АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Чернівці «12 » червня 2007 р. колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Тарбинського В.Г.

суддів Колотило О.О.,
Станковської Г.А.

за участю
прокурора Слюсарюк Р.Л.

з участю засудженого ОСОБА_1.

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1. на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 29
березня 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,

Уродженець та
мешканець с Керстенці
Хотинського району

Чернівецької
області, українець, громадянин України, з

середньою спеціальною освітою, не одружений, не

працюючий,
раніше судимий вироком Хотинського

районного суду
Чернівецької області від 18.07.2002 року за

ст. 185 ч.3 КК
України на три роки позбавлення волі

із застосуванням
ст. 75 КК України з іспитовим строком

три роки;

вироком
Хотинського районного суду Чернівецької області

від 04.12.2003
року за ст. 185 ч.3 КК України

на три роки два місяці позбавлення волі,

звільнений
29.12.2005 року умовно - достроково

на 10 місяців 17
днів, -

засуджений за
ст. 289 ч.2 КК України на шість років позбавлення волі без конфіскації майна.

- за ст. 185 ч.3 КК України на чотири роки позбавлення
волі;

На
підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, міра покарання ОСОБА_1. призначено шість
років позбавлення волі без конфіскації майна.

Справа
№11-214/2007р. Головуючий
у І інстанції Мартинюк А.О.

Категорія
185 ч.3,289 ч.2 КК України Доповідач Колотило О.О.

На
підставі ст. 71 КК України, до
призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за
вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 4 грудня 2003 року
і остаточна міра покарання ОСОБА_1. призначена шість років шість місяців
позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний
захід засудженому залишено утримання під вартою, строк відбуття покарання обчислюється з 2 листопада 2006 року.

Стягнуто
із ОСОБА_1. за
завдану злочином шкоду на користь потерпілих: ОСОБА_2. 1515 гривень, ОСОБА_3. - 3000 гривень та судові витрати
пов'язані з проведенням трасологічної експертизи в сумі 47 гривень07 коп.,
стаціонарної судово - психіатричної
експертизи в сумі 1709 гривень 09 коп.

Вирішено питання
про речові докази.

Згідно з
вироком, ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що в ніч на 6 травня 2006 року, в селі
Керстенці Хотинського району Чернівецької області проникнув в гараж господарства
потерпілої ОСОБА_3., де повторно, незаконно заволодів належним їй автомобілем
ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1, на якому поїхав на ферму села
Недобоївці Хотинського району, пошкодивши при цьому автомобіль на суму 3000
гривень.

13
травня 2006 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_1. в селі Недобоївці,
Хотинського району, повторно, незаконно заволодів автомобілем "Форд -
Транзит", державний номерний знак 065 - 58, належний потерпілому ОСОБА_4, на якому поїхав в
смт. Новодністровськ, де залишив.

22
жовтня 2006 року ,в період з 7 год.
30 хвилин до 8 год. 30
хвилин в селі Керстенці Хотинського району ОСОБА_1. через вікно проникнув в
будинок потерпілої ОСОБА_2., звідки таємно викрав належні їй гроші в сумі 1515
гривень.

В
апеляції з внесеними у неї змінами засуджений ОСОБА_1. просить вироку суду
скасувати, посилаючись на те, що крадіжку з будинку потерпшої ОСОБА_2. він не
вчиняв, а автомобіль ОСОБА_3. йому дозволив взяти її чоловік

В
запереченнях на апеляцію заступник прокурора Хотинського району Петрович В.В.
та потерпші ОСОБА_2. і ОСОБА_3. просять вирок суду залишити без змін,
посилаючись на те, що вина засудженого у вчиненні поставлених йому у вину
злочинів доведена повністю.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1., який підтримав апеляцію,
міркування прокурора про необхідність виключення з вироку кваліфікуючої ознаки
незаконного заволодіння транспортним засобом, завдання значної матеріальної
шкоди потерпшому, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції,
апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Вина
ОСОБА_1. у незаконному заволодінні автомобілем потерпшого ОСОБА_4. при
обставинах, наведених у вироку, повністю доведена дослідженими судом
доказами і не оспорюється в апеляції.

Також
доведена вина ОСОБА_1. у незаконному заволодінні автомобілем потерпілої
ОСОБА_3. та у вчиненні крадіжки чужого майна у будинку потерпілої ОСОБА_2.

Так, сам засуджений в судовому засіданні (а.с №№ 266- 267)
підтвердив, що в ніч на 6
травня 2006 року
проникнув в гараж потерпілої ОСОБА_3. незаконно,
заволодів належним їй автомобілем, на якому поїхав на ферму в село
Недобоївці Хотинського району, де запиши та повністю визнав свою вину у скоєнні
цього злочину.

