В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.08.2015 Справа №607/11280/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001128 від 2 травня 2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ємгір Ромитанського району Бухарської області республіки Узбекистан, узбека, громадянина України, одруженого, котрий проживає по АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

2 травня 2015 року, близько 00 год. 00 хв. у ОСОБА_7 , який перебував у парку «Топільче» у м. Тернополі, розпочався конфлікт із ОСОБА_6 , в ході якого у нього виник злочинний умисел, направлений на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 2 травня 2015 року, близько опівночі, під час перебування в парку «Топільче», що в м.Тернополі, в ході спільного вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виник конфлікт, в ході якого останній наніс ОСОБА_6 один удар ножем в живіт, в результаті чого спричинив поранення передньої черевної стінки лівого підребер`я, яке проникало у черевну порожнину з ушкодженням внутрішніх органів (товстого відділу кишківника і його брижі, великого сальника), супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею і розвитком перитоніту (запалення оболонки, що вистилає черевну порожнину), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, після чого з місця вчинення злочину втік.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав взагалі. Повідомив, що раніше його прізвище було « ОСОБА_8 », але після одруження він взяв прізвище дружини « ОСОБА_9 ».

По суті провадження пояснив, що ОСОБА_6 він знає з дитинства, оскільки виросли з ним в одному дворі.

На початку року він у м. Тернополі зустрів ОСОБА_6 котрий запропонував йому піти спільно на рибалку.

В подальшому вони домовились піти спільно на рибалку на травневі свята.

1 травня 2015 року вони зустрілись поблизу «Кооперативного технікуму», після чого пішли в гідропарк. Вже під час зустрічі він помітив, що ОСОБА_6 перебуває в неадекватному стані. На його запитання, чи ОСОБА_6 попередньо вживав спиртні напої останній повідомив, що так. Прийшовши в гідропарк, вони почали рибалити. ОСОБА_6 мав з собою 250 грамову пляшку горілки. Він ( ОСОБА_3 ) лише трохи пригубив горілки, а ОСОБА_6 ще випив два стаканчики. В подальшому ОСОБА_6 зініціював з ним конфлікт, в ході якого почав наносити йому численні удари руками і ногами в різні частини тіла. На рибалку він приніс із собою ніж, який був прикріплений у нього на поясі. В ході конфлікту ОСОБА_6 даний ніж у нього відібрав і погрожував йому ( ОСОБА_3 ) фізичною розправою. У зв`язку із цим, побоюючись за своє життя, він ( ОСОБА_3 ) втік від потерпілого із парку «Топільче».

Він ( ОСОБА_3 ) жодних ударів ножем потерпілому ОСОБА_6 не наносив, а тому вважає, що його необхідно виправдати.

До показань обвинуваченого ОСОБА_3 в частині невизнання вини суд ставиться критично і оцінює їх як спосіб захисту, з огляду на наступне.

Не дивлячись на те , що обвинувачений ОСОБА_3 вини у скоєнні кримінального правопорушення не визнав, суд вважає, що його вина в повній мірі доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 по суті кримінального провадження надав суду наступні показання.

Повідомив, що знайомий із обвинуваченим ОСОБА_3 із дитинства. Зустрівшись із ним в центрі, поблизу «Кооперативного технікуму», домовилися піти разом на рибалку в парк «Топільче» .

Близько 21.00 год. вечора 1 травня 2015 року, зустрівшись, вони спочатку знаходилися із лівої сторони від входу в парк «Топільче», пізніше близько 01.00 год. вони перейшли на праву сторону парку, де здійснювали риболовлю. Закинувши вудочки, вони вжили у невеликій кількості алкоголь.

Потерпілий зауважив, що ОСОБА_3 хвилювався, поводив себе неадекватно у зв`язку із відсутністю улову, реагував бурхливо на інших відпочиваючих, висловлював своє невдоволення і вигляд у нього був невиспаний із почервонілим обличчям. Потерпілий запропонував обвинуваченому піти додому.

Після того, коли він ( ОСОБА_6 ) нахилився та почав підводитися, побачив в цей момент, що ОСОБА_3 взяв у руки ножа та із усією силою завдав йому ( ОСОБА_6 ) удар ножем в ділянку тулуба поблизу серця. Потерпілий зазначив, що встиг підставити свою руку та почав пручатися, оскільки обвинувачений намагався прикласти ще більшу силу для того, щоб просунути ножа ще глибше в тулуб.

Зазначив, що вперше побачив ножа у обвинуваченого, коли останній витягував його для власних потреб. Це був мисливський ніж, завдовжки 35 см, ручка якого була зеленого кольору. Із собою обвинувачений мав також рюкзак та вудочку.

Потерпілий повідомив, що під час розвитку цих подій, стояв обличчям до озера, на витягнуту руку від нього з боку, з правої сторони стояв ОСОБА_3 , який наніс йому удар у ліву сторону тулуба. У відповідь ОСОБА_6 відштовхнув його 2 рази, після чого обвинувачений впав та згодом утік із місця скоєння злочину.

Із слів потерпілого, він самостійно витягнув ножа, поклав його у пакет, зняв із себе футболку, перев`язав поранену ділянку та попрямував пішком додому, оскільки не зміг впіймати жодного транспорту. По дорозі додому, він зателефонував до своєї знайомої гр. ОСОБА_10 , та повідомив їй про випадок, який із ним стався, а також надав інформацію відносно особи, яка завдала йому поранення та повідомив, що знаряддя злочину (ніж) буде знаходитися в його квартирі на столі.

Медиками була надана допомога потерпілому, оскільки йому були завдані множинні пошкодження товстої кишки та розпочалася кровотеча.

Потерпілий заявив, що до тілесних ушкоджень, які були згодом виявлені у обвинуваченого, відношення не має.

Повідомив суду, що у зв`язку із станом здоров`я на лікарняному пробув близько 1 місяця.

Йому неважливо, щоб ОСОБА_3 був позбавлений волі, основне, щоб той відшкодував витрати на лікування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала суду наступні покази.

Повідомила, що вночі 2 травня близько 01.30 год. їй зателефонував знайомий ОСОБА_6 і сказав, що його вдарив ножем чоловік на ім`я ОСОБА_11 , з яким вони були разом на рибалці. У відповідь йому, свідок сказала, що викличе швидку медичну допомогу, яка близько 02.00 год. прибула на його адресу.

Із слів ОСОБА_10 , потерпілий повідомив їй, що його вдарили ножем, який знаходиться в його квартирі на столі і двері в квартиру він залишив відкритими. Міліцію свідок викликала в лікарні, до якої їздила разом із потерпілим. Після цього, вони приїхали додому до потерпілого. Госпіталізацію потерпілому не провели у зв`язку із його відмовою. Пізніше ОСОБА_6 ставало дедалі гірше і свідок змушена була викликати неодноразово швидку допомогу. Працівники швидкої зробили потерпілому укол, після чого він був доставлений в лікарню із підозрою на перитоніт.

Заявила, що поранення у потерпілого було в ділянці живота, під ребром. Ножа, яким наносився удар особисто не бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 по суті кримінального провадження надав наступні показання.

Повідомив, що працює фельдшером виїзної бригади ШМД в м. Тернополі.

Надійшов виклик до ОСОБА_6 , який проживає за адресою по АДРЕСА_2 . На виклик виїхав разом із лікарем ОСОБА_13 та водієм.

Із слів свідка, потерпілий знаходився в стані середньої тяжкості, коли лікар почав його оглядати, то виявив ножове поранення в області лівого підребер`я. Після проведеного огляду, потерпілому було оброблено рану, підключено систему, введено знеболюючі препарати та здійснено його госпіталізацію.

Свідок зазначив, що потерпілий був при свідомості і повідомив лікарям, що був на рибалці із знайомим на ім`я ОСОБА_11 , який його поранив ножем. Після чого потерпілий показав де знаходиться ніж, який був в іншій кімнаті (точного місця його знаходження свідок не пригадує). Після чого ОСОБА_12 загорнув цього ножа в газету, не торкаючись до нього та який згодом був доставлений разом із потерпілим в Тернопільську міську лікарню №1, до якої прибули працівники міліції, безпосередньо яким і був переданий вищезгаданий предмет.

Свідок зазначив, що працівники міліції взяли у них пояснення з приводу даних подій, після чого вони повернулися на станцію швидкої медичної допомоги.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 по суті кримінального провадження надав наступні показання.

Повідомив, що виклик був здійснений вночі 2 травня 2015 року потерпілим, який повідомив, що за годину до виклику, на рибалці поблизу озера, в нього виникла сутичка із товаришем, внаслідок якої йому було нанесено удар ножем. Бригада виїхала на виклик у складі лікаря ОСОБА_13 , фельдшера ОСОБА_12 та водія.

Зазначив, що стан потерпілого був на той момент задовільний. Потерпілому була надана медична допомога, а саме: введено знеболюючі препарати, підключено систему та оброблено рану. Після цих дій, потерпілий ОСОБА_6 представив працівникам швидкої ножа, яким йому було завдано поранення. Потерпілого ОСОБА_6 було госпіталізовано у Тернопільську міську лікарню №1.

Із слів свідка ОСОБА_13 , який бачив цей предмет особисто, ніж пізніше було передано працівникам міліції.

Повідомив, що всі кримінальні випадки реєструються в журналі та повідомляються працівникам міліції, що й було зроблено в даному випадку.

Окрім показань потерпілого та свідків, винуватість ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочину доводиться і іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-даними, котрі містяться в протоколі прийняття заяви про злочин від 2 травня 2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 повідомляє правоохоронний орган про те, що 2 травня 2015 року близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_14 , перебуваючи у парку «Топільче», що у м.Тернополі наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження;

-даними, котрі містяться в картці первинного обліку інформації яка надійшла по телефону, котра зареєстрована в ЖЄО Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області від 2 травня 2015 року, відповідно до якої 2 травня 2015 року до Тернопільського МВ УМВС України в області надійшло повідомлення від лікаря ТМКЛШД про те, що до них в приймальне відділення доставлений ОСОБА_6 із діагнозом «ножове поранення живота»;

-заявою ОСОБА_6 від 2 травня 2015 року, відповідно до якої останній видає слідчому СВ Тернопільського МВ УМВС України в області ніж, яким йому було нанесено тілесне ушкодження;

-заявою ОСОБА_6 від 2 травня 2015 року відповідно до якої ОСОБА_6 добровільно видає працівникам міліції теніску білого кольору та кофту чорного кольору, тобто одяг, в який був одягнутий 1 травня 2015 року;

-даними висновку експерта №118 від 12 червня 2015 року, відповідно до резолютивної частини якого встановлено, що при судово-медичній експертизі клинка ножа (котрий видав ОСОБА_6 ) знайдено мікрозалишки крові;

- даними висновку експерта №717 від 9 червня 2015 року, відповідно до резолютивної частини якого, у ОСОБА_6 при госпіталізації 2 травня 2015 в Тернопільську міську комунальну лікарню швидкої допомоги, клінічному обстеженні і проведеному оперативному втручанні - розкритті черевної порожнини, було виявлено поранення передньої черевної стінки в ділянці лівого підребер`я, яке проникало у черевну порожнину з ушкодженням внутрішніх органів (товстого відділу кишківника і його брижі, великого сальника), супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею і розвитком перитоніту (запалення оболонки що вистелає черевну порожнину).

Вказане вище поранення виникло від колючо-ріжучої дії гострого предмета незадовго до звернення за медичною допомогою, що підтверджується його характером і описаними у медичній карті властивостями та відсутністю даних про загоєння.

Виникнення виявленого у ОСОБА_6 поранення живота за обставин, на які посилається він у своїх показаннях, не виключається.

Виявлене у ОСОБА_6 поранення живота, яке проникало у черевну порожнину з ушкодженням внутрішніх органів, згідно з п. п. 2.1.2. і 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України. Київ. 1995), належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;

- даними висновку експерта № 288 від 25 травня 2015 року, відповідно до резолютивної частини якого вбачається, що слід пальця рук, розмірами 16*9 мм., вилучений 3 травня 2015 року під час огляду речового доказу, а саме із поверхні ручки ножа, придатний для ідентифікації та залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- даними висновку експерта №35 від 12 червня 2015 року, відповідно до резолютивної частини якого, на підставі даних, отриманих при проведенні експертизи речових доказів (одягу потерпілого гр-на ОСОБА_6 і клинка сувенірного ножа), "Висновку експерта" № 717 від 09.06.2015 р. (судово-медична експертиза медичних документів на ім`я потерпілого гр-на ОСОБА_6 ) та "Висновку експерта" № 118 від 12.06.2015 р. (судово-медична експертиза речового доказу /ножа/ у відділенні судово-медичної цитології), а також враховуючи повідомлені обставини та у відповідності до поставлених питань, експерт прийшов до наступного висновку, що на передах светра, джемпера і фуфайки в середній третині центральної частини (більше зліва) виявлено по 1 наскрізному пошкодженню тканини, які по локалізації і напрямі довжників збігаються між собою у шарах одягу та з відповідним тілесним ушкодженням у потерпілого (проникаюче поранення лівої підреберної ділянки живота з ушкодженням внутрішніх органів - товстого кишківника, його брижі та великого сальника) і спричинені одноразовою колючо-ріжучою дією гострого предмета з властивостями леза та спинки, що притаманно клинку ножа.

В момент спричинення вищевказаних пошкоджень на одязі і тілесного ушкодження потерпілому клинок ножа був обернений лезом вліво дещо вниз і діяв в напрямі лівої підреберної ділянки живота.

Спричинення вищевказаних пошкоджень на наданих предметах одягу та відповідного тілесного ушкодження живота потерпілому клинком наданого ножа не виключається.

Таким чином, з врахуванням показань потерпілого, свідків, інших досліджених доказів, які є взаємоузгодженими, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Той факт, що у ОСОБА_3 при проведенні судово-медичної експертизи 5 серпня 2015 року, виявлено ряд тілесних ушкоджень, жодним чином не спростовує його увини у нанесенні тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 .

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, обставини, які обтяжують його покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому приходить до переконання про необхідність призначення йому покарання саме у вигляді позбавлення волі, оскільки інший вид покарання не забезпечить його виправлення та перевиховання.

З врахуванням позиції потерпілого, для якого неважливо, щоб ОСОБА_3 був позбавлений волі, даних про особу ОСОБА_3 , який є не судимим, суд не вбачає необхідності визначати ОСОБА_3 максимальний строк покарання, передбачений санкцією статті обвинувачення.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

З врахуванням того, що суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочину, заявлений прокурором в інтересах держави позов про відшкодування затрат на лікування ОСОБА_6 підлягає до задоволення.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати, які слід стягнути з обвинуваченого, оскільки вони виникли через проведення експертиз, висновки яких мають значення для вирішення даного кримінального провадження.

Строк відбуття ОСОБА_3 покарання слід рахувати з моменту застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зарахувавши в строк відбуття покарання строк його затримання та термін перебування під вартою.

Крім того, з врахуванням винесення вироку, існує доцільність продовжити ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 6 (шести ) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту взяття його під варту, а саме з 15 травня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк його затримання з 3 травня по 6 травня 2015 року включно та термін перебування під вартою.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до 00 год. 00 хв. 8 жовтня 2015 року.

Цивільний позов прокурора прокуратури м.Тернополя ОСОБА_15 задовольнити, стягнувши з ОСОБА_3 в користь міського бюджету м.Тернополя 3 548 (три тисячі п`ятсот сорок вісім) грн., 18 (вісімнадцять) коп., які підлягають зарахуванню на р/р№002, ГУДКСУ в Тернопільській області, код 23588119, МФО 838912, одержувач міський бюджет, призначення платежу «Інші надходження».

Процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 644 грн. 92 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави (УКУ м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Речові докази, а саме ніж, добровільно наданий ОСОБА_6 , а також одяг підозрюваного ОСОБА_3 , які згідно квитанцій №007553, 007543, отримані на зберігання помічником слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в області ОСОБА_16 , - повернути ОСОБА_3 .

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1