Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унік. № Головуючий 1 інст. ОСОБА_1
Провадж. № 11-сс/778/655/14 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року м. Запоріжжя

колегія суддів судової палати зх. розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 у режимі відеоконференції

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 02 жовтня 2014 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ч.3 ст. 186 КК України.

ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на відсутність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, просить обрати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 04 серпня 2014 року о 10-00 годині вчинив повторно крадіжку чужого майна з проникненням у житло, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 260 гривень, а також 04 серпня 2014 року о 10-00 годині за попередньою змовою з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 - повторно відкрите викрадення чужого майна, заподіявши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 310 гривень.

04 серпня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000874 внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3, ст. 186 ч.3 КК України.

07 серпня 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3, ст. 186 ч.3 КК України.

07 серпня 2014 року ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області задоволено клопотання прокурора і обрано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який закінчується 05 жовтня 2014 року.

30 вересня 2014 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою на 30 діб, мотивуючи його тим, що тим, що ризики, враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились, та неможливістю закінчити досудове розслідування до 05 жовтня 2014 року у зв`язку з необхідністю отримання висновку призначеної судової психіатричної експертизи щодо ОСОБА_7 , усунути суперечності відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, складання обвинувального акту.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1-3 ст. 194 КПК України, неможливість запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України шляхом застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, неможливість закінчення досудового розслідування у встановлений законом строк, що, відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України, дає можливість продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою.

В суді апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_7 повністю підтримав свою апеляційну скаргу, посилається на необґрунтоване притягнення його до кримінальної відповідальності та відсутність ризиків, на які посилаються слідчий та слідчий суддя, захисник підозрюваного підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_7 , звернув увагу суду на відсутність даних про продовження строку досудового розслідування, вважає безпідставним продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, зазначив на необґрунтоване визначення найбільшого розміру застави, передбаченого ст. 182 КПК України, прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною і належним чином обгрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може не виконати покладені на нього процесуальні обов`язки, переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється чи обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключного у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти можливим ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, передбаченим ст. 177 КПК України і застосовується до особи яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину за який законом передбачено основне покарання у вигляді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян.

Ст. 199 КПК України передбачено, що у випадку виникнення необхідності продовження строку тримання особи під вартою, прокурором, або слідчим за погодженням з прокурором подається клопотання про продовження строку тримання під вартою, яке повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився і тому подальше тримання особи під вартою є виправданим.

Крім того, в клопотанні чітко та повно викладені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме: наявність не завершеної на час подачі подання судової психіатричної експертизи, необхідність усунення суперечносте стосовно фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, оскільки висновки слідчого про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 належним чином мотивовані, та підтверджуються наданими матеріалами, в клопотанні подані законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність подальшого тримання під вартою ОСОБА_7 , а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано продовжив строк його тримання під вартою на 30 днів.

Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Постановою Кам`янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора Запорізької області від 03 жовтня 2014 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000874 продовжено до 3-х місяців, встановлено строк досудового розслідування до 03 листопада 2014 року, тому думку захисника про звільнення підозрюваного з-під варти колегія суддів вважає не обґрунтованою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королевства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

В рішенні Феррарі-Браво проти Італїі Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується доданими до клопотання матеріалами, доводи підозрюваного про необґрунтованість тримання його під вартою через відсутність доказів вчинення ним кримінального правопорушення колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, які покладаються на нього відповідно до вимог ст. 194 КПК України.

Ст.182 ч.5 п.2 розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

Визначаючи максимальний розмір застави, встановлений п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя не врахував матеріальне становище підозрюваного, розмір матеріальної шкоди, в заподіянні якої підозрюється ОСОБА_7 , та визначив розмір застави, який суперечить вимогам ст. 177 КПК України щодо мети та підстав застосування запобіжних заходів.

Визначаючи розмір застави, апеляційний суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу та майновий стан підозрюваного, і вважає, що застава в мінімальному розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України, у вигляді двадцяти мінімальних розмірів заробітної плати, що складає 24 360 гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, зазначивши в мотивувальній частині ухвали про застосування застави, в резолютивній частині слідчий суддя взагалі не вказав про застосування застави та покладення на підозрюваного обов`язків у випадку її внесення.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нову ухвалу, якою продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 30 днів з одночасним застосуванням застави.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 419,422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 02 жовтня 2014 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 01 листопада 2014 року з одночасним застосуванням застави в розмірі 24 360 гривень.

Покласти на ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена на користь держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

1. 2. 3.