Справа № 159/387/15-к
Провадження № 1-кп/159/48/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 25 лютого 2015 року
Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000384 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою освітою, непрацюючого, неодноразово судимого: 1) 02 липня 2004 року Ковельським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 186 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 2) 16 вересня 2004 року Старовижівським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 70 України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 3) 16 травня 2006 року Ковельським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України на 3 роки позбавлення волі; 4) 19 квітня 2013 року Ковельським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту, 18 жовтня 2013 року звільнений з місць позбавлення волі після відбування покарання,

про обвинувачення у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , маючи не зняту судимість за вчинення корисливих злочинів, 31 липня 2014 року близько 12 години у місті Ковелі на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, повторно відкрито викрав майно ОСОБА_4 на загальну суму 339,60 грн.: ОСОБА_5 схопив потерпілого за ліву руку та завів йому за спину і утримуючи в такому положенні, надав можливість ОСОБА_7 відібрати у потерпілого мобільний телефон марки Київстар Блюм 292, вартістю 314,60 грн., із сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар, вартістю 10 грн., та гроші в сумі 15 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що полягали у відкритому викраденні чужого майна, поєднаними із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, скоїв грабіж, тобто, злочин, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вказаному обвинуваченні не визнав та відмовився давати суду показання.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_4 дав суду показання про те, що 31 липня 2014 року в обідню пору, чекаючи на автостанції в місті Ковелі на автобус для поїздки у село, пішов до кіоску випити пива. Придбав пляшку пива і зайшов у двір будинку №2 на вул. Ветеранів поряд з автостанцією. Коли пив пиво, до нього підійшли двоє незнайомих чоловіків, якими були обвинувачений ОСОБА_5 і ОСОБА_7 . Останній запитав чи має він гроші, на що він відповів, що має 15 грн. та телефон. У цей час ОСОБА_5 схопив його за ліву руку та завів за спину, тому змушений був вийняти з кишені телефон і гроші. Коли показав телефон та гроші, Компанієць забрав їх. Спротиву не чинив, бо мав слабке здоров`я. Після чого вказані особи дозволили йому піти. Він пішов та повідомив черговому вокзалу про вказані обставини, потім поїхав у міліцію. Раніше обвинуваченого не знав. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Показання потерпілого узгоджуються із зафіксованими даними у протоколі про проведення слідчого експерименту (а.п.57-64).

Згідно з висновком експерта від 08 серпня 2014 року №264, залишкова вартість мобільного телефону марки Київстар Блюм 292, ІМЕІ НОМЕР_1 , станом на 31 липня 2014 року складає 314,60 грн. (а.п. 47-52).

Свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю потерпілого, показала суду, що 31 липня 2014 року син, повертаючись з лікування, мав приїхати у село, але ввечері молодший син повідомив, що ОСОБА_9 не повернеться, бо у нього вкрали мобільний телефон. ОСОБА_9 повернувся через день, мобільного телефону із собою не мав. Телефон йому повернув слідчий.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав суду, що 31 липня 2014 року до нього у двір будинку АДРЕСА_2 прийшли ОСОБА_11 і Компанієць. Разом вони пообідали, чи вживала спиртні напої, не пам`ятає. ОСОБА_11 і ОСОБА_12 збирались йти на річку, а він пішов лежати на ганок. На відстані 20 -30 метрів від нього хлопці підійшли до незнайомого чоловіка, як йому здалося, щоб узяти цигарку. Бачив, що хтось із них, хто саме не пам`ятає, узяв незнайомого за руку, ніби обійняв, і незнайомий щось передав ОСОБА_7 , що саме не бачив. Після чого ОСОБА_7 злегка вдарив незнайомого долонею і той пішов від них.

Допитаний судом свідок ОСОБА_7 дав суду показання про те, що 31 липня 2014 року на автостанції в місті Ковелі познайомився із ОСОБА_11 і ОСОБА_13 . Усі разом біля будинку ОСОБА_13 випивали. Потім він із ОСОБА_11 вирішили піти на річку. Коли йшли, ОСОБА_11 підійшов до незнайомого чоловіка. Вважав, що вони знайомі між собою, тому попросив у того чоловіка телефон, щоб зателефонувати дружині. Потерпілий дав телефон і він відійшов у сторону зателефонувати. Коли повернувся щоб віддати телефон, того чоловіка вже не було. Телефон дав ОСОБА_11 . Той не мав кишень і попросив його покласти телефон в свою кишеню. Біля річки ОСОБА_11 залишив його і більше вони не бачились.

Як убачається з вироку Ковельського міськрайонного суду від 28 листопада 2014 року ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за вчинення 31 липня 2014 року грабежу щодо ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження у зв`язку з її розшуком. Згідно з постановою прокурора від 24 жовтня 2014 року, матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження відносно ОСОБА_5 у зв`язку з його ухиленням від органу досудового розслідування (а.п.90-91).

ОСОБА_7 31 липня 2014 року при затриманні працівниками міліції видав мобільний телефон марки Київстар Блюм 292, ІМЕІ НОМЕР_1 (а.п. 39).

Згідно з актом наркологічної експертизи від 17 грудня 2014 року № 472 обвинувачений ОСОБА_5 страждає хронічним алкоголізмом, потребує примусового протиалкогольного лікування. На час скоєння інкримінованих дій ознак патологічного алкогольного сп`яніння не виявляв. Наркоманією не страждає (а.п. 97).

Показання свідка ОСОБА_7 про те, що потерпілий добровільно надав телефон для здійснення дзвінка, суд відкидає. Оскільки, потерпілий вказав, що ці особи пограбували його, і що він не був знайомим ні з обвинуваченим ОСОБА_5 , ні із свідком ОСОБА_7 . Крім того, з показань свідка ОСОБА_10 слідує, що ОСОБА_12 і ОСОБА_11 разом підходили до потерпілого, той щось передав Компанійцю, останній злегка вдарив потерпілого долонею і той пішов від них.

Наявність попередньої змови між обвинуваченим та ОСОБА_7 підтверджується спрямованістю спільного умислу на заволодіння майном потерпілого, їх узгодженими діями, що полягали у безпідставному з`ясуванні в потерпілого про наявність при собі коштів та майна, позбавленні його можливості залишити їх оточення.

Та обставина, що обвинувачений ОСОБА_5 схопив потерпілого за ліву руку, яку завів йому за спину і утримував в такому положенні доки той не віддав телефон і гроші ОСОБА_7 , свідчить про наявність кваліфікуючої ознаки грабежу застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення крадіжок, востаннє 19 квітня 2013 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України, судимість не погашена, що підтверджує кваліфікацію його дій за ознакою повторності.

Таким чином, наведені докази у сукупності доводять винуватість ОСОБА_5 у відкритому викраденні за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 майна, належного потерпілому ОСОБА_4 , та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, у встановлених місці, часі й на зазначену суму.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид і розмір покарання, суд згідно з вимогами ст. ст. 50, 65 КК України враховує те, що вчинений ним злочин належить до категорії тяжких злочинів, сам обвинувачений неодноразово засуджувався за вчинення аналогічних злочинів, відбувши у місцях позбавлення волі покарання за вчинення корисливих злочинів, через короткий проміжок часу вчинив новий злочин, за яким обвинувачується у цій справі. Така поведінка винного свідчить про схильність до вчинення корисливих злочинів, небажання ставати на шлях виправлення.

Враховує суд і те, що обвинувачений молодого віку, позитивно характеризується за місцем відбування попереднього покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, не встановлено.

Стороною обвинувачення запропоновано віднести до обставин, що обтяжують покарання винного, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, проте належних доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано, що відповідно виключає її врахування.

Виходячи з наведеного, виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, можливе лише при призначенні йому покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкції закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов та судові витрати не заявлено.

Питання про речові докази вирішено вироком Ковельського міськрайонного суду від 28 листопада 2014 року (а.п.91).

Оскільки обвинуваченому призначається покарання у виді реального позбавлення волі, тому до вступу вироку у законну силу запобіжний захід слід залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання обвинуваченого - з 01 грудня 2014 року.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання рахувати з 01 грудня 2014 року.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк, з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1