Справа №1-74/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 року Бородянський
районний суд

Київської області в складі:
головуючого - судді Стасенка Г.В.,

при секретарі - Дубовенко О.В.,

з
участю прокурора - Волошановського Р.М.,

потерпілої ОСОБА_1,

представника потерпілих - ОСОБА_2,

захисника - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Київ, громадянки України, з повною вищою освітою,
неодруженої, яка проживає АДРЕСА_1,
працює бухгалтером у видавництві "Вежа" м.Київ вул.Старосільська,2,
раніше не судимої,

в
здійсненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286
КК України,

встановив:

30 вересня 2007 року, приблизно об 11 годині, на 41-му
кілометрі автодороги "Київ-Ковель" підсудна ОСОБА_4, керуючи
автомобілем "Тойота-Яріс" НОМЕР_1, рухаючись в напрямку м.Києва,
невірно оцінила дорожню обстановку, проявила неуважність і, виконуючи маневр
обгону, не справилась із керуванням, чим порушила п.1.5, 2.3 "б",
10.1, 12.3, 14.2 "в" Правил дорожнього руху України, і, виїхавши на
смугу зустрічного руху, допустила зіткнення з автомобілем ВАЗ-2109 НОМЕР_2, що
рухався у зустрічному напрямку, під керуванням ОСОБА_5, в результаті чого
ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового
перелому лівої стегнової кістки в нижній третині, а також закритих уламкових переломів лівої великогомілкової кістки у верхній третині з
продовженням на суглобову поверхню та правої п'яткової кістки і забійної рани
лівої тім'яної (скроневої) ділянки, а пасажирка його автомобіля ОСОБА_1
отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді травматичного вивиху правої плечової кістки з
відривом її великого горба, а також гематом повік лівого ока і саден лівого стегна.

Допитана в судовому засіданні підсудна винною себе визнала
частково. Суду, зокрема, пояснила, що 30 вересня 2007 року, близько 11 години,
вона на своєму автомобілі "Тойота-Яріс" поверталась в м.Київ по
автодорозі "Київ-Ковель". Їхала зі швидкістю, приблизно, 80-90
кілометрів на годину. Погода була сонячна і суха. На 41-му кілометрі вона
вирішила обігнати два автомобілі, що їхали попереду і, включивши покажчик
повороту, частково виїхала на зустрічну
смугу. Проте, побачивши попереду зустрічний автомобіль, вона стала
пригальмовувати і намагалася повернутися на свою смугу руху, але автомобіль
став некерованим, спочатку його понесло вправо, а потім винесло на зустрічну
смугу руху, де відбулося зіткнення із зустрічним автомобілем. Вважала частково
себе виною оскільки, на її думку, водій зустрічного автомобіля повинен був
виїхати на узбіччя щоби уникнути зіткнення. Водночас у скоєному щиро розкаялася
і потерпілому частково відшкодувала завдані збитки в сумі 30 тис. гривень.

Разом з тим винність підсудної підтверджується такими
доказами.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні засвідчила, що 30 вересня 2007 року вона на автомобілі
ВАЗ-2109 під керуванням її чоловіка - потерпілого ОСОБА_5 їхала з м.Києва по
автодорозі "Київ-Ковель". Автомобіль рухався зі швидкістю 60-70
кілометрів на годину. Раптом вона побачила перед собою зустрічний автомобіль і
її чоловік став з'їжджати на узбіччя, але відбулося зіткнення.

Допитана як свідок ОСОБА_6 засвідчила суду, що 30 вересня
2007 року вона їхала як пасажир в
автомобілі під керування її сестри - підсудної ОСОБА_4 Попереду їхали інші
автомобілі. Раптом підсудна різко загальмувала і автомобіль кинуло, спочатку, в праву сторону, а потім на
зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення із зустрічним автомобілем.

Як убачається з протоколу огляду місця події від 30 вересня
2007 року, схемою і фото таблицею до протоколу та протоколів огляду транспортних засобів, зіткнення автомобілів "Тойота-Яріс" НОМЕР_1
і ВАЗ-2109 НОМЕР_2 відбулося на 41-му кілометрі автодороги
"Київ-Ковель" на межі смуги
руху і узбіччя в напрямку руху автомобіля ВАЗ-2109 під керування водія
ОСОБА_5(а.с.4-10)

Згідно з висновком транспортно-трасологічної експертизи від 5
листопада 2007 року, в момент первинного контакту направляючі поздовжніх осей
автомобіля "Тойота-Яріс" та ВАЗ-2109 були розташовані під кутом
приблизно 150-170 градусів при зустрічних напрямках руху. Зіткнення автомобілів
відбулося на межі правого краю проїзної частини та правого узбіччя в напрямку
руху м.Ковель, тобто на смузі руху автомобіля ВАЗ-2109. (а.с.19-27)

Як убачається з
висновку автотехнічної експертизи від 26 жовтня 2007 року, несправностей
системи робочого гальма, рульового керування і ходової частини автомобіля
Тойота-Яріс" НОМЕР_1, що могли б викликати погіршення або відмовлення чи
зміну курсової стійкості транспортного засобу
перед подією, не виявлено. (а.с.32-36)

Відповідно до висновку
судової автотехнічної експертизи від 12 грудня 2007 року, за даної
дорожньо-транспортної ситуації водій
автомобіля "Тойота-Яріс" повинен був діяти відповідно до вимог
п.11.2,10.1 і 14.2 "в" Правил дорожнього руху України і при виконанні
даних вимог водій цього автомобіля мав технічну можливість попередити зіткнення
з автомобілем ВАЗ-2109, на що у нього не було перешкод технічного характеру.
Своїми односторонніми діями водій автомобіля ВАЗ-2109 не мав технічної
можливості попередити зіткнення з автомобілем "Тойота-Яріс" в зв'язку
з тим, що навіть зупинка його автомобіля не виключала можливості зіткнення, так
як автомобіль "Тойота-Яріс" не гальмувався. (а.с.113-114)

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 23
листопада 2007 року у ОСОБА_5 виявлені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді
відкритого уламкового перелому лівої стегнової кістки в нижній третині,
середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді
закритих уламкових переломів
лівої великогомілкової кістки у верхній
третині з продовженням на суглобову поверхню та правої п'яткової кістки і легкі
тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої тім'яної (скроневої) ділянки.
Ушкодження могли утворитися під час ДТП. (а.с.51-52)

Згідно з висновком
судово-медичної експертизи від 23 листопада 2007 року у потерпілої
ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді травматичного вивиху правої плечової кістки з
відривом її великого горба, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді гематом
повік лівого ока і саден лівого стегна.
Ушкодження могли утворитися у пасажира легкового автомобіля під час ДТП
внаслідок ударів об частини салону автомобіля. (а.с.50)

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що винність підсудної
в здійсненні інкримінованого їй діяння знайшла своє підтвердження в судовому
засіданні.

Часткові заперечення підсудної щодо обвинувачення суд до
уваги не приймає як необґрунтовані і такі, що спростовуються іншими
дослідженими доказами.

Злочинні дії підсудної суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК
України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило потерпілим тяжке тілесне ушкодження та
середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Порушення підсудною п.10.3 Правил дорожнього руху України суд
із обвинувачення виключає, як непідтверджене в судовому засіданні.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, а також особу підсудної, яка до кримінальної
відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, має постійну
роботу.

Як пом'якшуючі покарання обставини суд враховує щире каяття
підсудної, а також добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити
підсудній покарання у межах санкції ч.2
ст.286 КК України - у вигляді
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Водночас, приймаючи до уваги тяжкість злочину, обставини його
здійснення, враховуючи щире каяття
підсудної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає
за можливе на підставі ст.75 і 76 КК України звільнити підсудну від відбування
основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона
протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і
виконає покладені на неї обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці
органи про зміну місця проживання.

Потерпілий ОСОБА_5 пред'явив до підсудної цивільний позов про
відшкодування моральної шкоди в сумі 70
тис. грн. та матеріальної шкоди в сумі 7 тис. 591 грн. 25 копійок.

Розмір матеріальної шкоди потерпілий визначив, виходячи із
вартості його автомобіля, який після дорожньо-транспортної пригоди відновленню
не підлягає, в сумі 14 тис. 266 грн. 25 коп., а також вартості витрат на його
лікування в сумі 23 тис. 325 грн., що загалом становить 37 тис. 591 грн. 25
копійок. З урахуванням того, що підсудна добровільно відшкодувала йому 6 тис.
доларів США, що становить 30 тис. грн., просив стягнути з неї решту - 7 тис. 591 грн. 25 копійок.

В судовому засіданні представник потерпілого - ОСОБА_2
позовні вимоги потерпілого підтримав і викладене підтвердив.

