Справа № 1-74
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007 року
Красилівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді
Вознюка Р.В.

при секретарі
Басистій Т.В.

з участю прокурора
Куниша В.І.

захисників
ОСОБА_1.

ОСОБА_2.

представника потерпілих ОСОБА_3.

перекладачів ОСОБА_4.

ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у
м.Красилові кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця с.Хотьківці
Красилівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1, з середньою освітою,
невійськовозобов'язаного, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу
ст.89 КК України,

ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2,
особа без громадянства, українця, уродженця м.Чарськ Семипалатинської області
республіки Казахстан, жителя АДРЕСА_1, з неповною середньою освітою, не
військовозобов'язаного, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст.89
КК України -

за ст.185 ч.2,
ст.289 ч.3, ст.187 ч.2 КК України, і

ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1, з
середньою освітою, не військовозобов'язаного, не одруженого, не працюючого,
раніше не судимого -

за ст.289 ч.3,
ст.187 ч.2 КК України,

В С Т А
Н О В И В:

5 червня 2006
року близько 22 год. ОСОБА_9. на автомобілі таксі марки «ЗАЗ-DAEWOO Т13110»,
державний знак НОМЕР_1, який належить його батькові ОСОБА_10., виконуючи
замовлення, перевозив з с.Лагодинці Красилівського району в м.Старокостянтинів,
а після цього у м.Красилів ОСОБА_6., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. які перебували в
стані алкогольного сп'яніння. При виїзді з м.Старокостянтинова ОСОБА_6.,
ОСОБА_7. та ОСОБА_8., домовились про заволодіння автомобілем яким керував
ОСОБА_9., із застосуванням фізичного насильства.

Виконуючи свій
злочинний намір, під час руху по дорозі в напрямку від автодороги
«Житомир-Чернівці-Тереблече» до с.Кузьмин Красилівського району вони
запропонували водієві ОСОБА_9. зупинити автомобіль для задоволення своїх
природних потреб. Діючи за попередньою змовою та заздалегідь визначеним
розподілом обов'язків ОСОБА_6., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. із застосуванням
насильства, яке проявилось у нанесенні кулаками ударів в голову ОСОБА_9.,
утриманні останнього за верхній одяг, чим не давали можливості чинити опір, і
накиданні йому ременя безпеки на тіло в області шиї, здійснили відносно
ОСОБА_9. погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я
потерпілого.

ОСОБА_9.,
реально сприймаючи дії ОСОБА_6., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. щодо застосування до
нього насильства у вигляді нанесення ударів у життєво важливий орган - голову
та накидання ременя безпеки на тіло в області шиї, як загрозу насильством, яке
є небезпечним для його життя і здоров'я, вчиняючи активну протидію насильству
відносно нього, вирвався від ОСОБА_6., ОСОБА_7. та ОСОБА_8., відкривши двері
автомобіля, вискочив з нього і втік у лісосмугу поблизу автодороги.

Внаслідок
неправомірних дій ОСОБА_6., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. ОСОБА_9. було заподіяно легке
тілесне ушкодження.

ОСОБА_6.,
ОСОБА_7. та ОСОБА_8. незаконно заволоділи автомобілем, марки «ЗАЗ-DAEWOO
Т13110», державний знак НОМЕР_1.

Після незаконного
заволодіння автомобілем, ОСОБА_6. перебуваючи за його кермом, направляючись на
ньому через с.Кузьмин Красилівського району в сторону с.Кульчинки, не справився
з керуванням, допустив з'їзд автомобіля в кювет та перекидання, в результаті
якого автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень і власнику автомобіля
«ЗАЗ-DAEWOO Т13110», державний знак НОМЕР_1, завдано матеріального збитку на
суму 22800 грн. 27 коп., що являється значною матеріальною шкодою.

В суді ОСОБА_6.,
ОСОБА_7. та ОСОБА_8. в пред'явленому обвинуваченні вину визнали частково,
показання які давали в судовому засіданні з 30 листопада 2006 року по 25 січня
2007 року, до направлення справи на додаткове розслідування, підтримали і на
підставі ст.63 Конституції України відмовилися від дачі показань.

