АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/2613/15-к Номер провадження 11-сс/786/173/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
08 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 березня 2015 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. «а» ст. 93 КК України ( в редакції 1960 року) застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено строк дії ухвали до 18 год. 10 хв. 27 травня 2015 року.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні 22 липня 1996 року умисного вбивства з корисливих мотивів громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 разом (за попередньою змовою) з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2012 року за № 0000072, правова кваліфікація злочину за п. «а» ст. 93 КК України в редакції 1960 року.

16.12.2013р. ОСОБА_8 оголошено в міждержавний розшук.

27.03.2015 р. о 12 год. 40 хв. ОСОБА_8 затриманий. В цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення п. «а» ст. 93 КК України в редакції 1960 року.

В ухвалі слідчий суддя визнав клопотання слідчого обґрунтованим та задовольнив його.

При цьому вказав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується доданими до клопотання документами.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується матеріалами клопотання: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 після вчинення злочину з місця проживання зник, про нове місце проживання не повідомляв. Власного житла ОСОБА_8 не має, 16.12.2013р. він був оголошений у міждержавний розшук. З огляду на тяжкість вчиненого злочину, у підозрюваного є всі підстави до використання усіх можливих спроб до переховування та вчинення нових епізодів злочинної діяльності; незаконно впливати на свідків, переважна більшість яких є його знайомими; відсутність постійного джерела доходів, оскільки ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, що може виразитися в тому, що останній продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення з метою особистої наживи та збагачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахувавши, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, сімейний стан, вік та стан здоров`я, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Слідчий суддя прийшов до висновку, що докази та обставини на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати про можливість підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та для запобігання вказаного ризику, з урахуванням наведених обставин, вважав недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважає, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. «а» ст. 93 КК України в редакції 1960 року необґрунтована.

На момент звернення до суду з клопотанням органами досудового розслідування остаточна підозра ОСОБА_8 не пред`являлась, а висновки що його дії підпадають під інкриміновану статтю є передчасними.

В матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження обґрунтованої підозри.

Стверджує, що додані слідчим до клопотання документи обґрунтованість підозри не підтверджують. ОСОБА_8 не повідомляв про зміну місця проживання, оскільки відносно нього запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд не обирався.

У клопотанні не зазначено, що він має постійне місце проживання у с. Майбородівка Кременчуцького району у матері.

Захисник в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що до моменту затримання підозрюваний не переховуючись від правоохоронних органів тривалий час проживав на територій України разом із цивільною дружиною і зараз не має наміру переховуватися від слідства та суду.

Вважає зазначені слідчим ризики можливості впливати на свідків та вчиненні інших злочинів припущенням. А також зазначає, що у матеріалах клопотання відсутні будь-які докази, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, дослідивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог законодавства.

При цьому слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого п. «а» ст. 93 КК України (в ред. 1960 року), а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Твердження захисника стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними та такими, що суперечать матеріалам подання.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд врахував дані про особу підозрюваного в їх сукупності, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, конкретні обставини справи, поведінку підозрюваного, який тривалий час переховувався від органів досудового розслідування в зв`язку з чим згідно довідки інформаційного центру був оголошений у міждержавний розшук 11 грудня 2003 року, змінив своє прізвище, ім`я та по-батькові, - та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Мотиви прийнятого рішення судом першої інстанції в ухвалі викладені повно та є обґрунтованими, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності прийнятого рішення.

Колегія судді вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 з урахуванням наявних ризиків, а тому підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається..

Також колегією суддів не встановлено порушень норм кримінального процесуального законодавства, що могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст. 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 березня 2015 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4