Справа № 357/9093/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/278/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 06.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
06 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 11-сс/780/278/15 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , судимого 11.07.2014 року за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік 6 (шість) місяців,

продовжено строк тримання під вартою до чотирьох місяців, тобто до 26 липня 2015 року.

В С Т А Н О В И Л А:
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ MBС України (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_9 за погодженням з прокурором прокуратури Білоцерківського району радника юстиції прокурора ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , яке обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. Також, як зазначає слідчий, по даному кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів для складання обвинувального акту. 11 червня 2015 року підозрюваним ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , їхнім захисникам та потерпілим повідомлено про завершення досудового розслідування, та згідно з ст. 290 КПК України надано право для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Трьохмісячний строк тримання під вартою ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні закінчується 26 червня 2015 року, однак направити обвинувальний акт до суду у вказаний строк неможливо, оскільки з метою забезпечення права підозрюваного ОСОБА_7 та захисника, а також потерпілих на ознайомлення, згідно вимог ст. 290 КПК України з матеріалами кримінального провадження, необхідний певний час, а починаючи з 11 червня 2015 року ОСОБА_7 ознайомився лише з чотирма томами кримінального провадження. Для виконання вищезазначених слідчих дій, необхідний певний строк, а тому виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до чотирьох місяців. Беручи до уваги, що ОСОБА_7 вчинив умисний, особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, а також беручи, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити речові докази, незаконно впливати на потерпілих, які є особами похилого віку, незаконно впливати на співучасника вчиненого ним кримінального правопорушення ОСОБА_13 , який на даний час переховується від органів досудового розслідування, та зареєстрований в одному з ОСОБА_7 населеному пункті.

Слідчий просив продовжити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вказане правопорушення зареєстровано за № 0000464 від 03 лютого 2015 року.

25 червня 2015 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було задоволено клопотання слідчого про продовження строку у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 в Київському слідчому ізоляторі до чотирьох місяців, тобто до 26 липня 2015 року.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що у клопотанні слідчого наведені достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, враховано тяжкість скоєного кримінального злочину та особу підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт чи заставу.

В обґрунтуванні своїх вимог захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 зазначає, що немає загрози в тому, що підзахисний буде намагатися уникнути покладених на нього процесуальних обов`язків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказує на те, що слідчий суддя при розгляді справи грубо порушив кримінальний процесуальний закон та не навів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив залишити судове рішення без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, при розгляді клопотання були досліджені питання наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, вагомості наявних доказів по кримінальному провадженню, сімейний стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, а також існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недостатність підстав застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 . Прокурором доведено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшились, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування не завершено, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи апеляційної скарги правильності висновку слідчого судді не спростовують.

Таким чином, органами досудового слідства наведено достатньо обставин, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_7 у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді