Справа № 11-524 /2007 року Головуючий
в 1-й інстанції Свіреда І.С.
Категорія ст. ст. 187 ч.1,186 ч.3, 304
КК України Доповідач
І М ' Я М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2007 року колегія суддів судової
палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області в складі:
Головуючого -судді Кульбаби В.М.,
суддів
Суслова М.І., Курдзіля В.Й.,
секретарі Філюк А.М.,
захисників ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
законного представника неповнолітнього
обвинуваченого його матері ОСОБА_4.,
у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляціями прокурора,
що приймав участь у розгляді справи, засудженого ОСОБА_1. та захисника
ОСОБА_2. в інтересах засудженого ОСОБА_5.
на вирок Нетішинського міського суду від 12 червня 2007 року.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця і мешканця
АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
з неповною середньою освітою, учня 10 класу ЗОШ №2, раніше
судимого:
року Нетішинським міським судом за ст..ст. 15, 186 ч.3, 186 ч.2, 69, 69, 70,
104 КК України на 3 роки позбавлення волі з встановленням іспитового строку 2
року Нетішинським міським судом за ст..ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 69, 70, 71 КК
України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого Ковельським
міськрайсудом Волинської області 17 липня 2006 року умовно-достроково на 1 рік
року Нетішинським міським судом за ст..ст. 186 ч.2, 71 КК України на 4 роки 1
місяць позбавлення волі, -
засуджено:
ст. 187 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- за ст. 186 ч.3
КК України на 4 роки позбавлення волі, а на підставі ст.. 70 КК України
остаточно призначено 4 роки позбавлення волі.
підставі ст. 71 КК України приєднано частину невідбутого покарання за
попереднім вироком і остаточно призначено 5 років позбавлення волі.
зарахувати ОСОБА_1. у строк відбування покарання час тримання під вартою з 19
березня по 12 червня 2007 року.
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, уродженця с.
Сіянці, Острозького району, Рівненської області, мешканця мАДРЕСА_2,
Хмельницької області, українця,
громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, постраждалого
внаслідок Чорнобильської катастрофи, раніше не судимого, -
- засуджено
за ст. 186 ч.3 КК України на 5 років позбавлення волі.
підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з
випробовуванням з іспитовим строком на 3 роки.
ст. 76 КК України зобов'язано його не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
ці органи про зміну місця проживання та роботи і періодично з'являтись до них
304 КК України ОСОБА_5. виправдано.
Запобіжний захід - підписка про невиїзд.
речових доказів вирішено згідно ст. 81 КПК України.
За вироком суду ОСОБА_1. засуджено за те, що він
7.01.2007 року близько 23 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння
біля кафе „Лора”, що по вул.. Солов'ївській м. Нетішина, з погрозою
застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я, яке втілилось в
приставлянні до спини гострого предмета та нанесенні двох ударів кулаком в
обличчя, напав на неповнолітнього ОСОБА_7. та заволодів його мобільним
телефоном „Нокіа 3100” за 450 грн. з сім-картою „Білайн” за 10 грн., де було 4
грн., сім-картою „Діджус” за 15 грн. та 15 грн. готівкою.
Крім цього, 22 січня 2007 року близько 22 год. ОСОБА_1.,
за попередньою змовою з ОСОБА_5., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння,
шляхом вибиття вхідних дверей квартири АДРЕСА_3, проникли в вказане помешкання,
де з застосуванням фізичного насильства до ОСОБА_8., відкрито викрали належний
йому велосипед „Україна” вартістю 150 грн.
апеляції прокурор просить, вирок суду скасувати у зв'язку з невідповідністю
висновків викладених у вироку фактичним обставинам справи, що істотно вплинуло
на його висновки та призначення занадто м'якого покарання. При цьому він
вважає, що суд не вірно перекваліфікував дії засуджених із ст. 187 ч.3 на 186
ч.3КК та необґрунтовано застосував до ОСОБА_5. ст. 75 КК України.
Засуджений ОСОБА_1. в своїй апеляції просить вирок суду змінити та
призначити йому більш м'яке покарання без позбавлення волі. При цьому вважає
вирок незаконним, так як висновки суду викладенні в вироку не відповідають
фактичним обставинам справи, неправильно кваліфіковані його дії за ст. 186 ч.3
КК України, оскільки будь-якого нападу, насильства чи погрози застосувати
насильство до потерпілого з метою заволодіння його майном не було. Стверджує,
що засуджений ОСОБА_5втягнув його у злочинну діяльність в неповнолітньому віці.

