АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х ВА Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0000047 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає в

АДРЕСА_1 , раніше судимого,

по обвинуваченню за ч.2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

цим вироком ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2015 року, остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 03 січня 2015 року приблизно о 12 годині, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 3, побачив припаркований на узбіччі дороги автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та знаходиться у користуванні ОСОБА_9 , у якому помітив магнітолу «Соні», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, для чого переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає розбив скло правих задніх дверей, чим завдав ОСОБА_9 матеріального збитку в сумі 600 гривень.

______________________

Справа № 11-кп/796/846/2015
Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1 .
В подальшому ОСОБА_5 проник до салону вищевказаного автомобілю, звідки повторно таємно викрав магнітолу «Соні» вартістю 400 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 03 січня 2015 року приблизно о 10 год. 20 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, пров. Артилерійський, 11, побачив припаркований автомобіль «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ПАТ «Галичфарм» та знаходиться у користуванні ОСОБА_11 , у якому помітив магнітофон «Shuttle», після чого у нього виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, для чого переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає розбив скло правих задніх дверей, чим завдав ПАТ «Галичфарм» матеріального збитку в сумі 3612 грн. 36 коп.

В подальшому ОСОБА_5 проник до салону вищевказаного автомобілю, звідки повторно таємно викрав майно ПАТ «Галичфарм», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ПАТ «Галичфарм» матеріальну шкоду на загальну суму 5601 грн. 31 коп.

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, посилаючись на неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання: призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2015 року, остаточно визначити покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що дане кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_5 03.01.2015 року, тобто до винесення вироку Шевченківським районним судом м. Києва від 03.02.2015 року, а тому суд при визначенні остаточного покарання повинен був застосовувати положення ч.4 ст. 70 КК України, а не ст. 71 КК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, сторін кримінального провадження, провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні, а саме у повторному, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджені у суді в порядку, визначеному ч.3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому апеляційним судом у відповідності до ч.1 ст. 404 КПК України, не перевіряються.

За встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, покарання за яке призначено судом першої інстанції у відповідності до ст. 65 КК України.

Разом з тим, як правильно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, при призначенні остаточного покарання судом першої інстанції за ч.1 ст. 71 КК України, було допущено неправильне застосування Закону про кримінальну відповідальність.

Так, у відповідності до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочин за цим вироком ОСОБА_5 вчинив 03.01.2015 року, тобто до винесення вироку Шевченківським районним судом м. Києва від 03.02.2015 року, врахованим судом при призначенні покарання за ч.1 ст. 71 КК України, що є неправильним, оскільки суд у такому випадку при визначенні остаточного покарання повинен був керуватися положеннями ч.4 ст. 70 КК України, у зв`язку з чим вирок суду в цій частині підлягає зміні, а апеляційна скарга заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 задоволенню.

В решті вирок суду має бути залишений без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2015 року щодо ОСОБА_5 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2015 року, остаточно вважати ОСОБА_5 засудженим до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ ______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3