Справа №1-5/2007
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

2 березня 2007 року апеляційний
суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Суржок А.В.,

судді Кривошеї А.І.,

народних засідателів: ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі Устюговій Л.А.,

за участю прокурора Бурдейної М.В.,

адвоката ОСОБА_4,

потерпілої ОСОБА_5,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Вінниці кримінальну справу про
обвинувачення, -

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина
України, українця, освіта середня, неодруженого, судимого 3 грудня 1993 року
судом Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області за ст. ст. 102 п. «А»;
146 ч. 2 п. п. «А», «Б», «В», «Е»; 144 ч. 3; 17-144 ч. 3; 218 ч. 2; 40 КК РФ до 13 років позбавлення волі, по ст. 210 КК РФ виправданий за відсутністю складу
злочину. Постановою судді Калінінського
районного суду м. Тюмені від 9 квітня 2004 року звільнений з
місць позбавлення волі умовно-достроково терміном на 2
роки 1 місяць 10 днів. Після звільнення від відбуття покарання
приїхав на Україну, отримав паспорт і проживав в будинку батька в м. Хмільнику, займався тимчасовими заробітками в
приватній туристичній фірмі і
торгівлею сільськогосподарськими продуктами.
Затриманий і під вартою по даній справі утримується з 26 листопада 2004
року, -

в скоєнні злочинів, передбачених
ст. ст. 115 ч. 2 п. 6; 289 ч. 1; 185 ч. 1; 263 ч. 1 КК України.

2

Суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_6., у 2004 році, після звільнення з місць
позбавлення волі

знаходячись в м. Одесі, без відповідного на те дозволу,
придбав за 150 доларів

США у невстановленої слідством особи пістолет моделі «АЛЮЬТКА
СОМВАТ

Моё. 85» калібру 9 мм., без номера, та бойові припаси - 3
набої до нього.

Зазначений пістолет і бойові припаси в подальшому незаконно носив, зберігав,
перевозив до дня його затримання і вилучення пістолету - 26 листопада 2004
року.

2.
ІНФОРМАЦІЯ_2, в першій половині
дня, в будинку АДРЕСА_1, під час виниклої суперечки між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 із-за неповернення боргу останнім, він
вчинив умисне вбивство з корисливих мотивів
ОСОБА_7, застосувавши пістолет, кухонний ніж, гайковий ключ.

3.
Після вбивства ОСОБА_7, ОСОБА_6,
погрожуючи пістолетом неповнолітньому ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, його життю та здоров'ю, за допомогою
останнього, вчинив незаконне заволодіння транспортним
засобом, автомобілем АУДІ-100, державний НОМЕР_1, 1992 року випуску, вартістю 7.520 доларів США ( 39.780 грн. 80 коп. ). Зазначеним автомобілем вивіз з
будинку труп ОСОБА_7 і скинув його в річку Південний Буг.

4. 20 листопада 2004 року, ОСОБА_6., залишаючи АДРЕСА_2 належний потерпілому ОСОБА_7 автомобіль АУДІ-100, державний НОМЕР_1, вчинив з салону автомобіля
крадіжку його речей: барсетки вартістю 100
доларів США ( 531грн. 14 коп. ) і мобільного телефону марки «Алкатель» із стартовим пакетом Київстар Ейс
вартістю 635 грн., а всього на суму 1.166 грн. 14 коп.

Зазначені злочини ОСОБА_6. вчинив при наступних обставинах:

ОСОБА_6., у квітні місяці 2004 року звільнившись з місць позбавлення волі
приїхав на постійне місце проживання до батька в м. Хмільник Вінницької області і по листопад 2004 року підтримував дружні та
ділові стосунки з раніше йому знайомим ОСОБА_7, з яким
спільно займався підприємницькою діяльністю по продажу сільськогосподарської продукції.

В процесі зайняття підприємницькою
діяльністю ОСОБА_6. заборгував ОСОБА_7 7.000 грн., з урахуванням
попередньої заборгованості, яку мав
перед звільненням з
місць позбавлення волі
і не мав
можливості

3

повернути.
Через ці обставини
між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 виникли особисті неприязні стосунки.

Протягом
листопада 2004 року ОСОБА_6. став уникати зустрічей та телефонних розмов з
ОСОБА_7, оскільки останній наполягав на повернені йому боргу.

ІНФОРМАЦІЯ_2, в
першій половині дня, ОСОБА_7 приїхав на власному автомобілі АУДІ-100 до ОСОБА_6
і в будинку АДРЕСА_1, почав виясняти з
останнім стосунки з приводу їх спільної підприємницької діяльності та
повернення боргу.

Під час розмови
і вияснення стосунків між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виникла суперечка із-за
неповернення боргу останнім.

В ході суперечки
ОСОБА_6., бажаючи уникнути матеріальних витрат і не повертати ОСОБА_7 борг в сумі 7.000 грн., вирішив здійснити
його умисне вбивство з корисливих мотивів.

З цією метою ОСОБА_6. вийшов в іншу кімнату будинку де таємно взяв бойовий
пістолет іноземного виробництва «АЛЮЬТКА СОМВАТ
Моё. 85» калібру 9 мм., без номера, який він незаконно придбав у 2004 році в м.
Одесі у невстановленої слідством особи разом з набоями і в подальшому носив та
зберігав без передбаченого законом дозволу. Тримаючи пістолет в правій руці і прикривши
його полотенцем, він
повернувся в кімнату, де залишився сидіти ОСОБА_7 і умисно, з метою позбавлення
його життя з корисливих мотивів, з близької відстані провів два постріли в
життєво важливий орган -область голови ОСОБА_7 Після чого, для переконливого
доведення свого злочинного умислу на
позбавлення життя ОСОБА_7 до кінця, щоб таким чином впевнитись в
реальному заподіянні смерті потерпілому, ОСОБА_6. іще кухонним ножем завдав
йому два удари в область грудної клітки, де розташовані життєво важливі органи,
а потім гайковим ключем наніс декілька ударів в ліву скроневу частину голови
останнього. Від спричинених ОСОБА_7 тілесних ушкоджень він на місті події
помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа від 20
грудня 2004 року, та додаткової судово-медичної експертизи від 21 січня 2005
року, у потерпілого ОСОБА_7, 1966 року народження, мали місце наступні тілесні
ушкодження: вогнепальне проникаюче поранення голови з ушкодженням кісток
черепа, тканин головного мозку, рани голови в скроневій ділянці зліва, лівій
тім'яній ділянці, а також в лобній ділянці зліва, лівій тім'яній, правій
скроневій, колото-різані рани в грудній клітці 5-6 міжребір'я справа і зліва, крововиливи в ділянках повік
лівого ока з переходом на скроневу ділянку, шиї, підчелюсній зліва,
міжбрівній ділянці, крововиливи в м'які тканини голови.

4

Смерть ОСОБА_7 настала
внаслідок вогнепального проникаючого
поранення голови з ушкодженням кісток черепа, тканин головного мозку.

Між вогнепальним пораненням голови з ушкодженням кісток черепа та смертю є
прямий причинний зв'язок.

Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 не міг
здійснювати будь-які цілеспрямовані дії.

Після вчиненого умисного вбивства ОСОБА_6., цього ж дня, діючи з метою
запобігти виявленню в будинку АДРЕСА_1 трупа
ОСОБА_7 і приховати скоєний ним особливо тяжкий злочин - умисне вбивство з корисливих мотивів, та уникнути кримінальної відповідальності, вирішив вивезти труп ОСОБА_7 з
помешкання і заховати його.

З цією метою ОСОБА_6. вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом
автомобілем марки АУДІ-100, 1992 року випуску, державний НОМЕР_1, вартістю 39.780 грн. 80 коп., що еквівалентно 7.520
доларам США, фактичним власником якого являвся
потерпілий ОСОБА_7 і останній керував автомобілем за генеральним
дорученням НОМЕР_1.

Зазначені злочинні дії ОСОБА_6. вирішив здійснити за допомогою сина своєї співмешканки ОСОБА_9 - неповнолітнього ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Реалізовуючи свій злочинний задум і використовуючи для погроз зброю, ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_2 після 18 години, достовірно знаючи,
що ОСОБА_8 являється неповнолітнім, запросив його до себе в будинок де знаходився труп ОСОБА_7, спочатку пригостив спиртними
напоями, а потім, погрожуючи життю і здоров'ю
ОСОБА_8 наявним у нього пістолетом та застосуванням зброї у
випадку незгоди виконувати його вимоги і подавивши цим
волю неповнолітнього, погрузив труп потерпілого в
багажник вищезазначеного автомобіля АУДІ-100
і запропонував ОСОБА_8 керувати автомобілем в визначеному ним напрямку.

ОСОБА_8, побачивши труп потерпілого з вогнепальними пораненнями в голову та зрозумівши, що його
вбивцею є ОСОБА_6., обґрунтовано
усвідомлював, що останній, погрожуючи вогнепальною зброєю, мав реальну можливість та наміри застосувати зброю
проти нього у випадку його відмови
виконувати незаконну вимогу щодо керування транспортним засобом
належним ОСОБА_7. З
метою усунення небезпеки,
що

5

безпосередньо
загрожувала його життю та здоров'ю і усвідомлюючи, що цю небезпеку в обстановці, що склалася, неможливо усунути іншими засобами, оскільки події відбувались в вечірній час і він був на
одинці з ОСОБА_6, який погрожував йому зброєю,
реальність застосування якої не викликала у нього сумнівів, то ОСОБА_8 виконав
вказівку ОСОБА_6 та почав керувати автомобілем потерпілого
АУДІ-100 і виїхав за межі міста Хмільника.

За містом
неповнолітній ОСОБА_8 діючи по вказівці ОСОБА_6 разом намагалися закопати в землю труп ОСОБА_7, але в силу природних
умов та особливості місцевості закопати труп в землю не змогли і тому повернувшись в місто скинули його в річку
Південний Буг, неподалік ресторану
„Стара Фортеця" в місті Хмільнику. Після цього по волі ОСОБА_6 вони
на автомобілі поїхали в місто Вінницю.

В АДРЕСА_2 ОСОБА_6. сказав неповнолітньому ОСОБА_8
зупинитись і залишити тут автомобіль, а зустрітись домовились на залізничному
вокзалі.

Залишаючи автомобіль ОСОБА_7 в м. Вінниці, ОСОБА_6. умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав речі покійного ОСОБА_7, які знаходились в салоні автомобіля АУДІ-100, а саме:
барсетку вартістю 531 грн. 14 коп., мобільний телефон марки
«Алкатель» із стартовим пакетом Київстар Ейс вартістю 635 грн.,
всього на загальну суму ( 635 + 531,14 ) = 1.166 грн. 14
коп.

Приїхавши самостійно на залізничний вокзал ОСОБА_6. виїхав потягом з м. Вінниці до м. Тернополя. Неповнолітній ОСОБА_8 на
залізничний вокзал не з'явився, скрився в
невідомому напрямку і його місце перебування по даний час не
відоме.

Крім того, ОСОБА_6. в 2004 році, звільнившись з місць позбавлення волі, знаходячись в місті Одесі, без передбаченого
законом дозволу , придбав у невстановленої слідством особи
пістолет моделі «^ОЬТКА СОМВАТ Моё 85» разом з бойовими припасами 3-ма
патронами до нього за 150 доларів США, який в
подальшому незаконно носив, зберігав, перевозив та застосував описаним вище способом ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Хмільнику
Вінницької області під час скоєння умисного
вбивства ОСОБА_7, вчиненого з корисливих мотивів . 26 листопада
2004 року ОСОБА_6. був затриманий АДРЕСА_3 і зазначений пістолет з однією гільзою вилучені.

Згідно висновку судово -
криміналістичної балістичної експертизи № 3537 від 4.03.2005 року пістолет моделі «ТОЬТКА СОМВАТ Мосі 85» відноситься до категорії короткоствольної гладкоствольної вогнепальної

6

зброї, гільза
виявлена під час вилучення
пістолета являється частиною бойового
припасу - гільзою вистріляного пістолетного патрона.

Підсудний ОСОБА_6. визнав частково свою вину по пред'явленому йому
зміненому державним обвинувачем обвинуваченні, викладеному в постанові про зміну обвинувачення від 17 січня 2007 року.

Таке змінене прокурором обвинувачення також підтримала потерпіла ОСОБА_5, погодившись з міркуваннями прокурора в судових
дебатах щодо міри покарання і кваліфікації дій підсудного.

ОСОБА_6. повністю визнав себе винним за ст. 115 ч. 1 КК України в простому умисному вбивстві ОСОБА_7, яке він вчинив під
час суперечки, що виникла між ними на ґрунті особистих
неприязних стосунків. По пред'явленому обвинуваченні за ст.
115 ч. 2 КК України, тобто у вчиненні кваліфікованого
умисного вбивства ОСОБА_6. винним себе не визнає мотивуючи тим, що корисливого мотиву в його діях не було, він захищався від
нападу ОСОБА_7

Повністю ОСОБА_6. визнав себе винним: за ст. 289 ч. 1 КК України -вчинене ним незаконне заволодіння транспортним засобом з
будь-якою метою; та за ст. 263 ч. 1 КК України -
придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

За ст. 185 ч. 1
КК України - в крадіжці з автомобіля належного ОСОБА_7 майна, а саме: барсетки і мобільного телефону із стартовим пакетом на загальну суму 1.166 грн. 14 коп.,
ОСОБА_6. винним себе не визнав і
мотивує тим, що він цих речей не викрадав, автомобіль АУДІ-100 був залишений не закритим, без стороннього догляду
біля будинку по вулиці Київській в м. Вінниці.

Відповідно до пояснень ОСОБА_6 в судовому засіданні слідує, що після повернення з місць позбавлення волі він зустрівся з
раніше знайомим ОСОБА_7, якому був винний кошти в розмірі 200 доларів США.

Через деякий час він з ОСОБА_7 почали займатись спільним бізнесом. Були випадки, коли ОСОБА_7 заставляв його займатись
поверненням чужих боргів за окрему оплату.

На початку листопада 2004 року
ОСОБА_7 йому сказав, що до 15 листопада 2004 року необхідно повернути борг в
одного з підприємців. Цей підприємець переховувався, а тому він вирішив на
деякий час поїхати в м. Івано-Франківськ, щоб ОСОБА_7 сам
зміг вирішити свої питання.

7

Повернувшись 18
листопада 2004 року з м. Івано-Франківська він зайшов до своєї знайомої
ОСОБА_9. В цей час до неї заїхав ОСОБА_7 і він, щоб не зустрічатись з останнім
зайшов в будинку до підсобного приміщення.

Коли ОСОБА_7
пішов з будинку, то ОСОБА_9. повідомила, що той розшукує його.

Переночувавши в
ОСОБА_10, він ІНФОРМАЦІЯ_2 пішов до себе додому, де його вже чекав ОСОБА_7,
який запропонував йому взяти пістолет, куплений ним у 2004 році в м. Одесі і
їхати з ним.

Взявши пістолет
він разом з ОСОБА_7 на автомобілі АУДІ-100, який належав останньому поїхали на
вул. Привокзальну в м. Хмільнику. Тут ОСОБА_7 взяв у нього пістолет і сказав
слідувати за ним.

Піднявшись на
другий поверх будинку вони від господарки одної з квартир дізнались, що боржник
там не проживає. ОСОБА_7 сказав йому піти до другого під'їзду, щоб знайти
боржника, але він відмовився іти, після чого вони поїхали до нього на квартиру.
ОСОБА_7 залишився в його кімнаті, а він пішов на кухню готувати каву.

В той момент,
коли він був на кухні до ОСОБА_7 телефонував хтось. Після телефонної розмови
ОСОБА_7 розповів йому, що дзвонив боржник і він призначив йому зустріч з 18 до
20 години і запропонував йому вивезти боржника в ліс, налякати того, а потім
стягнути борг. Якщо ж той не поверне борг, вбити його.

Він відмовився
приймати участь у злочині, тоді ОСОБА_7 вихопив пістолет, приставив до його
голови і став погрожувати вбивством, якщо він не погодиться розправитися з
боржником.

Після чого він
вхопився за пістолет і між ним та ОСОБА_7 почалась боротьба, під час якої
останній випустив з рук пістолет. Піднявши пістолет він забіг до іншої кімнати,
де сховав пістолет.

Тим часом
ОСОБА_7 наздогнав його і накинув на шию шкіряний пояс, намагаючись задушити
його. Скинувши з себе пояс, він намагався втекти з приміщення, але не зміг.
Тоді схопивши гайковий ключ, він наніс ним декілька ударів ОСОБА_7

Після цього ОСОБА_7 схопив ніж, який лежав на столі з
тим, щоб його вбити, а він в цей момент забіг до кімнати, де заховав пістолет,
дістав зброю і вистрілив двічі в голову ОСОБА_7, після чого наніс йому ще два
удари ножем в область грудей.

8

Щоб не лилась кров на підлогу він натягнув на голову ОСОБА_7 целофановий пакет, затягнув на шиї поясом, після чого
перемістив труп до ванної кімнати.

Під вечір він вирішив труп ОСОБА_7 вивезти за межі міста і закопати.

Не маючи достатніх навиків водіння автомобілем він пішов до своєї співмешканки - ОСОБА_9., де запропонував її
неповнолітньому сину ОСОБА_8 заробити 50 грн. за те, що той пережене
автомобіль. ОСОБА_8 погодився з його
пропозицією, після чого вони вдвох пішли до нього додому.

Пригостивши неповнолітнього спиртним, він розповів тому про вбивство
ОСОБА_7 і попросив допомогти йому вивезти труп за межі міста, на що ОСОБА_8
дав згоду.

Після декількох спроб з буксира вони завели автомобіль «АУДІ-100», який належав ОСОБА_7 і ОСОБА_8 заїхав до нього на
подвір'я.

Він виніс з ванної кімнати будинку труп ОСОБА_7, кинув його в багажник
автомобіля і вони поїхали за місто.

Виїхавши за місто вони не змогли викопати яму, після чого повернулись у місто і поїхали на берег р. Південний Буг, де
знаходиться ресторан «Стара фортеця».

Заїхавши до містка, прив'язали до трупа камінь, а потім кинули труп ОСОБА_7
з містка в річку.

Після цього вони
поїхали у Вінницю, де залишили автомобіль і розійшлись,
домовившись зустрітись на залізничному вокзалі. На вокзал він приїхав один, взяв квиток і поїхав у Тернопіль, а
звідти в Івано-Франківськ до своєї
знайомої ОСОБА_11, якій розповів, що по дорозі автомобіль був обстріляний
і ОСОБА_7 загинув.

Ніяких особистих речей ОСОБА_7 з автомобіля він не брав.

Крім повного визнання своєї вини
ОСОБА_6 в простому умисному вбивстві ОСОБА_7 під час виниклого між ними
конфлікту, повного визнання незаконного заволодіння
транспортним засобом з будь-якою метою, та придбання,
зберігання, носіння вогнепальної зброї та бойових припасів , без передбаченого законом дозволу, вина ОСОБА_6 в
кваліфікованому умисному вбивстві ОСОБА_7 із
користі, крадіжці чужого майна, та в об'ємі
злочинів які він визнав, підтверджується частково його показами в суді,

9

та повно його показами які він дав
у ході досудового слідства і показами потерпілої, свідків, іншими
матеріалами справи.

Так, допитаний 27 листопада 2004 року як підозрюваний, а після в якості обвинуваченого, ОСОБА_6. не посилався на виниклу між ними
боротьбу і загрозу його життю, визнавав боргові зобов'язання які між ними
існували. Пояснював, що вбивство ОСОБА_7 він скоїв, коли останній «...пообіцяв звести його з кредиторами». Відповідно
до цих показів, коли ОСОБА_7 на кухні пив каву і дивився журнал, він пішов в
свою кімнату і з антресолі дістав
пістолет, прикрив його полотенцем, повернувся на
кухню і з відстані одного метра двічі
вистрелив в ОСОБА_7 в область голови. Також визнавав,
що з метою доведення вбивства ОСОБА_7 до кінця, взяв шкіряний
ремінь і затягнув на його шиї, наносив удари в голову потерпілого накидним ключем і кухонним ножем двічі наніс удар в область
серця. Щоб кров не лилась по кімнаті, на голову потерпілого надів поліетиленовий пакет і обв'язав мотузкою. ( т. 1, а. с. 56-59; 63-67 ).

Аналогічні покази ОСОБА_6. давав при відтворенні обстановки і обставин
події 30 листопада 2004 року (т. 1 а. с.
94-96).

Суд вважає, що ці покази ОСОБА_6 являються правдивими, об'єктивними, так як вони узгоджуються з показами
потерпілої, свідків, висновками експертиз та іншими
матеріалами справи. Допит ОСОБА_6 і слідчі дії проводились з участю
адвоката.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6. часто приходив до її брата - ОСОБА_7 і мати завжди жаліла та пригощала його. Іноді мати навіть говорила
брату, щоб той взяв на своє утримання ОСОБА_6 Брат
підтримував в цьому маму, також жалів ОСОБА_6 і
завжди пригощав його. Мати їй розповідала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 біля 19 години
зателефонував ОСОБА_6. і сказав, що з нею буде говорити син,
але зразу ж поклав слухавку.

Брат ОСОБА_7 мав дозвіл на торгівлю сільськогосподарськими продуктами.
ОСОБА_6. їздив з ним в Одесу продавати картоплю. Детальні обставини їхньої спільної торгівлі їй не відомі. Про борг підсудного брату
вона дізналась від ОСОБА_12. Брат в опалювальний сезон працював в тепломережі. Автомобіль
АУДІ-100 повернутий в технічно справному стані, без пошкоджень. Викрадена була барсетка за яку брат заплатив 100 доларів СІЛА
і новий телефон. Позов по
відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди від злочину заявляти не буде.
Просить суворо покарати ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_13 на досудовому
слідстві і в суді пояснював, що син після звільнення з місць позбавлення волі проживав в нього. Спочатку працював з братом
ОСОБА_14 в туристичному бюро, та здійснював набір людей на

10

екскурсії в санаторіях, а в послідуючому син товаришував з ОСОБА_7, та займався купівлею - продажем сільськогосподарської
продукції. Мали місце випадки, коли син на протязі
тривалого часу проживав у ОСОБА_7 Іноді сину ОСОБА_6 коштами
допомагала сестра ОСОБА_14, яка працює в Італії.

ІНФОРМАЦІЯ_2 він бачив ОСОБА_6 приблизно в 13.30 год., коли він їхав до директора на завод ЖБІ автомобілем марки
УАЗ,
на відстані біля 20 метрів
від будинку побачив свою співмешканку ОСОБА_15 і запитав у неї що сталося. Від неї
він взнав, що вона посварилася з ОСОБА_6, який вигнав її з будинку та закрив за
нею двері. Він підійшов до будинку подзвонив у двері. З будинку вийшов ОСОБА_6 і він
зробив зауваження йому щодо співмешканки, та
почув відповідь від сина, що все нормально.
Далі в будинок він не заходив, але біля воріт будинку стояв автомобіль іноземного виробництва марки «АУДІ»
білого кольору. З метою уникнення
послідуючої сварки він забрав дружину з собою на роботу на цегельний завод. Від неї він взнав, що у них
вдома знаходиться ОСОБА_7, з яким
разом ОСОБА_6 їздив по місту. Більше сина він не бачив, тільки побачив на
наступний день відсутність великої сумки. В якій одежі ОСОБА_6 знаходився він не знає. Транспортом ОСОБА_6 не
керує в зв'язку з поганим зором.

В кінці жовтня, на початку листопада 2004 року його дочка ОСОБА_14 з Італії
передала кошти в розмірі 100 євро ОСОБА_6, які він
забрав у водія мікроавтобуса, що здійснює поїздки
з м. Вінниці в Рим. Ці гроші ОСОБА_6 та ОСОБА_7наказали йому віднести матері
ОСОБА_7, що він і зробив.

З боку ОСОБА_7 ніяких погроз на його адресу чи сина не було.

Із показів
свідка ОСОБА_16 слідує, що в неї був борг перед ОСОБА_17. Вона попросила ОСОБА_7 позичити їй гроші, на що той відповів:
"Вирішимо це питання по-іншому". Через деякий час він познайомив її з ОСОБА_6, який домовився з ОСОБА_17
про відстрочку боргу.

Останній раз вона бачила ОСОБА_6 18 листопада 2004 року в першій половині
дня в м. Вінниці на зупинці біля військового санаторію. ОСОБА_6. розповів їй, що знайомі ОСОБА_17 погрожують йому, а тому
він вимушений був придбати зброю і показав за поясом пістолет.

Також вона розповіла ОСОБА_6 про те, що його шукає ОСОБА_7, який дуже сердитий на нього через неповернення боргу
ОСОБА_6 Про суму боргу розмова не йшла. (т. 1
а. с. 18-19; т. 2 а. с. 72-74).

Відповідно до показів свідка
ОСОБА_10, вона останній раз зустрілась з ОСОБА_6 в середині листопада 2004
року. Він повернувся з поїздки і

11

ночував в неї. До приїзду ОСОБА_6
їй телефонував ОСОБА_7 і розпитував, де може бути ОСОБА_6. ( т. 1 а. с. 51-52
).

Свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_18 пояснювали, що знайомі з ОСОБА_7, який при зустрічі жалівся, що ОСОБА_6 заборгував йому
значну суму грошей і ухиляється від зустрічі.
Суму потерпілий називав біля 6.000 тисяч гривень. На
телефонні дзвінки ОСОБА_7 ОСОБА_6. не відповідав. Потерпілого ОСОБА_7 вони охарактеризували виключно позитивно, вимаганням
чужих грошей він не займався.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 15 год. до нього додому заходив ОСОБА_6, який приніс з собою 3
пляшки пива і шматок ковбаси. Розповідав, що займається продажем картоплі в м.
Одесі і має від цього гроші. ОСОБА_6 повернув
борг в сумі 25 грн., які позичав перед поїздкою в м. Одесу. Біля 18 год. вони розійшлись.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 8 год. 30 хв. бачив ОСОБА_7, який їхав на своєму автомобілі від залізничного
вокзалу. Він йому махнув рукою, але той не зупинився, а лише
просигналив автомобілем. Того ж дня біля 11 год. бачив автомобіль ОСОБА_7 біля будинку ОСОБА_6

Повторно о 18 годині він бачив цей автомобіль біля будинку ОСОБА_6, а після біля 19 год. він знову побачив там автомобіль
ОСОБА_7 з піднятим капотом, а поряд іще одну чи дві автомашини. Він під'їхав і
запитав ОСОБА_6, який стояв поряд з
автомобілем, що сталося. ОСОБА_6. відповів, що ОСОБА_7 в м. Вінниці, а
його попросив відігнати автомобіль, але акумулятор
виявився незарядженим. Таке пояснення викликало у нього сумнів. Від його
допомоги ОСОБА_6. відмовився.

По показам свідка ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_2 біля 20 год. за проханням ОСОБА_6 він своїм автомобілем ВАЗ-21093 з
буксира допоміг запустити двигун автомобіля АУДІ-100. ( т. 1 а. с. 184-185 ).

Свідок ОСОБА_9. на досудовому слідстві пояснювала, що в липні 2004 року вона познайомилась з ОСОБА_6, який після її
розлучення з ОСОБА_22 допоміг їй купити частину приватного будинку в м. Хмільнику.

18 листопада 2004 року їй зателефонував ОСОБА_6. і повідомив, що в нього виникли проблеми і йому з нею необхідно
порозмовляти.

Після цього близько 18 год. він заїхав до неї додому. Під час розмови ОСОБА_6. розповів їй, що позичив у ОСОБА_7 1000 доларів США, але повернути в даний час не може, а тому попросив її
якщо хтось буде його

12

шукати, то щоб
говорила, що його не бачила і місце його перебування їй не відоме. Під час розмови ОСОБА_6. показував їй пістолет.

Цього ж дня, приблизно о 20 год. до неї заходив ОСОБА_7 з метою дізнатись про місце перебування ОСОБА_6, а також розповів
їй, що останній винен йому 7000 грн.

ОСОБА_6. в цей час знаходився в підсобному приміщенні з пістолетом і чув її
розмову з ОСОБА_7

Переночувавши, ОСОБА_6. пішов від неї ІНФОРМАЦІЯ_2 і знову повернувся того ж дня, приблизно о 19 годині. В розмові вона
запитувала ОСОБА_6, чи віддав він борг
ОСОБА_7, на що той відповів, що ОСОБА_7 дав йому відстрочку на два дні.

Поговоривши про щось з її сином ОСОБА_8, вони разом пішли з дому. На її
питання ОСОБА_6 відповів, що йдуть в магазин.

Цього ж дня,
біля 23 год. 45 хв.
їй зателефонував ОСОБА_6. і повідомив, що
знаходиться в м. Вінниці і повернеться у вівторок.

В кінці листопада 2004 року до неї приїхав син ОСОБА_8 і розповів, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6. запропонував йому заробити
50 грн., для чого необхідно відігнати автомобіль.
Коли вони прийшли додому до ОСОБА_6, останній запропонував йому випити вина.
Потім ОСОБА_6. погрожуючи пістолетом повів сина в ванну
кімнату, де показав труп ОСОБА_7 На вимогу
ОСОБА_6 син під'їхав на автомобілі до будинку, а ОСОБА_6 виніс труп ОСОБА_7 і поклав його в багажник, після чого вони поїхали
в ліс до с Стара Гута. Давши сину лопату він
заставив його копати яму.

Оскільки яму викопати не змогли, то ОСОБА_6. сказав ОСОБА_8у їхав в м. Хмільник
до ресторану «Стара фортеця».

Біля річки Південний Буг ОСОБА_6 наказав сину зупинив автомобіль, відкривши багажник він прив'язав до трупа камінь і кинув
його з містка у воду. Камінь при падінні відв'язався і
труп залишився лежати на камінцях. ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_8 відштовхнути труп у воду, але син налякався і сказав,
що вітер знесе труп у річку.

Після цього ОСОБА_6 сказав сину, щоб
той їхав в м. Вінницю. По дорозі їх зупиняли
працівники ДАІ, але ОСОБА_6. не дозволив сину зупинити автомобіль. Приїхавши в м. Вінницю по вказівці ОСОБА_6 автомобіль був залишений на вул. Київській. В м. Вінниці ОСОБА_6 перевірив
та забрав барсетку ОСОБА_7 і його мобільний
телефон, (т. 1 а. с. 30-31; 126-128).

13

Відповідно до
даних показів свідка ОСОБА_15,
яка являється мачухою ОСОБА_6, вбачається, що в середині листопада 2004
року ОСОБА_6 не було дома. За цей час до нього неодноразово заїжджав і
телефонував ОСОБА_7, питав де ОСОБА_6 і просив повідомити його якщо той появиться. Ранком ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 знову
заїхав до них додому і цікавився ОСОБА_6.

Приблизно о 10 год. цього ж дня
додому прийшов ОСОБА_6, якому вона розповіла, що його шукає ОСОБА_7, однак
ОСОБА_6. їй сказав, що вона його не бачила і не говорила ОСОБА_7 про його
приїзд, а сам кудись пішов.

Перед обідом
вона побачила на подвір'ї ОСОБА_6 і ОСОБА_7 разом. Через деякий час після того,
як вони зайшли до будинку вона почула підвищений голос ОСОБА_6, яким він
розмовляв з ОСОБА_7 і вирішила вийти на подвір'я, де знаходилась більше години.

Коли потім
зайшла на кухню з другої сторони будинку ОСОБА_6 їй сказав, щоб вона поставила
чайник. Вона поставила на плиту чайник, а сама вийшла на подвір'я. Коли знову
захотіла зайти до будинку, то ОСОБА_6. її не впустив до приміщення та виразився
при цьому нецензурною лайкою. Про конфлікт вона розказала співмешканцю
ОСОБА_13, який зробив зауваження сину. Щоб уникнути подальшого конфлікту вони
дома не ночували.

Свідок ОСОБА_11
під час досудового слідства пояснила, що в червні 2004 року вона познайомилась
з ОСОБА_6 і підтримувала з ним дружні стосунки. Він кілька разів приїжджав до
неї додому в м. Івано-Франківськ.

12 листопада
2004 року ОСОБА_6. знову приїхав до неї, він був чимось стурбований, але нічого
їй не розповідав. Після 20 листопада 2004 року він знову приїхав до неї з
сумкою, в якій знаходились його особисті речі та спиртне. Поведінка його була
схвильована.

ОСОБА_6.
розповів їй, що в м. Житомирі під час перестрілки загинув його товариш ОСОБА_7,
та що його будуть шукати оскільки він раніше судимий. В послідуючому до неї
додому приїхали працівники міліції, які затримали ОСОБА_6, при обшуку у нього
вилучили пістолет.

( т. 1 а. с. 239-243 ).

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що з червня 2004 року він
не проживає разом з колишньою дружиною
ОСОБА_9. та сином ОСОБА_8. На час скоєння злочину ОСОБА_8 було 15 років
і виглядав у нього був неповнолітньої дитини.

14

Про місце
знаходження сина на даний час йому нічого не відомо. Бувша дружина ОСОБА_9.
виїхала в Болгарію де вийшла заміж і залишилась на постійне проживання.

Свідок ОСОБА_23
пояснював, що возив автомобілем ОСОБА_7 та ОСОБА_6 картоплю в м. Одесу. Продаж
проводився в м. Одесі біля приватного сектору. Автомобіля він як в денний так і
в нічний час не залишав, і всі чотири дні знаходився з ОСОБА_6 та ОСОБА_7. ' За
автопослуги з ним розрахувався ОСОБА_7коштами в сумі 2600 грн. Продаж картоплі
здійснювався за ціною 70-80 копійок за один кілограм. Яка була закупівельна
ціна картоплі в м. Хмільнику він не знає. Непорозумінь між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в
м. Одесі він не бачив. Пізніше до нього в м. Хмільнику приходив ОСОБА_6 з
проханням надати в борг кошти, на що він відмовив. Більше він як з ОСОБА_7 так
і з ОСОБА_6ем не зустрічався. ( т. 1 а.
с. 120-121 ).

Свідки ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, які допитувались по справі, розповіли
про життєву діяльність ОСОБА_6 і потерпілого ОСОБА_7, про їх характеризуючи
дані і взаємостосунки з людьми.

Оцінивши в своїй
сукупності покази потерпілої і свідків, суд вважає, що корисливий мотив
умисного вбивства і крадіжка чужого майна повністю і переконливо доведені по
справі. Не вірити пояснення свідків, по яким доводиться корисливий мотив
умисного вбивства, та поясненням потерпілої ОСОБА_5 і свідка ОСОБА_9., про
викрадення ОСОБА_6 з машини покійного ОСОБА_7 барсетки і мобільного телефону
марки «Алкатель» із стартовим пакетом на загальну суму 1.166 грн. 14 коп. у суду не має
підстав. Оцінка викраденого є реальною і об'єктивною.

В своїй решті
частині пред'явленого обвинувачення ОСОБА_6. його визнає і з юридичною
кваліфікацією своїх дій погоджується та не оспорює її.

Також вина
підсудного ОСОБА_6 підтверджується документами справи.

Відповідно до
протоколу огляду місця події від 20 листопада 2004 року, автомобіль АУДІ-100
білого кольору, державний НОМЕР_1, був виявлений на території прилеглій до
будинкуАДРЕСА_2.

Автомобіль не пошкоджений, вікна закриті, двері салону
автомобіля закриті на ключ. Капот автомобіля та його багажних теж зачинені.

15

За допомогою
викруток та металевої монтировки
в ході огляду було відкрито двері автомобіля та його багажник. ( т. 1 а. с.
24-28 ).

Таким чином,
доводи підсудного ОСОБА_6, що барсетку і мобільний телефон потерпілого він не
викрадав, а цю крадіжку вчинила інша особа, оскільки автомобіль був залишений
відкритим, спростовуються даним протоколом огляду місця події.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи за № 166 від 20 грудня 2004 року у ОСОБА_7 мало
місце вогнепальне проникаюче поранення голови з ушкодженням кісток черепа,
тканин головного мозку, ран в ділянках:

·
височній зліва, лівій тім'яній ділянці;

·
лобній зліва, лівій тім'яній правій височній;

·
колото різані рани в грудній клітці
5-6 міжребер'я справа і зліва. Крововиливи в ділянках:

·
повік лівого ока з переходом на височну ділянку;

·
шиї;

·
підчелюсній зліва;

·
міжбрівній ділянці;

·
крововиливи в м'які тканини голови.

Між
вогнепальним пораненням голови з ушкодженням кісток черепа та смертю є прямий
зв'язок.

Смерть
ОСОБА_7 настала можливо за добу, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок вогнепального
проникаючого поранення голови з ушкодженням кісток черепа, тканин головного
мозку.

Забійні рани в ділянках:

• лівої
лобної, лівої тім'яної, правої височної.

Крововиливи в ділянках:

• повік
лівого ока з переходом на височну ділянку, шиї, підчелюсній,

міжбрівній ділянці, в м'які тканини голови, які виникли від дії

твердих тупих предметів і носять характер легких тілесних

ушкоджень.

Колото
різані рани в грудній клітці виникли від дії колото ріжучого предмету, яким міг
бути ніж і носять характер тяжких тілесних ушкоджень.

При
вогнепальному пораненні голови потерпілий знаходився до винної особи лівою
боковою стороною.

При проникаючих ножових пораненнях грудної клітки
потерпілий міг знаходитись лицевою стороною до винної особи.

16

Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілий не міг
здійснювати будь-які цілеспрямовані дії.

Спирти та ізомери в крові ОСОБА_7 не виявлено.

(т. 1а. с 176-180).

Висновком додаткової судово-медичної експертизи за № 420
від 21 січня 2005 року підтверджується
попередній висновок експерта і доповнено, що колото різані рани в грудній клітці мають глибину до 7 см., ширину - 3 на 0,7 см. з
порушенням плевральної порожнини, серцевої сумки та лівого шлуночка і виникли
від дії колото-ріжучого предмету, яким міг бути ніж і носять характер тяжких
тілесних ушкоджень.

