Справа № 148/524/15-к
В И Р О К

Іменем України

18 березня 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Тульчині обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженню № 0000122 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крищинці, Тульчинського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 24.02.2015 року близько 22.00 год. в м. Тульчині по вул. Леніна неподалік смітника, який розташований біля магазину «АТБ», здійснюючи заготівлю картону, в одному із картонних ящиків знайшов поліетиленовий пакет синього кольору, в якому знаходився споряджений патронами 16 калібру обріз мисливської рушниці.

Виявивши вказану зброю, ОСОБА_4 , усвідомлюючи свої дії та відповідні наслідки, які можуть настати, вирішив останню забрати та в подальшому використовувати для самооборони.

З цією метою, знайдений обріз мисливської рушниці ОСОБА_4 , завернувши в пакет, у якому він його знайшов, заховав за куртку та пішов до свого місця проживання. Про те по дорозі, з метою, щоб ніхто не побачив його знахідку, він заховав знайдену зброю в бур`янах біля «Палацу Потоцького» м. Тульчина, таким чином залишивши її на зберігання.

Наступного дня, 25.02.2015 року близько 08.00 год. ОСОБА_4 з метою випробування зброї на предмет її придатності до здійснення пострілів, повернувся до місця, де залишив знайдений ним обріз мисливської зброї, яку оглянув, виявивши, що це обріз двохствольної мисливської рушниці 16 калібру, з затертою калібровкою. Повернувши скобу, він відкрив патронник, який був споряджений двома набоями 16 калібру. Після чого, ОСОБА_4 , згорнувши обріз у пакет, сховав його під куртку, усвідомлюючи, що діє протиправно та порушує встановлені правила обігу ( користування населенням ) вогнепальною зброєю, з метою перевірки знайденого обрізу на придатність до стрільби, на рейсовому автобусі с. Мазурівка с. Нестерварка поїхав до лісової ділянки, розташованої в с. Мазурівка, неподалік від вулиці Польова, таким чином скоївши незаконне перевезення ( носіння ) вогнепальної зброї без передбаченого на те законом дозволу.

Приїхавши на територію вищезазначеної лісової місцевості, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій умисел, спрямований на незаконне зберігання та носіння вогнепальної зброї, дістав із-за поли куртки, знайдений обріз, звівши курки, здійснив один постріл в напрямку дерев. Здійснивши постріл, він, залишаючись на місці продовжував огляд зброї та місця куди влучив. Згодом обріз мисливської рушниці знову замотав в поліетиленовий пакет і вирішив повертатись додому.

Здійснений ОСОБА_4 постріл почули жителі с. Мазурівка Тульчинського району, які зателефонували до чергової частини Тульчинського РВ УМВС. За вказаним повідомленням на місце пригоди виїхала слідчо-оперативна група, якою було затримано ОСОБА_4 та в ході його огляду вилучено обріз мисливської рушниці, яку він зберігав та переносив.

Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 85-Б від 26.02.2015 року, вилучений працівниками органів внутрішніх справ 25.02.2015 року у ОСОБА_4 предмет є нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю обрізом мисливської рушниці, який виготовлений саморобним способом з деталей мисливської рушниці 16 калібру моделі «ТОЗ-БМ». Обріз мисливської рушниці придатний для проведення пострілів.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, а саме незаконне носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

28.02.2014 року прокурор Тульчинського району ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваний ОСОБА_4 з іншого боку уклали угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 470,472 КПК України, яка разом з обвинувальним актом була направлена до суду.

Згідно даної угоди підозрюваний та прокурор Тульчинського району дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 4 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробовуванням з іспитовим терміном на два роки, на підставі ст. 76 КК України заборонити ОСОБА_4 виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, а також зобов`язати повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені йому п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Тульчинського району та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

.Керуючись ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.02.2015 року між прокурором Тульчинського району ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання в виді 4 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання з випробовуванням з іспитовим терміном на два роки.

На підставі ст. 76 КК України заборонити ОСОБА_4 виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, а також зобов`язати повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 613,80 грн. процесуальних витрат, понесених на залучення експертів для проведення судово-балістичної експертизи.

Речові докази: обріз двохствольної мисливської рушниці та дві пластикові гільзи, які зберігаються в кімнаті речових доказів Тульчинського РВ УМВС України - знищити.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: