Провадження № 11-кп/792/441/15 Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 680/418/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000005 за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на вирок Новоушицького районного суду від 20 травня 2015 року, -

В с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жабинці Новоушицького району, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, з середньою освітою, раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном на 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_8 зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній особисте зобов`язання, виконання обов`язків продовжено не більше як на 2 місяці.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 30000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 368 грн. 28 коп. судових витрат.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду 6 січня 2015 року близько 00 годин 20 хвилин ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21074», держномер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Пушкіна смт. Нова Ушиця в напрямку АЗС «Лан», проявив необачність та неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, стану дорожнього покриття, не прийняв заходів до гальмування керованого ним автомобіля з моменту виникнення перешкоди для його руху, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , що йшов у попутному напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелому скроневої кістки з права з переходом лінії перелому на кістки основи черепа, забою головного мозку середнього ступеня, субдуральної гематоми в проекції правої півкулі, гемоліквореї з правого вуха, гематоми в потилично- скроневій ділянці з права, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя.
Таким чином ОСОБА_8 порушив вимоги п.п.1.5 (ч.1), 2.3 (б), п.2.9 (а), п.11.1, п.12.1, п.12.2, п.12.3, п.12.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких:
- п.1.5. (ч.1) - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п.2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу;
- п.2.9. - водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
- п. 11.1 - кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визнається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними;
- п.12.1. - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п.12.2. - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;
- п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
- п.12.4. - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Вище вказані порушення правил безпеки дорожнього руху водія ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , просить вирок місцевого суду в частині призначення ОСОБА_8 покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки.

В решті вирок суду прокурор просить залишити без змін. Стверджує, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 75 КК України, положення якої можуть бути застосовані лише до вичерпного переліку покарань та в жодному разі не можуть бути застосовані до призначеного в даному випадку додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, звільнив обвинуваченого від відбування як основного, так і додаткового покарання, що призвело до ухвалення незаконного вироку.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, за яке його засуджено, ґрунтуються на зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказах.

Як встановлено в процесі апеляційного розгляду 6 січня 2015 року близько 00 год. 20 хв. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21074», держномер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Пушкіна смт. Нова Ушиця в напрямку АЗС «Лан», проявив необачність та неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, стану дорожнього покриття, не прийняв заходів до гальмування керованого ним автомобіля з моменту виникнення перешкоди для його руху, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , що йшов у попутному напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелому скроневої кістки з права з переходом лінії перелому на кістки основи черепа, забою головного мозку середнього ступеня, субдуральної гематоми в проекції правої півкулі, гемоліквореї з правого вуха, гематоми в потилично- скроневій ділянці з права, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя.
Таким чином ОСОБА_8 порушив вимоги п.п.1.5 (ч.1), 2.3 (б), п.2.9 (а), п.11.1, п.12.1, п.12.2, п.12.3, п.12.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких:
- п.1.5. (ч.1) - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п.2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу;
- п.2.9. - водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
- п. 11.1 - кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визнається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними;
- п.12.1. - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п.12.2. - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;
- п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
- п.12.4. - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Вище вказані порушення правил безпеки дорожнього руху водія ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.
Свідок ОСОБА_9 показала, що вона є матір`ю потерпілого і вночі 6 січня 2015 року до неї прийшов працівник ВДАІ та повідомив про ДТП, в якій постраждав її син, в наслідок чого він перебуває у лікарні. Зазначила, що обвинувачений звертався до неї та надавав кошти на лікування сина.
Об`єктивно винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується даними:

-протоколу огляду місця ДТП від 06 січня 2015 року з фототаблицями та схемами до нього, згідно якого на місці пригоди було виявлено плями бурого кольору, схожі на кров, а також з місця ДТП були вилучені уламки скла, галош чорного кольору, сани та три металевих плити;
-протоколу огляду автомобіля, яким керував обвинувачений ОСОБА_8 , та на якому виявлено пошкодження, характерні для наїзду на людину;
-висновку судово-медичної експертизи №33 від 12.02.2015 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя;
-висновку судово-токсикологічної експертизи №120 від 10 лютого 2015 року, згідно з яким в крові ОСОБА_8 виявлено наявність алкоголю в кількості 1 проміле;
-висновку судово-імунологічної експертизи № 67 від 17 лютого 2015 року, згідно з яким на марлевому тампоні зі змиву з вітрового скла автомобіля, яким керував ОСОБА_8 , виявлена кров ОСОБА_8 ;
-висновку судової автотехнічної експертизи №84А від 31 березня 2015 року, відповідно до якого водій ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування гальмування;
-протоколу слідчого експерименту від 10 лютого 2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_8 показав, як були розташовані пішоходи та автомобіль під час ДТП.

Всім цим доказам в кримінальному провадженні у їх сукупності суд першої інстанції дав належну правову оцінку, дії ОСОБА_8 кваліфікував вірно за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Покарання обвинуваченому призначене із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, фактичних обставин справи, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також із врахуванням думки потерпілого та його представника про призначення ОСОБА_8 не суворого покарання.

ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання характеризується позитивно, виховує самостійно неповнолітнього сина, щиро розкаявся у вчиненому і активно сприяв розкриттю злочину, частково добровільно відшкодував завдану шкоду, а тому місцевий суд прийшов до вірного висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк в мінімальній межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст.ст. 75, 76 КК України.
Однак, колегія суддів не погоджується з рішенням місцевого суду і вважає, що він необґрунтовано звільнив ОСОБА_8 від відбування додаткового покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за ст. 75 КК України не допускається.
Положення ст. 75 КК України можуть бути застосовані лише до вичерпного переліку покарань та в жодному разі не можуть бути застосовані до призначеного в даному випадку додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, тому колегія суддів вважає, що вирок в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Новоушицького районного суду від 20 травня 2015 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначення йому покарання скасувати.

Ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня його проголошення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .