Справа № 190/800/15-к
Провадження №1-в/190/111/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконферензв`язку клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше судимого: 1) 25.05.1999 р. Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг за ст. 229-1 ч. 1, 44 КК України (1960 р.) до 2 років позбавлення волі, 16.05.2000 р. звільнений умовно-достроково постановою Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 15.05.2000 р. на невідбутий строк 10 місяців 5 діб, 2) 02.12.2002 р. тим же судом за ст. 15 ч. 3, 188 ч. 1, 15 ч. 2, 1888, 69, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 04.06.2005 р. звільнений умовно-достроково постановою П`ятихатського районного суду від 27.05.2005 р. на невідбутий строк 1 рік 5 діб, 3) 28.04.2006 р. Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 26.02.2009 р. умовно-достроково постановою Солонянського районного суду від 18.02.2009 р. на невідбутий строк 2 місяці 6 діб, 4) 18.10.2010 р. Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, 5) 10.03.2011 р. Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 263 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 11.02.2013 р. постановою Софіївського районного суду від 11.02.2013 р. умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 29 днів, 6) 28.01.2014 р. Тернівським районним судом м. Криви й Ріг за ст. 186 ч. 2, 69, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:
25.05.2015 р. ОСОБА_5 звернувся до П`ятихатського районного суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке підтримав у судовому засіданні, обґрунтовуючи його тим, що він відбуває покарання в П`ятихатській ВК-122. За час відбування покарання не має стягнень і заохочень, але вважає, що заохочення не є вирішальним для застосування ст. 81 КК України, адже за час відбування покарання він характеризується позитивно, працює в бібліотеці установи, де не отримує винагороду, порушень режиму утримання не допускає, належно виконує вказівки адміністрації установи, має на утриманні малолітнього сина.

Представник установи ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що ОСОБА_5 за час відбування покарання в установі характеризується посередньо, не має ані стягнень, ані заохочень, не довів своє виправлення.

Спостережна комісія П`ятихатської районної державної адміністрації про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання представника не направила, а подала клопотання про можливість розгляду справи у його відсутність.

Вислухавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення клопотання, представника установи, пояснення засудженого, вивчивши матеріали особової справи ОСОБА_5 суд дійшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 вироком Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 28 січня 2014 р. засуджений за ст. 186 ч. 2, 69, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. З 03.02.2013 р. ОСОБА_5 перебуває в місцях позбавлення волі, а в П`ятихатській ВК-122 відубває покарання з 24.09.2014 р..

Згідно характеристики засудженого під час відбування покарання в П`ятихатській виправній колонії № 122 ОСОБА_5 характеризується посередньо, 08.10.2014 р. оголошено стягнення у вигляді 7 діб ДІЗО, заохочень не має. До виконання вимог адміністрації установи не завжди ставиться сумлінно через особисту неорганізованість, на заходи виховного впливу реагує посередньо, приймає у них участь. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає (а.с. 110).

З довідки про заохочення і стягнення слідує, що ОСОБА_5 08.10.2014 р. піддавався стягненню у вигляді 7 діб ДІЗО за зберігання мобільного телефону, заохочень не має (а.с. 111).

Згідно витягу з протоколу засідання адміністративної комісії П`ятихатської ВК-122 від 14.05.2015 р. № 9 ОСОБА_5 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання як такому, що не став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Суд вважає, що поведінка засудженого свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, оскільки застосовувалися стягнення, а заохочення за час відбування покарання взагалі відсутні, на виробництві в установі не працює, не довів своє виправлення.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1