Підсудна ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов у
частині відшкодування матеріальної шкоди не визнала з тих підстав, що, на її
думку, вартість автомобіля потерпілого може становити лише 10 тис. грн., а витрати на лікування потерпілого, які вона
визнала, становлять 19 тис. 616 грн. 70 коп., що загалом менше тієї суми, яку
вона добровільно виплатила потерпілому. Позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди підсудна визнала частково, проте визначення розміру
відшкодування цієї шкоди поклала на розсуд суду.

Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги
потерпілого ОСОБА_5 необхідно задовольнити частково.

Винність підсудної ОСОБА_4 в даній дорожньо-транспортній
пригоді, а відповідно в заподіянні потерпілому ОСОБА_5 тяжкого тілесного
ушкодження та пошкодженні його автомобіля в судовому засіданні доведена і
фактично підсудною не оспорюється.

Як убачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного
засобу, підсудна є власником автомобіля "Тойота-Яріс" НОМЕР_1.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична
особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній
особі, зобов'язана відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю
посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків,
протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно з наданими потерпілим копіями квитанцій, накладних,
товарних і фіскальних чеків (а.с.154-165, 167-168) ним було витрачено на придбання медикаментів
та медичних препаратів 21 тис.118 грн. 82 коп., а тому ця сума підлягає
відшкодуванню підсудною потерпілому.

При цьому судом не враховується рахунок № 70133775 від 19
жовтня 2007 року про оплату препарату
"Авелокс" вартістю 2143 грн. 96 коп. (а.с.166) оскільки він не є
належно оформленим фінансовим документом.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи
(а.с.56-61) матеріальні збитки, заподіяні
ОСОБА_5 в результаті пошкодження його автомобіля ВАЗ-2109 становлять 14
тис. 266 грн. 25 коп. і такою ж є дійсна (доаварійна) ринкова вартість цього
автомобіля. Відновленню цей автомобіль не підлягає в зв'язку з економічною
недоцільністю.

Тому суд вважає, що на відшкодування матеріальної шкоди в
частині пошкодження автомобіля підлягає стягненню з підсудної 14 тис. 266 грн.
25 копійок.

Доводи підсудної, що
автомобіль потерпілого в доаварійному стані може коштувати не більше 10
тис. грн. суд до уваги не приймає як необґрунтовані відповідними доказами і такі, що
спростовуються зазначеним висновком експертизи.

Таким чином загальна сума, що підлягала відшкодуванню
потерпілому становить 35 тис. 385 грн.07 копійок (21118 грн. 82 коп. +14266
грн. 25 коп.).

Враховуючи, що підсудною добровільно відшкодовано потерпілому
6 тис. доларів США, що за курсом НБУ (5,05 грн. за 1 долар США) еквівалентно
30300 грн., суд вважає за необхідне на підставі ст.22, 1166, 1187, ч.1 ст.1195
ЦК України стягнути з підсудної ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 на
відшкодування матеріальної шкоди 5 тис. 85 грн. 7 копійок, а в іншій частині ці
вимоги залишити без задоволення.

Водночас, оскільки потерпілому повністю відшкодовується
вартість його автомобіля в доаварійному стані, і , враховуючи згоду на це сторін,
суд вважає за необхідне належний потерпілому автомобіль ВАЗ-2109, 1988 року
випуску, НОМЕР_2, передати ОСОБА_4.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд
погоджується з доводами позову, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
з вини підсудної потерпілому ОСОБА_5 була заподіяна моральна шкода, яка полягає
у фізичному болю і стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, в душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку з пошкодженням його
майна, оскільки потерпілий одержав тяжкі травми, тривалий час знаходився на
стаціонарному лікуванні і переніс дві операції, на даний час залишається
прикутим до інвалідного візка, пережив і переживає постійні стреси, позбавлений
можливості матеріально забезпечувати
свою сім'ю, залишився без транспортного засобу.

Водночас, визначаючи розмір відшкодування, суд також
враховує, ставлення підсудної до скоєного, її щире каяття, необережний характер
її вини, а також добровільне
відшкодування нею матеріальної шкоди в значному розмірі - 30 тис. 300 гривень.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи вимоги
розумності і справедливості, суд вважає за необхідне відповідно до ст.23 і 1167
ЦК України стягнути з підсудної на користь потерпілого 2000 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що становить 34 тис. гривень.

В іншій частині позов потерпілого ОСОБА_5 необхідно залишити
без задоволення.

Потерпілою ОСОБА_1 пред'явлено до підсудної цивільний позов
про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 тис. грн., який вона обґрунтовувала
тим, що в результаті ДТП в неї була пошкоджена права рука, в зв'язку з чим вона
перебувала на стаціонарному лікуванні. Крім того вона зазнала душевних страждань, доглядаючи
свого безпорадного чоловіка - потерпілого по справі ОСОБА_5

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 свій позов підтримала
і викладене підтвердила.

Підсудна ОСОБА_4 цивільний позов потерпілої визнала частково.
Не оспорюючи свого обов'язку відшкодувати потерпілій моральну шкоду, водночас,
вважала її вимоги завеликими.

Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позов потерпілої ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню.

Суд знаходить обґрунтованими доводи потерпілої, що з вини
підсудної їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає, зокрема, у фізичному
болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, та в
душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я її
чоловіка - ОСОБА_5 в результаті протиправного діяння підсудної.

Водночас, визначаючи розмір відшкодування, суд вважає за
необхідне врахувати, що згідно з висновком судово-медичної експертизи у
потерпілої ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження середньої тяжкості у
вигляді травматичного вивиху правої
плечової кістки з відривом її великого горба, а також легкі тілесні ушкодження
у вигляді гематом повік лівого ока і
саден лівого стегна, які могли утворитися під час ДТП внаслідок ударів
об частини салону автомобіля.

Як визнала в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1, вона,
знаходячись в салоні автомобіля під час руху, в момент ДТП не була пристебнута
ременем безпеки. На думку суду це порушення, з
урахуванням одержаної потерпілою травми, сприяло виникненню і збільшенню
розміру заподіяної їй шкоди.

Також судом враховується ставлення підсудної до скоєного,
необережний характер її вини та добровільне часткове відшкодування матеріальної
шкоди - зокрема витрат на лікування чоловіка
потерпілої.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне
зменшити розмір відшкодування і відповідно до ст.23, 1187 ЦПК України стягнути
з підсудної на користь потерпілої на відшкодування моральної шкоди 350
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 гривень.

В іншій частині позов ОСОБА_1 необхідно залишити без
задоволення.

Речові докази по справі: автомобіль "Тойота-Яріс"
НОМЕР_1 необхідно залишити підсудній ОСОБА_4., а автомобіль ВАЗ-2109 НОМЕР_2,
що зберігається на штрафмайданчику Бородянського РВ ГУ МВС України в Київській
області, необхідно передати у власність підсудній відповідно до порядку
вирішення цивільного позову.

Відповідно до ст.93 КПК України з підсудної необхідно
стягнути на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області, як судові
витрати, вартість проведення
транспортно-трасологічної, судових автотехнічних та судової
автотоварознавчої експертиз в сумі 1529 грн. 51 копійка.

Керуючись статтями 323, 324 Кримінально-процесуального
кодексу України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винною в здійснені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
і призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з
позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 і 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від
відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо
вона протягом 1 (одного) року іспитового
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці
органи про зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 на
відшкодування матеріальної шкоди 5085 (п'ять тисяч вісімдесят п'ять) гривень 7
копійок і на відшкодування моральної шкоди 34000 (тридцять чотири тисячі)
гривень.

В іншій частині позов ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_1 на
відшкодування моральної шкоди 5950 (п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят) гривень.

В іншій частині позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Речові докази по справі: автомобіль "Тойота-Яріс"
НОМЕР_1 залишити ОСОБА_4., а належний ОСОБА_5 автомобіль ВАЗ-2109, 1988 року випуску,
НОМЕР_2, що зберігається на штрафмайданчику Бородянського РВ ГУ МВС України в
Київській області, передати у власність
ОСОБА_1 відповідно до порядку вирішення цивільного позову.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в
Київській області, як судові витрати, вартість проведення транспортно-трасологічної, судових
автотехнічних та судової автотоварознавчої експертиз в сумі 1529 (одна тисяча
п'ятсот двадцять дев'ять) грн. 51 копійка.

До набрання вироком чинності запобіжний захід засудженій
ОСОБА_4. залишити попередній - у вигляді
підписки про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Київської області через Бородянський районний суд протягом 15 діб з моменту
проголошення вироку.

Головуючий
- суддя Г.Стасенко