Потерпіла
ОСОБА_3. пояснила суду ( а.с № 268), що вранці 6 травня 2006 року виявила в
гаражі відсутність належного їй автомобіля , який пізніше працівники міліції
знайшли пошкодженим в селі Недобоївці. Було пошкоджено балку двигуна, ходову
частину, два бампери, акумуляторну батарею. За ремонт вона уплатила 3000 гривень.

Потерпіла
ОСОБА_5. показала суду, що вранці 22 жовтня 2006 року приблизно о 8 годині 30
хвилин, повернувшись із пасовища виявила, що з шухляди тумбочки викрадено1515
гривень. Злодій проникнув в кімнату через вікно, обстановка була порушена.
Вікно, через яке мало місце проникнення постійно було зачинено. У березні 2006
року до неї дійсно заходив засуджений, однак до вікна не підходив.

Свідок ОСОБА_6.
в судовому засіданні (а.с. №269) дав
аналогічні покази.

З
висновку криміналістичної експертизи ( а.с. №№ 177 -178 ) видно, що відбиток
пальця правої руки ОСОБА_1. виявлено на внутрішній поверхні правої створи
зовнішньої рами вікна будинку ОСОБА_5.

Досліджені
судом докази повністю спростовують доводи апеляції, що засуджений взяв
автомобіль ОСОБА_3. зі згоди її чоловіка та що відбиток пальця руки на вікні
будинку ОСОБА_5. був залишений ним, коли він до них заходив.

Про те,
що ОСОБА_1. не міг залишити відбиток пальця руки на вікні під час перебування
раніше двічі в будинку підтверджується і тим, що слід виявлено на внутрішній
поверхні створки, тоді як
за словами ОСОБА_5. та ОСОБА_6, вікно через яке мало місце проникнення в
кімнату вони ніколи не відкривали в тому числі і в присутності ОСОБА_1.

Колегія
суддів вважає, що факт перебування раніше двічі в будинку потерпілої ОСОБА_5.
засуджений використовує як спосіб пояснення наявність на вікні сліду пальця
його руки з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений
злочин.

Стаціонарна
судово - психіатрична експертиза ОСОБА_1. була проведена у відповідності з
вимогами ст. 76 КПК України, тому суд правильно, керуючись ст. 91 КПК України
судові витрати з її проведення поклав на нього.

Таким
чином, суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1. у
незаконному заволодінні транспортним засобом, повторно, з проникненням у
приміщення та у таємному викраденні чужого майна, повторно, з проникненням у
житло, тому його дії правильно кваліфіковані за ст. ст. 289ч.2, 185 ч.3 КК
України.

Колегія
суддів вважає, що судом помилково дії ОСОБА_1. кваліфіковані за кваліфікуючою
ознакою ст.289 ч.2 КК України завдання потерпілій значної матеріальної шкоди, тому вона підлягає виключенню з
вироку.

Так
згідно з приміткою до ст. 289 КК України матеріальна шкода визнається значною у
разі заподіяння реальних збитків на суму від
ста до двохсот п'ятдесяти

неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Статтею
22.5 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22
травня 2003 року передбачено ,що якщо норми інших законів місять посилання на
неоподаткований мінімум, то для цілей їх застосування використовується сума у
розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства
у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума
неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги,
визначеної підпунктом 6.1.1. пункту 6.1. статті 6 Закону для відповідного року.

У 2006
році податкова соціальна пільга складала 175 гривень, тому завдана матеріальна
шкода могла бути визнана значною від 17500 гривень до 43750 гривень.

Реальна
шкода заподіяна засудженим потерпілій ОСОБА_3. складає 3000 гривень, що менше
цієї суми.

Що
стосується мір покарання, то вона обрана засудженому у відповідності до вимог
ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєних злочинів, даних про
особу винного та обставин справи, що пом'якшують і обтяжують покарання,
зокрема, що він визнав свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ст.289 ч. 2
КК України , раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності,
вчинив кілька тяжких злочинів.

Взявши
до уваги ці обставини, суд призначив ОСОБА_1. покарання за ст. 289 ч.2 КК
України у виді шести років позбавлення волі при санкції цього закону від 5 до 8
років позбавлення волі та при призначенні покарання за сукупністю злочинів
застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, тому
апеляційний суд не знаходить підстав для пом'якшення призначеного йому судом
покарання.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст.365,366,323 КПК України, колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1. залишити без задоволення.

На
підставі ст. 373 п.4 КПК України вирок Хотинського районного суду Чернівецької
області від 29 березня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити, виключити з нього
кваліфікуючу ознаку незаконного заволодіння транспортним засобом завдання
значної матеріальної шкоди.

В решту
частині вирок залишити без змін.