Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/118/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2015 року
Центральний районний суд міста Миколаєва
У складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, одруженим, має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здобув неповну середню освіту, працює у ПМП "Відзев" електрозварювальником, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився
у вчиненні злочинів, передбачених частиною 5 статті 27 - частиною 2 статті 205, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 вчинив низьку злочинів за таких обставин.

І......Протягом березня 2013 року організованою групою в складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були придбані, зокрема, на ім`я ОСОБА_11 ТОВ "ДМВ-ЮГ", ТОВ "КОНЦЕПТ 33", ТОВ ВТК "АННА-СЕРВІС" та ТОВ БПП "ХВИЛЯ" з метою прикриття незаконної діяльності підприємств реального сектору економіки з завищення суми податкового кредиту по податку на додану вартість та переведення коштів у готівку.

ОСОБА_4 же сприяв вказаній організованій групі в придбанні перелічених підприємств таким чином.

Ним від іншої особи був отриманий завідомо для нього підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 10 липня 2007 року Новоодеським РВ УМВС України у Миколаївській області на ім`я " ОСОБА_12 ", у який була вклеєна його / ОСОБА_4 / фотографія.

Після цього він підписав від імені ОСОБА_11 надані йому іншою особою та завідомо для нього / ОСОБА_4 / підроблені документи, необхідні для придбання перелічених юридичних осіб, пред`явивши для посвідчення особи автора цих документів вказаний паспорт, та передав ці документи іншій особі.

Так ОСОБА_4

· 14 березня 2013 року, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за адресою м. Миколаїв, проспект Леніна, 149, завірив підписом від імені ОСОБА_11 нову редакцію статуту ТОВ "ДМВ-ЮГ" від 14 березня 2013 року.

· 21 березня 2013 року, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за адресою м. Миколаїв, проспект Леніна, 149, завірив підписом від імені ОСОБА_11 нову редакцію статуту ТОВ "КОНЦЕПТ 33" від 14 березня 2013 року.

· 21 березня 2013 року, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за адресою АДРЕСА_2 , завірив підписом від імені ОСОБА_11 нову редакцію статуту ТОВ ВТК "АННА-СЕРВІС" від 21 березня 2013 року.

· 21 березня 2013 року, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за адресою АДРЕСА_2 , завірив підписом від імені ОСОБА_11 нову редакцію статуту ТОВ БПП "ХВИЛЯ" від 21 березня 2013 року.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 вказана вище організована злочинна група отримала доступ до статутних, реєстраційних документів вказаних підприємств, що дозволило цій групі використовувати їх для прикриття незаконної діяльності підприємств реального сектору економіки.

ІІ...... В середині літа 2013 року ОСОБА_4 , знаходячись на території ринку "Колос" за адресою: місто Миколаїв, пр. Миру, 2, незаконно придбав у невстановленої особи вогнепальну зброю - пістолет "ZORAKI MOD.914 S" № НОМЕР_2 калібру 9 мм., який незаконно зберігав за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, в січні 2014 року ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку 1 по вулиці 12 Повздовжня в місті Миколаєві, незаконно придбав у невстановленої особи вогнепальну зброю:

· пістолет, виготовлений способом саморобної переробки 7,62-мм або 8-мм газового пістолету "Іж-79" виробництва Росії;

· пістолет, перероблений з макету масо-габаритного 7,62-мм пістолету зразку 1930/33 р. конструкції Токарєва ("ТТ") серії НОМЕР_3 , 1944 року виготовлення, виробництва СРСР

з магазинами, у яких знаходились боєприпаси - 3 та 5 патронів.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів за вказаних обставин визнав.

Він пояснював, що дійсно з метою самозахисту придбав на ринку "Колос" пістолет "ZORAKI MOD.914 S" № НОМЕР_2 калібру 9 мм, розумів, що має отримати дозвіл на його зберігання, але не знав, яким чином це слід робити.

