскільки ст.420 КПК України передбачено виключний перелік підстав винесення апеляційним судом нового вироку, і вони пов`язані із погіршенням становища обвинуваченого, про що питання в апеляції захисника не ставиться.

В силу положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Тому доводи апеляційної скарги захисника щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України не можуть біти розглянуті апеляційним судом у даному судовому засіданні.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить врахувати викладене, перевірити всі доводи апеляційних скарг та розглянути кримінальне провадження з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 16 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд в тому же суді першої інстанції в іншому складі суду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишите у виді тримання під вартою у Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3