Справа
№1-74/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 31 травня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Шаруновича
В.В.

за участю
секретаря Спасюк К.В.

прокурора Андрейцева М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця і жителя с. Грив'ятки Ковельського
району Волинської області, українця, громадянина України, не працюючого,
розлученого, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України несудимого, у вчиненні злочину передбаченого
ч.1 ст. 164 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. будучи
зобов'язаний за рішенням Ковельського міського суду від 11.03.1999 року сплачувати
аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку щомісячно до їх повноліття, починаючи з 04.03.1999 p., всіляко
ухилятися від виконання даного судового рішення і від сплати аліментів. Так,
ОСОБА_1. грошових
коштів на утримання дітей не надавав ,
ніде не працював, а якщо і працював, то про місце роботи державну виконавчу
службу не повідомляв. ОСОБА_1. неодноразово попереджався державним виконавцем
про відповідальність за ухилення від сплати аліментів і про необхідність
погашення заборгованості по аліментах, однак, жодних заходів для того, щоб
сплатити цю заборгованість та виплачувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_1.
не вживав. В зв'язку з цим по виконанню рішення суду щодо сплати аліментів на
утримання неповнолітніх дітей виникла заборгованість за 79 місяців з 01.07.2000 р. по 01.02.2007 року в сумі 5776,26 грн.

Підсудний
ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих
йому діях визнав повністю та показав суду наступне. У 80-х роках він одружився
з ОСОБА_2., в 1989 р. у них
народився син ОСОБА_3, а в 1990
р. - син
ОСОБА_4. Згодом вони розлучилися. Після розлучення він став проживати у с Грив'ятки
Ковельського району, а ОСОБА_2. з дітьми у м. Ковелі. Коли він офіційно
працював, то з нього стягувались аліменти за місцем роботи. Коли звільнився з
роботи, то домовився з колишньою дружиною про те, що залишає їй квартиру в м.
Ковелі, а вона відмовляється від аліментів, а тому аліменти на утримання дітей
не сплачував. На даний час постійного місця роботи не має. Неодноразово
попереджався державним виконавцем про необхідність погашення заборгованості по
аліментах та про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів.
У вчиненому розкаюється. Просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому самим підсудним, його вина
підтверджується іншими доказами зібраними по справі.

Так, потерпіла ОСОБА_2.,яка в судове засідання не зявилася, в попередніх судових
засіданнях підтвердила суду той факт, що підсудний будучи батьком її дітей і
зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання синів, однак, коштів на утримання
дітей не надає, аліменти сплачувати відмовляється.. Причиною розірвання шлюбу
між нею і ОСОБА_1. стало те, що він зловживав спиртними напоями, матеріально
сім'ю не забезпечував. Також

зазначила, що
квартира де вона мешкає з дітьми належить їй, згідно договору дарування, і
ОСОБА_1 на підставі рішення суду було виселено з зазначеної
квартири.

Крім цього вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненому
доведена і зібраними по справі

письмовими доказами, а саме: довідкою ДВС про
заборгованість по аліментах, згідно якої

борг станом на 01.02.2007
р. складає 5776, 26 грн. (
а.с. 8); виконавчим листом

Ковельського міського суду від 11.03.1999 p.,
згідно якого вирішено стягувати з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та

сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини усіх
видів заробітку щомісячно до

досягнення їми повноліття, починаючи з 04.03.1999 р.
(а.с.9); попередженнями ОСОБА_1

виконавчою службою про необхідність працевлаштуватися,
погашення заборгованості по

аліментах та про кримінальну відповідальність за ухилення
від сплати аліментів ( а.с.

10-16),
довідками Ковельського міськрайонного центру зайнятості, згідно якої ОСОБА_1 не
перебуває на обліку у центрі зайнятості ( а.с. 17); довідкою про склад сім'ї
ОСОБА_2., згідно якої діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проживають з нею ( а.с. 18 );
актом державного виконавця Веремчук Л.С. від 16.012007 p.,
згідно за місцем проживання ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке можливо звернути
стягнення ( а.с. 22); рішенням суду, згідно якого ОСОБА_1 було виселено з
квартири АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Суд,
повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши обставини даної кримінальної
справи, приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1, які виразились у
злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
дітей (аліментів) вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України.

При обранні міри кримінального покарання суд враховує
характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу винного
у їх сукупності, наявність пом'якшуючих та обтяжуючих покарання обставин
справи.

Обставин, які
пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1
- відсутні.

Обставини, які б
обтяжували покарання підсудному ОСОБА_1.
- відсутні.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про доцільність обрання
підсудному покарання у вигляді обмеження волі, - по-скільки ОСОБА_1.
на даний час не працює і є першочергова необхідність погашення заборгованості
по аліментах на утримання неповнолітніх дітей.

Крім цього, суд вважає за необхідне обрати відносно
ОСОБА_1 запобіжний
захід у вигляді взяття під варту, -
до набрання вироком законної сили ,
- по-скільки такий захід відносно підсудного раніше не був обраний.

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК
України, суд. -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч.1 ст. 164 КК України,
призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Обрати відносно засудженого ОСОБА_1, запобіжний захід
у вигляді взяття під варту, до набрання вироком законної сили, - про що оголосити
йому негайно під розписку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Волинської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його оголошення.