Справа №1-18/10 06.07.2010 06.07.2010 06.07.2010
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого Хоміка І.М.

суддів Чернявського А.С., Фаріонової О.М.

за участю прокурора Іванова А.О.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

6 липня 2010 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 Миколаївської, раніше не судимий,

- засуджений за ст. 125 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 650 грн.

Постановлено стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 88 грн.09 коп. та моральної шкоди 1000 грн.

Згідно вироку, 24 вересня 2008 року приблизно о 17 годині біля земельної ділянки № 55 по вул. Садова в с. Полігон Жовтневого району Миколаївської області між раніше знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виникла сварка з приводу створення останнім перешкоди на проїзній частині за вказаною адресою.

В процесі сварки ОСОБА_3 навмисно вдарив ОСОБА_1 взутою ногою в область сідниці, спричинивши легке тілесне ушкодження у вигляді гематоми лівої сідниці.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 просить вирок суду скасувати та закрити провадження по справі.

Посилається на необгрунтованність скарги приватного обвинувачення у відношенні нього з боку ОСОБА_1, з яким у нього тривалий час неприязні стосунки. Стверджує про те, що не застосовував будь-які насильницькі дії по відношенню до ОСОБА_1, а також про неправдивість показань свідка ОСОБА_4, який при допиті в суді перебував у стані алкогольного спяніння.

Просить провести судове слідство та допитати в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначені у скарзі приватного обвинувачення ОСОБА_1, а також дільничного інспектора Бощака В.П., і витребувати з лікарні відповіді на його заяви стосовно того, чи дійсно перебував на лікуванні ОСОБА_1

Також вважає, що суд при прийнятті рішення не врахував зміст постанови від 25.09.2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи, в якій зазначено, що він не спричиняв тілесних ушкоджень ОСОБА_7

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_3 на підтримку апеляції, пояснення потерпілого ОСОБА_1 та його представника проти апеляції, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, є обґрунтованими та відповідають дослідженим судом доказам. Доводи засудженого ОСОБА_3 про недоведеність його вини позбавлені підстав і спростовуються наступними доказами, дослідженими судом першої інстанції.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що 24 вересня 2008 року в сварці ОСОБА_3 вдарив його взутою ногою в область сідниці.

Як вбачається з матеріалів перевірки заяви ОСОБА_1 від 24.09.2008 року, яка надійшла до Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області, потерпілий звернувся в міліцію безпосередньо в день вчинення щодо нього протиправних дій з боку ОСОБА_1, зазначивши в заяві про заподіяння йому фізичного болю, та пояснивши дільничному інспектору в поясненнях від 24.09.2008 року про те, що ОСОБА_1 вдарив його ногою.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який пояснив, що в його присутності відбувалась сварка між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_1 При цьому, ОСОБА_3 спочатку кидав каміння в потерпілого, після чого ОСОБА_1 впав на землю, а ОСОБА_3 вдарив його ногою в область спини та сідниць (а.с. 81 зв.-82).

Згідно виписки з медичної картки потерпілий знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні з 6 по 29 жовтня 2008 року з приводу посттравматичного нагноєння гематоми лівої сідниці (а.с.14).

Крім того, пояснення потерпілого ОСОБА_1 підтверджуються висновками судово-медичної експертизи, відповідно яким у потерпілого виявлені легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров′я, у вигляді нагноєння гематоми лівої сідниці. Це тілесне ушкодження утворилося внаслідок нанесення одноразового сильного удару взутою ногою в область лівої сідниці. Між гематомою та наслідками у виді нагноєння вбачається не прямий причинний зв'язок. Виникнення гематоми внаслідок падіння потерпілого виключається (а.с. 57-58).

Ці висновки судово-медичної експертизи підтвердив в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 та пояснив, що у ОСОБА_1 мала місце гематома, анатомічна цілісність тканини не була порушена. Між ударом, що отримав потерпілий, та виявленою гематомою в області лівої сідниці є прямий причинний зв'язок. Нагноєння гематоми сталося внаслідок будь-яких зовнішніх факторів або індивідуальних особливостей організму потерпілого. Саме нагноєння викликало короткочасний розлад здоров'я, а гематома відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Зазначені висновки експертизи мотивовані та ґрунтуються на даних медичних документів, а тому немає підстав вважати про їх необґрунтованість та про необхідність витребування інших медичних документів із лікувальних закладів, про що просить апелянт.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 пояснили, що ОСОБА_3 і ОСОБА_1 перебувають в неприязних стосунках та ОСОБА_3 висловлював погрози на адресу потерпілого (а.с. 95-96).

Хоча в судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (а.с. 83-88) пояснили, що ОСОБА_3 не спричиняв ОСОБА_1 тілесні ушкодження, однак показання цих свідків повністю спростовуються вищенаведеними доказами, які спростовують твердження апелянта про непричетність до вчиненого злочину.

Крім того, суд правильно зазначив у вироку, що зокрема показання свідка ОСОБА_11 не враховує, оскільки відповідно довідки за місцем роботи, остання під час зазначених вище подій, які відбувались в с. Полігон, знаходилася на своєму робочому місці в м. Миколаєві (а.с.72).

Не мають підтвердження доводи апелянта стосовно неправдивості показань свідка ОСОБА_4 з наведених в апеляції мотивів. Показання цього свідка узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому суд обґрунтовано поклав їх в основу вироку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 не заявляв клопотань про допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначені у скарзі приватного обвинувачення, а також про допит в якості свідка дільничного інспектора Бощака В.П. З урахуванням цієї обставини, а також того, що для висновків суду достатні докази, досліджені безпосередньо в судовому засіданні, апеляційний суд не вбачає підстав для проведення судового слідства та допиту зазначених осіб в якості свідків.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апелянта стосовно того, що в постанові від 25.09.2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.7) зазначено, що він не спричиняв тілесних ушкоджень ОСОБА_7 Так, як вбачається зі змісту цієї постанови, дільничний інспектор дійшов висновку лише про відсутність підстав вважати, що мало місце порушення громадського порядку, та взагалі не вирішував питання, викладені в заяві ОСОБА_3 про спричинення останньому фізичного болю протиправними діями ОСОБА_1

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку, про що просить апелянт, оскільки вважає правильними висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 в умисному заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень. Дії засудженого вірно кваліфіковані за ст. 125 ч.1 КК України.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2010 року у відношенні ОСОБА_3 залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: