УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2007 року

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: Романова О.В.

суддів: Гузовського О.Г., Яковлева С.В.

з участю прокурора: Руденка B.І

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора Богунського
району міста Житомира на вирок Богунського
районного суду міста Житомира від 22 березня 2007 року, яким:

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1, не судимого,-

засуджено за ст. 289 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі, за ст.304
КК України на 1 рік позбавлення волі.

У відповідності до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування
призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Згідно положення ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1. звільнено від відбування
призначеного покарання якщо він на протязі 1 року не вчинить нового злочину та
покладено обов'язки: з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання.

Справа № 11-385/2007 Головуючий у суді 1-ї інстанції Котік В.П.

Категорія ст.296 ч.2 КК України Суддя-доповідач Романов О.В.

2

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну
силу залишений попередній - підписка про невиїзд.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця
та мешканця АДРЕСА_2, не судимого,-

засуджено за ст.289 ч.2 КК України
на 5 років позбавлення волі.

Згідно положень ст.ст. 104, 76 КК України звільнено Кириченка В.Л. від
призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - 1 рік не вчинить нового злочину та буде з'являтись на реєстрацію в
органи кримінально-виконавчої системи і
повідомляти про зміну місця проживання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2. до вступу вироку в законну силу
залишений попередній - підписка про невиїзд.

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця
та мешканця АДРЕСА_3, не судимого,-

засуджено за ст.289 ч.2 КК України
на 5 років позбавлення волі.

Згідно положень ст.ст. 104, 76 КК України звільнено ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового
строку - 1 рік не вчинить нового злочину та буде
з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи і
повідомляти про зміну місця проживання.

Запобіжний захід засудженомуОСОБА_3до вступу вироку в законну силу
залишений попередній - підписка про невиїзд.

Стягнуто з засуджених та їх законних представників по 22 грн.23 коп. за
проведення експертизи.

Згідно вироку суду засуджені визнані винними та засуджені за те, що 16 листопада 2006 року близько 2 години 30 хвилин за
попередньою змовою, розподіливши ролі, незаконно
заволоділи транспортним засобом ОСОБА_4- автомобілем
ВАЗ-2102 д/н НОМЕР_1, який знаходився поблизу будинку №7
по провулку Сікорського
в місті Житомирі.
При цьому

3

заволодіти
транспортним засобом щоб покататись, ОСОБА_3
та ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_1, знаючи, що вони неповнолітні.

В апеляції
державний обвинувач, не оспорюючи доведеність вини в інкримінованому їм злочині
та кваліфікації їх дій просить змінити вирок. Вказує, що суд першої інстанції
не призначив додаткове покарання, яке передбачено
санкцією ст.289 ч.2 КК України, у вигляді конфіскації майна або без
такої.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, який підтримав доводи апеляції, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
подана апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина засуджених
в заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб знайшла
своє підтвердження в ході досудового розслідування і стверджується доказами,
здобутими слідчими органами та дослідженими під час розгляду справи в суді і
ніким з можливих апелянтів не оскаржується.

При призначенні
покарання засудженим суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України
врахував тяжкість скоєного ними злочину, особи засуджених, наслідки злочину,
обтяжуючи та пом'якшуючи покарання обставини.

Так, ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3 засуджені
за ч.2 ст.289 КК України до основного покарання згідно санкції даного закону.
Що ж стосується додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, то відповідно до положення інкримінованого їм
закону, воно є факультативним і питання про доцільність призначення
додаткового покарання вирішується за розсудом
суду з урахуванням обставин конкретної справи. Як вбачається, суд першої
інстанції, при призначенні покарання за даний злочин не застосував додаткового
покарання у вигляді конфіскації майна, що відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

4

ухвалила:

Апеляцію помічника прокурора Богунського району міста Житомира залишити без задоволення, а вирок Богунського районного
суду міста Житомира від 22 березня 2007 року
щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без зміни.