За такого він звернувся до свого кума ОСОБА_9 , який пообіцяв допомогти у вирішенні цього питання. Через деякий час ОСОБА_9 зажадав від його фотокартки на дозвіл, які він /обвинувачений/ надав.

Потім кум попросив допомогти в оформленні низки підприємств, пояснивши, що в його раптово зник директор, через що задля закриття підприємств їх слід переоформити. При цьому кум запевнив, що нічого протиправного та небезпечного у цьому немає, таке оформлення є чистою формальністю та ні до чого його /обвинуваченого/ не зобов`язує. На пропозицію кума він погодився.

Коли побачив під час переоформлення підприємств, що його фотографія є вклеєною до чужого паспорту, висловив заперечення проти такого, але кум переконав у безпечності таких дій.

Що ж стосується інших пістолетів, то він знайшов їх, але напевно не знав, чи здатні вони для здійснення пострілів, хоча свідомо допускав таке. За такого він з цікавості залишив їх собі.

Спираючись про такі обставини, обвинувачений вказував, що у содіяному кається, та просив не застосовувати відносно його суворе покарання.

Обвинуваченому роз`яснювалось його право змінити свою позицію, зокрема, стосовно обвинувачення у сфері незаконного поводження зі зброєю, але скористатись цим правом обвинувачений не побажав.

Окрім показів самого обвинуваченого, його вина у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин підтверджується низькою досліджених під час судового розгляду кримінального провадження документів.

Так, з вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 3 листопада 2014 року у справі № 490/8753/14-к відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбачається, що ці особи створили організовану злочинну групу, якою /групою/ були придбані, зокрема, на ім`я ОСОБА_11 ТОВ "ДМВ-ЮГ", ТОВ "КОНЦЕПТ 33", ТОВ ВТК "АННА-СЕРВІС" та ТОВ БПП "ХВИЛЯ" з метою прикриття незаконної діяльності підприємств реального сектору економіки з завищення суми податкового кредиту по податку на додану вартість та переведення коштів у готівку.

З залученого до матеріалів справи паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 10 липня 2007 року Новоодеським РВ УМВС України у Миколаївській області, вбачається, що він був виданий на ім`я " ОСОБА_12 " та у його була вклеєна фотокартка обвинуваченого.

З висновку експерта № 312 від 26 березня 2014 року вбачається, що бланк цього паспорту був виготовлений на підприємстві, яке здійснює виготовлення бланків такого зразка, але в йому проводилась зміна фотокартки на першій сторінці.

З висновків експертів № 650 від 8 травня 2014 року та № 657 від 29 травня 2014 року вбачається, що рукописний текст " ОСОБА_11 " під статутами ТОВ "ДМВ-ЮГ", ТОВ "КОНЦЕПТ 33", ТОВ ВТК "АННА-СЕРВІС" та ТОВ БПП "ХВИЛЯ" та підпис від імені цієї особи у цих статутах виконані не ОСОБА_11 , а ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта № 217 від 17 лютого 2014 року пістолет "ZORAKI MOD.914 S" № НОМЕР_2 калібру 9 мм. є ручною нестандартною коротко ствольною вогнепальною зброєю - гладкоствольним нестандартним пістолетом моделі "ZORAKI MOD.914 S" № НОМЕР_2 калібру 9 mm P.A. виробництва Туреччини, виготовленим промисловим способом із подальшою саморобною переробкою стартового пістолету "ZORAKI MOD.914 S" № НОМЕР_2 калібру 9 mm P.A. Knall шляхом викручування втулки з дульної сторони ствола; він є придатним для здійснення пострілів.

Згідно висновку експерта № 216 від 13 лютого 2014 року пістолет, виготовлений способом саморобної переробки 7,62-мм або 8-мм газового пістолету "Іж-79" виробництва Росії, є ручною нестандартною коротко ствольною вогнепальною зброєю, виготовленою шляхом заміни ствола та внесення змін в конструкцію кожух-затвору та рамки; він є придатним для здійснення пострілів.

Згідно висновку експерта № 218 від 14 лютого 2014 року пістолет, , перероблений з макету масо-габаритного 7,62-мм пістолету зразку 1930/33 р. конструкції Токарєва ("ТТ") серії НОМЕР_3 , 1944 року виготовлення, виробництва СРСР, є ручною коротко ствольною вогнепальною зброєю, виготовленою шляхом заміни ствола, частини ударно-спускового механізму, а також реставрації затвору; він є придатним для здійснення пострілів.

Згідно висновку експерта № 222 від 13 лютого 2014 року набої у кількості п`яти штук, є боєприпасами - 7,62 мм патронами до пістолету зразку 1930-1933 р., конструкції Токарєва ("ТТ").

Згідно висновку експерта № 215 від 14 лютого 2014 року набої у кількості трьох штук, є боєприпасами - 7,62 мм патронами до пістолету зразку 1930-1933 р., конструкції Токарєва ("ТТ"), спорудженими трасуючою кулею.

Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за наведених вище обставин доведеною.
Його дії слід кваліфікувати:

· по епізоду придбання підприємств:

· за частиною 5 статті 27 - частиною 2 статті 205 Кримінального Кодексу України - як пособництво у фіктивному підприємництві, тобто - придбанні суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинене повторно;

· за частиною 4 статті 358 Кримінального Кодексу України - як використання завідомо підробленого документу;

· за частиною 3 статті 358 Кримінального Кодексу України - як підроблення офіційного документу, який посвідчується приватним нотаріусом, який має право посвідчувати такі документи, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, та збут такого документу, вчинене повторно

· по епізоду незаконного поводження зі зброєю та бойовими припасами - за частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України - як придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Як обставини, що відповідно до статті 66 Кримінального Кодексу України пом`якшують його покарання, суд враховує щире каяття, активне сприйняття у розкритті злочину, його першу судимість.

Обставин, що відповідно до статті 67 Кримінального Кодексу України обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Органами досудового розслідування та прокурором ОСОБА_4 звинувачено ще й у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України - незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

На думку органів досудового розслідування та прокурора, цей злочин обвинуваченим був вчинений за таких обставин:

Влітку 2013 року, точну дату досудовим слідством встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно, без мети збуту, придбав у невстановленої досудовим слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою не менше 138,7 грама, який незаконно зберігав за вказаною адресою без мети збуту до 6 лютого 2014 року, коли вказані предмети були виявлені та вилучені під час проведення обшуку за вказаною адресою.
Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження свою вину у вчиненні цього злочину не визнав.

Дослідження обставин, що пов`язані із цим обвинуваченням, призводить до такого.

На підтвердження цього обвинувачення прокурор посилається про протокол обшуку за місцем проживання позивача та висновок судово-хімічної експертизи.

Оцінюючи протокол обшуку, суд відзначає, що ним підтверджений лише той факт, що 6 лютого 2014 року у період часу з 14-40 до 18-53 за місцем проживання ОСОБА_15 на балконі праворуч від вікна на металевому цвяху, вбитому в стіну, знаходився поліетиленовий пакет жовтого кольору з малюнком, в якому знаходилось три газетних згортка з речовиною, схожою на наркотичну. Цей факт обвинуваченим не заперечується.

Далі, з висновку експерта № 300 від 11 лютого 2014 року вбачається, що згадана речовина є наркотичним засобом - канабісом. Цей факт обвинувачений не заперечує, з суті його пояснень вбачається, що про вміст цього пакету не знав, через що не має підстав його оспорювати.

Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд відзначає, що вони доводять лише той факт, що 6 лютого 2014 року у період часу з 14-40 до 18-53 в приміщенні балкону будинку за місцем проживання обвинуваченого був знайдений наркотичний засіб.

Разом із цим, склад злочину, передбаченого статтею 309 Кримінального Кодексу України, утворюють /стосовно цього випадку/ не факт знаходження наркотичних засобів у певному місці, але їх незаконного придбання та зберігання.

При цьому, як розтлумачив Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 4 від 26 квітня 2012 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" /пункт 3/:

"Незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним придбанням розуміється також збирання залишків наркотиковмісних рослин на пожнивних земельних площах після зняття з них охорони, на земельних ділянках громадян, а також збирання таких дикорослих рослин чи їх частин на пустирях.

Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці)".

При цьому поняття "привласнення" розкрито у статті 191 Кримінального Кодексу України та пункті 23 Постанови № 10 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності", за приписами яких привласнення характеризується: "Умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи". Воно може полягати, зокрема, у безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходиться в його володінні, із наміром у подальшому обернути його на свою користь.

Стосовно обставин, за яких наркотичні засоби опинились у будинку обвинуваченого, суду надані лише покази самого обвинуваченого, інших доказів з цього приводу державним обвинуваченням суду не надано.

Обвинувачений же показав, що влітку 2013 року ним були найняті будівельники задля проведення ремонту, які переодягались у "господарському блоці" /на балконі/. Згодом він вияв, що вони зловживають наркотичними засобами, через що /далі - мовою оригіналу/: "Выгнал" їх та відносини з ними він припинив. Після того до "господарського блоку" майже не заходив, що там залишили робітники - не знає.

За такого, звідки взялись наркотичні речовини в його будинку - не знає, але припускає, що їх залишили ті працівники.

Оцінюючи в цій частині покази обвинуваченого, суд відзначає, що вони в цілому відповідають здоровому глузду.
Вони опосередковано підтверджуються й протоколом обшуку та висновком експерта. Так, з цих доказів вбачається, що станом на момент виявлення пакет висів на цвяху, містив три згортки, що були відкриті лише під час проведення обшуку працівниками правоохоронних органів. З цього вбачається, зокрема, що ОСОБА_4 ці згортки не відкривав, отже - не мав можливості пересвідчитись у їх вмісті.
Суд також відзначає, що стосовно іншої частини пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 надає цілком правдиві свідчення, його позиція полягає у сприянні суду та слідству у встановленні істини у справі. Його позиція ж щодо обвинувачення у незаконному поводженні зі зброєю свідчить про те, що він згодний понести передбачене законом покарання та не підшукує шляхи щодо уникнення відповідальності
До того ж, обвинувачення по частині 1 статті 309 КК України не є тяжким порівняно з обвинуваченням, вину у якому ОСОБА_4 визнав, визнання вини за цим обвинуваченням об`єктивно не може потягнути за собою суттєве погіршення його становища, та таке обвинуваченому відомо, адже у справі бере участь захисник.
Оцінюючи наведене, суд доходе до висновку про відсутність підстав для сумнівів у достовірності показів обвинуваченого у цій частині, та вважає ці покази такими, що об`єктивно та достовірно висвітлюють обставини, що мали місце у дійсності.
Наведені докази вочевидь свідчать про те, що обвинувачений ніколи не здійснював купівлю, обмін, прийняття цих наркотичних засобів, про наявність в цьому випадку таких обставин державне обвинувачення не посилається.
У судових дебатах прокурор посилалась про те, що, як на її думку, обвинувачений перевіряв зміст пакету, пересвідчився у тому, що у йому містяться наркотичні засоби, але вирішив їх залишити.
З цих посилань випливає, що державне обвинувачення вважає, що обвинувачений здійснив саме привласнення знайденого, чим придбав наркотичні засоби.
Але ці посилання державного обвинувачення під час судового розгляду кримінального провадження залишились лише версією, та не були підтверджені за допомогою належних та допустимих доказів. Більше того, вони спростовуються наведеними вище показами обвинуваченого, що в частині спростування цих тверджень, як зазначено вище, підтверджується іншими доказами у справі.
До того ж, як свідчать наведені вище норми законодавства та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, дії щодо незаконного привласнення наркотичних засобів мають бути умисними та мати на меті їх обернення на свою користь.
В цьому випадку наведені вище докази не свідчать про те, що обвинувачений будь-коли бажав або свідомо допускав можливість мати наркотичні засоби.
Навпаки, данні, що характеризують його особу, свідчать про те, що він постійно працює, має стабільний дохід, наркотичні засоби ніколи не вживав, на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває.
Наведені докази у їх сукупності також свідчать про те, що обвинувачений не вчинював умисних дій, пов`язаних з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів у його будинку.
Матеріали справи свідчать, що обвинувачений дійсно виявив необережність щодо поводження з наркотичними засобами, адже, знаючи дії своїх працівників, міг завбачити залишення ними наркотичних засобів та зашкодити такому, але так не зробив.
Але дії з необережності складу злочину, передбаченого статтею 309 КК України не утворюють.
Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд доходе висновку про те, що державним обвинуваченням не доведено, що в діях ОСОБА_4 наявний склад злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України, через що на підставі пункту 3 частини 1 статті 373 КПК України вважає за необхідне за цим обвинуваченням визнати його невинуватим та виправдати.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 за вчинення ним злочинів, передбачених частиною 5 статті 27 - частиною 2 статті 205, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358, частиною 1 статті 263 КК України, суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчинених ним злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також особу винного.

При оцінці особи винного суд відзначає, що ОСОБА_4 здобув неповну середню освіту, з 15 років працює безперервно, на час розгляду справи його загальний трудовий стаж становить 25 років, він майже постійно працює на виробництві із шкідливими умовами праці, має постійне місце проживання, родину, неповнолітню дитину, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно.

Оцінюючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_4 злочинів, суд відзначає, що усі вони є пов`язаними із неналежним поводженням у сфері документообігу /неналежне використання документів, неналежне оформлення документів, невчасне оформлення документів на зброю/.

При цьому суд відзначає, що рівень освіти обвинуваченого вочевидь не дозволяє йому ставитись до документів належним чином.

Суд відзначає також, що в зв`язку з вчиненням протиправних дій обвинувачений не отримував прибутку, що суттєво зменшує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину у сфері господарської діяльності.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_16 покарання за кожний злочин у межах санкцій відповідних статей та з урахуванням приписів статті 691 Кримінального Кодексу України, яка передбачає порядок призначення покарання за наявності обставин, що його пом`якшують, а за сукупністю злочинів - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому враховуючи обставини вчинення злочину та особу винного, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без відбуття покарання, через що вважає за доцільне на підставі статті 75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробуванням.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України; судові витрати слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 5 статті 27 - частиною 2 статті 205, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:
· за вчинення злочину, передбаченого частиною 5 статті 27 - частиною 2 статті 205 Кримінального Кодексу України - у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян /у сумі 51.000 грн./;
· за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 358 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на три роки;
· за вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального Кодексу України - у вигляді обмеження волі строком на один рік;
· за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_18 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.
На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_17 визнати не винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України та виправдати його за цим обвинуваченням.
Речовий доказ у справі - пістолет "ZORAKI MOD.914 S" № НОМЕР_2 калібру 9 мм. - передати за належністю до УМВС України у Миколаївській області.
Речові докази у справі - пістолет, виготовлений способом саморобної переробки 7,62-мм або 8-мм газового пістолету "Іж-79" виробництва Росії; та пістолет, перероблений з макету масо-габаритного 7,62-мм пістолету зразку 1930/33 р. конструкції Токарєва ("ТТ") серії ХБ № 626, 1944 року виготовлення, виробництва СРСР, а також патрони - знищити.

Речові докази у справі - канабіс, вагою не менше 138,7 грама - знищити.

Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 10 липня 2007 року Новоодеським РВ УМВС України у Миколаївській області - зберігати у справі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВС України у Миколаївській області 2.203 грн. 30 коп. витрат на проведення експертизи.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_19 =

23.02.2015