Зазначені
тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості, що характерно по наявності крововиливів навколо ушкоджень.

Колото різані рани грудної клітини могли бути заподіяні
ножем наданим на дослідження, а також не
виключається можливість заподіяння тілесних ушкоджень в області правої височної ділянки, ключем, який також був наданий
на дослідження, виходячи з розмірів та
конфігурації, які зазначені в описовій частині експертизи.

Вогнепальні
поранення м'яких частин голови, в тому числі і пошкодження головного мозку, заподіяні тільки залишками металу.

Виходячи з наявності порошинок в області вхідного раневого каналу зліва, можна судити, що постріл був
проведений з близької відстані.

(т.
1а. с 197-201).

По висновку судово-трасологічної експертизи № 24 від 10
лютого 2005 року, ключ, вилучений у домогосподарстві ОСОБА_13 по факту вбивства
громадянина ОСОБА_7, відноситься до гайкових односторонніх ключів і є
спеціальним колісним ключем. (т. 1 а. с. 229-230 ).

Згідно висновку судово - імунологічної експертизи № 67
від 28 лютого 2005 року:

·
Кров трупа громадянина ОСОБА_7
відноситься до групи О з ізогемагглютинінами анти-А, анти-В;

·
Кров громадянина
ОСОБА_6 відноситься до
групи А з ізогемаглютинінами анти-В.

В плямах на зрізі шпалер ( названі
слідчим обої ) ( об'єкт № 1), вирізі з матерчастої
сторони дивану ( об'єкт № 2 ), паралоні з внутрішньої сторони дивану ( об'єкт № 5 ), вилучених в домогосподарстві
громодянина ОСОБА_13, ватному тампоні ( об'єкт № 3 ),
вилученому з місця події, встановлено наявність
крові людини з ізогемаглютининами анти-А та анти-В, що не виключає походження від потерпілого ОСОБА_7 (т. 2, а. с. 1-7 ).

Відповідно до висновку судово-цитологічної експертизи №
42 від 11 березня 2005 року:

·
Кров із трупа громадянина ОСОБА_7
відноситься до групи О з ізогемагглютинінами анти-А, анти-В
ізесерологічної системи АБО.

·
Кров громадянина ОСОБА_6
відноситься до групи
А з ізогемагглютинінами анти-В ізесерологічної системи АВО.

В плямах на паралоні з внутрішньої сторони дивану (об'єкт
№ 5 ), вилучених з домогосподарства
громадянина ОСОБА_13, ватному тампоні (об'єкт № 3 ),
вилученого з місця події, встановлена наявність крові людини групи О з ізогемагглютинінами анти-А, анти-В
ізесерологічної системи АВО., що не виключає походження від
громадянина ОСОБА_7

Плями крові на сірникові (об'єкт № 3 ) та на паралоновому
вирізі з матрацу (об'єкт № 5 ), які були
вилучені в домогосподарстві громадянина ОСОБА_13 та з
місця пригоди, належать особі чоловічої генетичної статі і їх походження як від
трупа ОСОБА_7, так і від будь-якої особи (осіб) чоловічої генетичної статі з групою крові О не виключаються

( т. 1 а. с. 247-249 ).

Згідно висновку криміналістичної експертизи за № 27 від
11 березня 2005 року:

·
Волокна, які входять до складу
фрагменту мотузки, вилученої при огляді домогосподарства громадянина ОСОБА_13
та фрагменту мотузки, вилученого при
судово-медичній експертизі, являються хімічними поліамідними волокнами.

·
Мотузки, надані на експертизу,
мають однакові технологічні показники, характерні особливості
заводського опрацювання та виготовленні заводським способом.

·
Фрагменти мотузки, вилучені при огляді домоволодіння громадянина ОСОБА_13 та при проведенні
судово-медичної експертизи мають загальну родову належність. ( т. 2 а. с. 9-17
).

При дослідженні
вилученої 26 листопада 2004 року в м. Івано-Франківську
у ОСОБА_6 зброї, експерт прийшов до наступних висновків, які містяться в судово-балістичної експертизі за
№ 35-37 від 4 березня 2005 року:

• Наданий на дослідження пристрій
моделі «МГОЬТКА СОМВАТ Моё. 85», калібру 9.0 мм., без номера,
іноземного виробництва відносить
до категорії короткоствольної гладкоствольної

18

вогнепальної зброї. Ознак переробки зброї, її частин та механізмів, не
виявлено. Магазин вогнепальною ємністю на 8 патронів.

·
Надана на дослідження вогнепальна
зброя придатна для стрільби 9.0 мм. пістолетними патронами
несмертельної дії, спорядженими метальним зарядом ( гума,
пластизоль), 9.0 мм. пістолетними газовими та гумовими патронами, а
також бойовими припасами -патронами, переробленими шляхом
переспорядження дробовим зарядом 9.0 мм. пістолетних
патронів несмертельної дії та пістолетними патронами кустарного
виготовлення калібру до 9.0 мм.

·
Гільза, надана на дослідження,
вміщена до магазину дослідженої вогнепальної зброї, виявленої та
вилученої 26 листопада 2004 року в м. Івано-Франківську у ОСОБА_6,
являється частиною бойового припасу-гільзою
вистріленого пістолетного калібру 6.1 мм.,
виготовленою кустарним способом із використанням промислового устаткування шляхом копіювання гільз пістолетних патронів калібру 9.0 мм. нелетальної дії, що
споряджаються метальним зарядом ( гума, пластизоль
), які є штатними патронами до пристроїв для відстрілу набоїв
споряджених метальним зарядом ( гума, пластизоль ) несмертельної
дії, калібру 9.0 мм., як вітчизняного, так і іноземного виробництва, у тому числі
вогнепальної зброї, наданої для дослідження.

·
На поверхні гільзи, наданої на
дослідження наявні сліди від слідоутворюючих частин та механізмів
зброї, з якої вистріляна дана гільза. Ці сліди в сукупності є придатними для індентифікаційного дослідження зброї, з якої
вистрілена дана гільза.

·
Гільза стріляного пістолетного
патрону калібру 6.1 мм. кустарного виробництва,
надана на дослідження, вистріляна з вогнепальної короткоствольної
гладкоствольної зброї наданої на дослідження -пристрою, моделі «Ж)ЬТКА СОМВАТ
МосІ. 85» калібру 9,0 мм., без номера, іноземного виробництва,
виявленого та вилученого 26 листопада 2004 року в м.
Івано-Франківську у ОСОБА_6

·
Дві металеві частини, виявлені на
вилучені з трупа ОСОБА_7 є метальним зарядом до патронів -
дробинами (кулями), виготовленими саморобним способом. Дані об'єкти є частинами
бойових припасів, пістолетних патронів. ( т. 2 а.
с. 19-33 ).

При огляді житлового будинку АДРЕСА_1, де був вчинений злочин, виявлено сліди злочину і
накидний ключ, що співпадає з встановленими по справі обставинами злочину.

( т. 1 а. с. 44-48 ).

19

Згідно
стаціонарної судово - психіатричної експертизи за № 57 від 5 березня 2005 року ОСОБА_6. є
осудним:

·
Він в період вчинення злочину не страждав на будь яке
психічне захворювання, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

·
В теперішній час ОСОБА_6. не страждає на буд яке психічне
захворювання, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

·
В період скоєння злочину ОСОБА_6. не перебував у
стресовому стані. ( т. 2 а. с. 56-58 ).

Проаналізувавши
зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази по справі і оцінивши їх в
сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні
ним злочинів за вказаних у вироці обставин і кваліфікує його дії:

по ст.
115 ч. 2 п. 6 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне

протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7, вчинене з

корисливих мотивів;

по ст. 263 ч. 1 КК України, як
незаконне поводження зі зброєю,

бойовими припасами,
тобто носіння, зберігання,
придбання

вогнепальної зброї, бойових
припасів без передбаченого законом

дозволу;

по
ст. 289 ч.
1 КК України,
як незаконне заволодіння

транспортним засобом;

по ст. 185 ч. 1 КК України, як
крадіжка, тобто таємне викрадення

чужого майна.

Потерпілими
ОСОБА_33 і ОСОБА_5 цивільний позов по
справі не заявлявся.

Судові
витрати по справі за проведення експертиз складають суму 2.467 грн. 65 коп. (
2.076,01 + 269,14 + 44,90 + 77,60 ) і підлягають стягненню на користь
експертної установи з підсудного ОСОБА_6

( т. 1 а. с. 216, 228; т. 2 а. с. 17, 34 ).

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_6, суд відповідно до ст. 65 КК України
враховує характер і високу ступінь суспільної небезпечності скоєного ним
злочину, особу підсудного та обставини справи, що пом'якшують і обтяжують його
відповідальність.

Відносно
підсудного ОСОБА_6 обставин, які пом'якшують покарання суд не вбачає. За прожитий ним період життя він характеризуються
посередньо.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний підсудним злочин
-кваліфіковане умисне вбивство - є особливо тяжким і являє собою підвищену
суспільну небезпеку.

20

Як зазначив суд у даному вироку, згідно зі ст. 65 КК
України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення.

При цьому закон передбачає врахування ступеню тяжкості
вчиненого злочину, особу винного і обставини,
що пом'якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, закон в першу чергу передбачає врахування
ступеню тяжкості вчиненого злочину, як
індивідуального показника рівня його суспільної небезпеки.

Судом визнано, що ОСОБА_6., позбавивши людину життя, вчинив
особливо тяжкий злочин, який являє собою підвищену
суспільну небезпеку.

Другими за значимістю чинниками за змістом закону, на
ступінь тяжкості вчиненого злочину, які впливають на
призначення покарання, вказують і ті обставини,
які знаходяться за межами його кваліфікації, але характеризують особу
винного.

Таким чинником, який у зв'язку з положеннями Міжнародної
Конвенції не обтяжує кваліфікацію злочину, передбаченого ст. 115 ч. 2 КК
України, пунктом 13 її, але певним чином характеризує
особу ОСОБА_6, - є вбивство ним людини на території Російської Федерації, відбуття
тривалого терміну покарання за цей злочин,
а тому суд вважає, що у ОСОБА_6 відсутня сформованість належних висновків після цього, на шлях виправлення він не
став.

Зазначена справа відносно ОСОБА_6 уже була предметом
розгляду в суді і вироком апеляційного суду Вінницької області від 16 січня
2006 року ОСОБА_6 був визнаний винним і
засуджений за ст. ст. 115 ч. 2 п. 6, 289 ч. 3, 304, 263 ч. 1,
70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є власністю засудженого.

За касаційним поданням прокурора і касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_6, постановлений апеляційним
судом Вінницької області вирок від 16 січня 2006
року був переглянутий колегією суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України і ухвалою від 20 липня 2006 року - скасований, а справа направлена на новий судовий
розгляд. Однією з підстав скасування вироку вказана -
м'якість призначеного ОСОБА_6 покарання.

Враховуючи викладені у вироку
обставини справи та особу підсудного, приймаючи до
уваги тяжкість скоєних ним злочинів і наслідків, що настали, суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та
попередження нових

21

злочинів
призначити підсудному ОСОБА_6 максимальний вид покарання, передбачений законом
з конфіскацією майна.

На
підставі викладеного і керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6
визнати винним і призначити покарання:

·
за ст. 263 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі;

·
за ст. 289 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі;

·
за ст. 185 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі;

·
за ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України до довічного позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, яке є особистою власністю засудженого.

На підставі ст.
70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначити ОСОБА_6 до відбуття
покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке
є особистою власністю засудженого.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_6 залишити утримання під вартою.

Строк відбуття
покарання призначеного засудженому ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання - 26
листопада 2004 року. ( т. 1 а. с. 53 ).

Стягнути з
ОСОБА_6 за проведення експертизи 2.467 грн. 65 коп. на користь НДЕКЦ при УМВС
України у Вінницькій області, зарахувавши кошти на рахунок - 0019,
код - 24525055, МФО -802015.
банк - УДК у Вінницькій
області.

Речові докази по
справі:

• Пістолет моделі «Ж)ЬТКА СОМВАТ Моё. 85» з гільзою,
мотузки, залишки металу, ніж, гайковий ключ, виріз зі шпалер, зріз з матерчатої
частини дивану, паралону, ватний тампон, що зберігаються в кімнаті речових
доказів Хмільницької міжрайпрокуратури - знищити, як речі, які не мають
цінності. ( т. 2 а. с. 140 ).

22

• Футболку чорного кольору, яка вилучена слідчим за дорученням суду і зберігається при справі - повернути засудженому
ОСОБА_6 за минуванням потреби. (т. З а. с. 47, 56 ).

Вирок може бути оскаржений в
Верховний Суд України на протязі одного місяця з моменту проголошення вироку, а
засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.