Захисник ОСОБА_9. в інтересах засудженого ОСОБА_5. просить вирок суду
змінити, перекваліфікувавши дії її підзахисного з ч.3 на ч.1 ст. 186 КК України
та призначити покарання в межах санкції даної статті і застосувати ст.. 75 КК
України. При цьому вона стверджує, що нанесення тілесних ушкоджень потерпілому
ОСОБА_10. мало місце в результаті конфлікту, який виник між останнім та
ОСОБА_1., під час якого ОСОБА_5тілесних ушкоджень потерпілому не наносив, а
навпаки зупинив протиправні дії ОСОБА_1. Крім того, в ході судового слідства
беззаперечно було встановлено, що намір викрасти велосипед виник у ОСОБА_1. і
він наказав його взяти ОСОБА_5

Засуджений ОСОБА_5вирок не оскаржив.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який просив скасувати вирок
місцевого суду і постановити новий апеляційного суду з обранням засудженим
більш суворого покарання, засуджених та в їх інтересах захисників і законного
представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_1його матері ОСОБА_4. на їх
спростування, а засудженого ОСОБА_1. та захисника ОСОБА_2. на підтримку доводів
своїх апеляцій, провівши судове слідство по епізоду злочинних посягань 22 січня
2007 року стосовно потерпілого ОСОБА_8 в межах допиту обвинувачених, потерпілих
і перепровірки та вивчення всіх інших матеріалів справи по обставинах
спричинення останньому тілесних ушкоджень і викрадення з квартири велосипеда ,
колегія суддів судової палати

з н а х о д и т ь :

апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_1. та захисника ОСОБА_2. в інтересах засудженого
ОСОБА_5. як такі, що задоволенню не
підлягають.

Вина ОСОБА_1. та ОСОБА_5. у вчинених
злочинах при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та
дослідженими в
судовому засіданні доказами, а по епізоду спричинення тілесних
ушкоджень ОСОБА_8. та викрадення його велосипеда з квартири і перевірена судовим слідством апеляційного
суду.

Так,
в суді засуджений ОСОБА_1. вину
визнав і показав, що дійсно між ним та
ОСОБА_7. неподалік кафе-бару „Лора” був конфлікт, в ході якого він наніс два
удари в обличчя потерпілому. Телефон, який в подальшому подарував брату, забрав у ОСОБА_7., одночасно
забрав і 12 гривень готівкою.

Із
показань потерпілого ОСОБА_7.., очевидців подій свідків ОСОБА_11., ОСОБА_12
вбачається, що ОСОБА_1. застосував до ОСОБА_7 насильство, в результаті якого
заволодів його майном: мобільним телефоном та грошима в сумі 12 грн.

За
висновком судово-медичного експерта №53 від 31.01.2007 року у ОСОБА_7.
тілесних ушкоджень не виявлено.

Стосовно
подій 22 січня 2007 року ОСОБА_1. показав суду, що в стані алкогольного
сп'яніння сумісно з ОСОБА_5. вони з метою „з'ясування стосунків” зайшли в
будинок ОСОБА_8. В ході конфлікту він, ОСОБА_8. відокремленим держаком від
лопати, який підібрав в будинку, вдарив потерпілого по голові. Коли повертались
з місця події, з кімнати, то із коридору разом з ОСОБА_5. відкрито викрали
велосипед.

Наведені
обставини підтвердив засуджений ОСОБА_5.

Такі
показання засудженні підтвердили в ході судового слідства в суді апеляційної
інстанції.

Про те,
що потерпілому було нанесено лише один удар підтверджується висновком
судово-медичної експертизи.

Об'єктивно
вина засуджених підтверджується
протоколами огляду місця події, речових доказів та їх вилучення, пред'явлення
особи для впізнання, довідкою про вартість викраденого, висновками
судово-медичної експертизи та іншими матеріалами кримінальної справи.

Проаналізувавши вчинене та оцінивши
в сукупності усі докази, суд обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність
вини засуджених у вчинених злочинах, вірно кваліфікувавши їх дії, у
відповідності з скоєним, за ст.ст. 187
ч. 1 та 186 ч.3 КК України.

Перевіряючи
доводи апеляції прокурора в судовому засідання апеляційної інстанції колегія
суддів вважає їх недостатньо обґрунтованими та поспішними. При цьому наголошує,
що судом першої інстанції було правильно встановлено про недоведеність такої
обов'язкової ознаки розбою як напад з метою заволодіння чужим майном,
а вказане не знайшло свого підтвердження як в місцевому суді при розгляді справи,
так і в засіданні апеляційного суду при перегляді вироку в порядку вимог
процесуального закону.

Міра
покарання їм обрана згідно вимог ст. ст. 50 і 65 КК України з врахуванням
ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винних, конкретних обставин по справі
та невідбутого ОСОБА_1. покарання за попереднім вироком.

При
цьому судом враховані всі обставини, які пом'якшують покарання, в тому числі і
ті, на які посилаються засуджені.

Підстав
для скасування вироку, його зміни та пом'якшення покарання апеляційна інстанція
не знаходить.

Керуючись
ст. ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

вирок Нетішинського міського суду
від 12 червня 2007 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_6 залишити без змін,
а апеляції прокурора, засудженого
ОСОБА_1. та адвоката ОСОБА_2. в інтересах засудженого ОСОБА_5. - без задоволення.

Головуючий
- суддя В.М. Кульбаба

Судді М.І. Суслов

В.Й. Курдзіль