Провадження №1-кп/761/721/2013
У Х В А Л А

іменем України

10 вересня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді Козятник Л.Г.

за участю секретаря
Медицької У.І.

прокурора
Бабича О.І.

обвинуваченого
ОСОБА_1,

провівши в приміщенні Шевченківського
районного суду м. Києва підготовче
судове засідання у кримінальному
провадженні № 0000192 щодо ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358
КК України,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2013 року в провадження судді
надійшло кримінальне провадження №
0000192 щодо ОСОБА_1 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, з
обвинувальним актом та з угодою про
визнання винуватості, укладеною 09
серпня 2013 року між прокурором відділу
Генеральної прокуратури України
ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_1

Прокурор в підготовчому судовому
засіданні просив затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_1 свою винуватість
у вчиненому визнав повністю, щиро
розкаявся та просив суд призначити
йому покарання менш суворе, ніж те, яке
зазначено в угоді, оскільки він вперше
притягається до кримінальної
відповідальності, від його дій не
настало тяжких наслідків.

Вислухавши думку прокурора та
обвинуваченого, перевіривши наявні в
розпорядженні суду матеріали
кримінального провадження, суд прийшов
до наступного висновку.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у
підготовчому судовому засіданні суд
має право прийняти рішення про
затвердження угоди або відмови в
затвердженні угоди з поверненням
кримінального провадження прокурору
для продовження досудового
розслідування в порядку, передбаченому
ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК
України суд відмовляє в затвердженні
угоди, якщо умови угоди суперечать
вимогам цього Кодексу та/або закону;
умови угоди не відповідають інтересам
суспільства; умови угоди порушують
права, свободи чи інтереси сторін або
інших осіб; існують обґрунтовані
підстави вважати, що укладення угоди не
було добровільним, або сторони не
примирилися; очевидна неможливість
виконання обвинуваченим взятих на себе
за угодою зобов'язань; відсутні
фактичні підстави для визнання
винуватості.

Як убачається зі змісту угоди,
підозрюваний ОСОБА_1 запропонував і дає
згоду на призначення йому покарання за
ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення
волі на строк 5 років зі звільненням
його на підставі ст. 75 КК України від
відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 3 роки.

У той же час, в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 на питання суду
повідомив, що вид та розмір покарання,
зазначеного в угоді, було
запропоновано прокурором, при цьому,
обвинувачений просив суд призначити
йому менш суворе покарання, ніж те, яке
зазначено в угоді.

З урахуванням наведеного, суд прийшов
до висновку про неможливість
затвердження угоди та винесення вироку
на підставі такої угоди, оскільки
фактично в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 відмовився від
укладеної угоди з прокурором в частині
визначеного виду та розміру покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

відмовити в затвердженні угоди,
укладеної 09 серпня 2013 року між
прокурором відділу Генеральної
прокуратури України ОСОБА_2 та
підозрюваним ОСОБА_1 у кримінальному
провадженні № 0000192.Повернути
кримінальне провадження № 0000192
щодо ОСОБА_1 прокурору для продовження
досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя