Справа № 0427/7104/2012
№ 1/0427/796/2012
В И Р О К

іменем України

23.10.2012 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючої
Крохмалюк І.П.

секретаря
Лавроненко М.В.

з участю прокурора
Заніна П.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську в залі
Новомосковського міськрайонного суду
кримінальну справу за звинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Новомосковська Дніпропетровської
області, українця, громадянина України,
з середньою освітою, не одруженого, не
військовозобов'язаного, не працюючого,
раніше не судимого, що мешкає за
адресою АДРЕСА_1,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.
15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.
Новомосковська Дніпропетровської
області, українця, громадянина України,
з середньою освітою, не одруженого, не
військовозобов'язаного, не працюючого,
раніше судимого:

- 10.09.2012 року Новомосковським
міскрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК
України до 2 років позбавлення волі із
застосуванням ст.. 75 КК України з
випробуванням на строк 2 роки.

, що мешкає за адресою АДРЕСА_2,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст.
15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2012 року біля 02.30 годин ОСОБА_1
вступив в злочинну змову з ОСОБА_2,
направлену на таємне викрадення чужого
майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийшли до території
ВАТ «Інтерпайп Новомосковський
трубний завод», що охороняється,
розташовану по вул.. Сучкова, 115 м.
Новомосковська Дніпропетровської
області. Потім ОСОБА_1 та ОСОБА_2, через
цегловий паркан проникли на територію,
де приблизно в 20 метрах від паркана,
знайшли залізничний рельс, що лежав на
землі, розміром 293 см., вагою 126 кг.,
вартістю 2.01 грн. за 1 кг., загальною
вартістю 253 грн. 26 коп., після чого, діючи
умисно, з корисливих мотивів, тайно
вкрали зазначений рельс та понесли
його до паркану.

Однак реалізувати свій злочинний
умисел ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не змогли,
оскільки при спробі скоєння вказаної
крадіжки, вони були затримані
охоронцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в зв'язку з
чим не виконали всіх дій, які вважали
необхідними для доведення злочину до
кінця, по причинам незалежних від їх
волі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1
вину у скоєнні злочину визнав повністю
та від надання показань в силу ст.. 63
Конституції відмовився, при цьому не
заперечував обставини, викладені в
обвинувальному висновку, в скоєному
розкаявся.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2
вину у скоєнні злочинів визнав
повністю та від надання показань в силу
ст.. 63 Конституції відмовився, при цьому
не заперечував обставини, викладені в
обвинувальному висновку, в скоєному
розкаявся.

Крім повного визнання вини ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, їх вина знайшла своє
підтвердження дослідженими в судовому
засіданні доказами:

- протоколом огляду від 04.08.2012 року
території ВАТ НМТЗ на посту 25, де
знаходиться залізничний рельс

(а.с. 9);

- речовими доказами по справі у вигляді
ломика, шматка металевого профілю,
ключа, переданих в камеру схову речових
доказів Новомосковського МВ УМВС та
залізничного рельса, переданого на
зберігання ОСОБА_5

(а.с. 11).

Оцінивши зібрані по справі докази, суд
прийшов до висновків, що вина
підсудного ОСОБА_1 знайшла своє повне
підтвердження в судовому засіданні,
його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3
ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як
незакінчений замах на тайне викрадення
чужого майна (крадіжка), скоєний за
попередньої змовою групою осіб, однак
не доведене до кінця по причинах, що не
залежать від їх волі, оскільки не
вчинили усіх дій, які вважали
необхідними для доведення злочину до
кінця.

Вирішуючи питання про призначення
покарання ОСОБА_1, суд враховує, що він
раніше не судимий, за місцем мешкання
характеризується задовільно, вину
визнав повністю.

Обставиною, яка пом'якшує покарання,
суд вважає розкаяння в скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання, суд
не встановив.

Враховуючи ступінь суспільної
небезпеки скоєного злочину, особу
підсудного, підстави, які пом'якшують
та обтяжують покарання, суд вважає, що
виправлення підсудного ОСОБА_1 можливо
без ізоляції його від суспільства, а
тому йому необхідно призначити
покарання у вигляді обмеження волі з
застосуванням ст.. 75 КК України з
випробуванням.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд
прийшов до висновків, що вина
підсудного ОСОБА_2 знайшла своє повне
підтвердження в судовому засіданні,
його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3
ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як
незакінчений замах на тайне викрадення
чужого майна (крадіжка), скоєний за
попередньої змовою групою осіб, однак
не доведене до кінця по причинах, що не
залежать від їх волі, оскільки не
вчинили усіх дій, які вважали
необхідними для доведення злочину до
кінця.

Вирішуючи питання про призначення
покарання ОСОБА_2, суд враховує, що він
раніше судимий, за місцем мешкання
характеризується незадовільно, однак
вину визнав повністю.

Обставиною, яка пом'якшує покарання,
суд вважає розкаяння в скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання, суд
не встановив.

Враховуючи ступінь суспільної
небезпеки скоєного злочину, особу
підсудного, підстави, які пом'якшують
та обтяжують покарання, суд вважає, що
виправлення підсудного ОСОБА_2 можливо
без ізоляції його від суспільства, а
тому йому необхідно призначити
покарання у вигляді позбавлення волі з
застосуванням ст.. 75 КК України з
випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись
ст.. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст.
185 КК України та призначити йому
покарання у вигляді 2 років обмеження
волі.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_1 від відбування
покарання у вигляді обмеження волі з
випробуванням на строк 1 рік.

На підставі ст.. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_1 не
змінювати місце мешкання та роботи без
дозволу органів
кримінально-виконавчої системи, а
також періодично з'являтися на
реєстрацію в органи виконання
покарання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 у
вигляді підписки про невиїзд - залишити
без змін до набрання вироком чинності.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст.
185 КК України та призначити йому
покарання у вигляді 2 років позбавлення
волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом
часткового складання частково
невідбутої частини покарання,
призначеного вироком Новомосковського
міськрайонного суду від 10.09.2012 року
визначити остаточне покарання у
вигляді 3 років позбавлення волі

На підставі ст.. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_2 від відбування
покарання у вигляді позбавлення волі з
випробуванням на строк 3 роки.

На підставі ст.. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_2 не
змінювати місце мешкання та роботи без
дозволу органів
кримінально-виконавчої системи, а
також періодично з'являтися на
реєстрацію в органи виконання
покарання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 у
вигляді підписки про невиїзд - залишити
без змін до набрання вироком чинності.

Речові докази по справі у вигляді
ломика, шматка металевого профілю,
ключа, переданих в камеру схову речових
доказів Новомосковського МВ УМВС -
знищіти, залізничного рельса,
переданий на зберігання ОСОБА_5 -
залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Новомосковський
міськрайонний суд на протязі 15 діб з
моменту його проголошення.

Суддя
І.П. Крохмалюк