Справа № 192/789/15-к
Провадження № 1-кп/192/107/15
В И Р О К
Іменем України
"09" червня 2015 р. смт Солоне
Солонянський районний суд Дніпропетровської у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000331 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2015 року відносно

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Тритузне Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , що не працює, має середню освіту, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 15 березня 2015 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, керуючись умислом направленим на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, шляхом вільного доступу через незакриту хвіртку, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , де металевим прутом, який приніс з собою, з метою проникнення до приміщення гаражу пошкодив замок дверей гаража, проник в гараж, який розташований на території даного домоволодіння, де таємно викрав алюмінієву головку до двигуна автомобіля марки «ГАЗ-21», вартістю 1078 гривень, два набори автомобільних ключів (з головками), вартістю 48 гривень за один набір на загальну суму 96 гривень, металеву трубу, довжиною 2,7 м, діаметром 5 см вартістю 351 грн., металеву проволоку довжиною 2,25 м, вартістю 38 грн. 75 коп., які належать ОСОБА_4 , після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1563 грн. 75 коп.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Пояснив, що десь за тиждень до 15 березня 2015 року в нього виник умисел на крадіжку майна потерпілого, який є дядьком його дружини. 15 березня 2015 року в 22 год. 00 хв., він прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 де підійшов до гаражу і за допомогою принесеного з собою металевого прута відчинив замок та проник до гаражу. Там він викрав головку для двигуна автомобіля, набір ключів, металеву трубу та металеву проволоку, все це поклав у мішок і приніс до себе до дому. Головку для двигуна автомобіля він здав до пункту прийому металобрухту за 50 грн., а набір ключів до магазину за 20 грн. інше майно зберігав у себе вдома, а потім добровільно видав працівникам міліції.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що точну дату та час він не пам`ятає, але восени він прийшов до гаражу і побачив, що в нього викрадене майно, при цьому викрали не тільки головку для двигуна автомобіля, набір ключів, трубу та проволоку, а набагато більше, але чому він не зазначив про це працівникам міліції в своїй письмовій заяві, він не знає, обвинувачений йому нічого не повертав і ніяку шкоду не відшкодував.

Оскільки обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд, вислухавши думку сторін судового провадження, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину обвинуваченим та інших доказів по справі, окрім відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині в межах пред`явленого обвинувачення.

Суд не приймає доводи потерпілого про викрадення в нього, ще і іншого майна обвинуваченим, яке не зазначене в обвинувальному акті, з тих підстав, що згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Майно, яке зазначене в обвинувальному акті і яке викрав обвинувачений у потерпілого збігається з переліком майна, яке вказав сам потерпілий в своїй заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 18 травня 2015 року.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади у зв`язку з вживанням декількох психоактивних речовин. На обліку у лікаря психіатра не перебуває. Частково повернув викрадене потерпілому.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, своїми показаннями сприяв встановленню істини у справі, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання пов`язане з позбавленням волі на строк у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, звільнивши його від відбуття призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України, оскільки, враховуючи особу обвинуваченого та визнання ним вини, є підстави вважати про його виправлення без відбування покарання.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 у період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та роботи кримінально-виконавчу інспекцію, куди періодично з`являтися для реєстрації.

Строк покарання рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1