Допитаний в
судовому засіданні з 30 листопада 2006 року по 25 січня 2007 року ОСОБА_6.
пояснив, що 5 червня 2006 року він з ОСОБА_7. протягом дня вживав алкогольні
напої. Біля 17 години він продовжив з ОСОБА_7та ОСОБА_8. вживати алкогольні
напої в с.Лагодинці в магазині-барі «Васильок». Викликавши таксі марки «Деу
Сенс» вони втрьох поїхали через с.Верхняки в м.Старокостянтинів. Направляючись
з м.Старокостянтинова в м.Красилів, водій почав вимагати оплати за проїзд. Він
з ОСОБА_7попросив зупинити автомобіль для відправлення природних потреб. Коштів
для оплати проїзду у них не було і він та ОСОБА_9почали сперечатись з водієм з
приводу оплати проїзду. Водій почав погрожувати, що викличе інших таксистів,
які примусять їх розрахуватись та спробував зателефонувати. Він сидів поруч із
водієм і наніс останньому два удари кулаком в обличчя. ОСОБА_9та ОСОБА_8сиділи
на задніх сидіннях і що вони робили він не бачив. Після того як водій вискочив
з машині і втік, зачинивши їх в автомобілі, він сів за кермо автомобіля і вони
втрьох поїхали в сторону с.Кузьмин. ОСОБА_8вийшов з автомобіля в с.Лагодинці.
Під час руху він не впорався з керуванням і автомобіль перекинувся. Після
перекидання вони залишили автомобіль. Попередньої домовленості на заволодіння
автомобілем у них не було. Зізнавальні показання, які дав на досудовому
слідстві, не підтримує, оскільки вони дані під тиском з боку працівників
міліції.

Допитаний в
судовому засіданні з 30 листопада 2006 року по 25 січня 2007 року ОСОБА_7. дав
аналогічні показання з приводу вживання алкогольних напоїв та поїздки на
автомобілі таксі з ОСОБА_6та ОСОБА_8в м.Старокостянтинів, і пояснив, що
ОСОБА_6идів на передньому пасажирському сидінні, а він з ОСОБА_8- на задніх.
ОСОБА_8сидів позаду водія. Коли ОСОБА_6наносив водію таксі удари, він намагався
їх розборонити. Водія за куртку він не утримував, і на шию водію нічого не
накидав. Що робив у цей час ОСОБА_8, він не бачив. Після того як водій вискочив
з автомобіля, ОСОБА_6пересів за кермо і вони поїхали в напрямку с.Лагодинці.
ОСОБА_8вийшов з автомобіля в с.Лагодинці, а він з ОСОБА_6поїхали в с.Кузьмин і
на перехресті автомобіль перекинувся. Попередньої домовленості на заволодіння
автомобілем у них не було. Зізнавальні показання, які дав на досудовому
слідстві, не підтримує, оскільки вони дані під тиском з боку працівників
міліції.

Допитаний в
судовому засіданні з 30 листопада 2006 року по 25 січня 2007 року ОСОБА_8. дав
аналогічні показання з приводу вживання алкогольних напоїв та поїздки на
автомобілі таксі з ОСОБА_6та ОСОБА_7в м.Старокостянтинів, і пояснив, що в
автомобілі він сидів позаду водія. Поруч з ним сидів ОСОБА_7. Коли ОСОБА_6наніс
водію таксі декілька ударів у голову, водій почав захищатись піднявши праву
руку. Він намагався їх розборонити, і взяв потерпілого за руки, потім схопив за
плечі. ОСОБА_9намагався розборонити ОСОБА_6 та водія, відштовхуючи ОСОБА_6. Він
не накидав на потерпілого ніяких речей. Після того як водій вискочив з
автомобіля, ОСОБА_6пересів за кермо і вони поїхали в с.Лагодинці, де він
залишив автомобіль. Попередньої домовленості на заволодіння автомобілем у них
не було. Зізнавальні показання, які дав на досудовому слідстві, не підтримує,
оскільки вони дані під тиском з боку працівників міліції.

Крім часткового
визнання підсудними своєї вини, їх вина у вчиненні злочину об'єктивно
підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:

- показаннями ОСОБА_6., даними в ході досудового
слідства в якості підозрюваного та обвинуваченого, в яких він пояснив, що 5
червня 2007 року перебуваючи в автомобілі таксі, при виїзді з
м.Старокостянтинова, він з ОСОБА_7та ОСОБА_8, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння домовились про заволодіння даним автомобілем, застосувавши до водія
насильство. Під час заволодіння автомобілем він наносив удари водію, а ОСОБА_8
та ОСОБА_9утримували водія. Після того як водій вирвався від них і втік, вони
заволоділи автомобілем. Після заволодіння автомобілем він не впорався з
керуванням і перекинув автомобіль;

- показаннями ОСОБА_8., даними в ході досудового
слідства в якості підозрюваного та обвинуваченого, в яких він пояснив, що 5
червня 2007 року перебуваючи в автомобілі таксі, при виїзді з
м.Старокостянтинова, він з ОСОБА_6та ОСОБА_7ом, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння домовились про заволодіння даним автомобілем, застосувавши
до водія насильство. Під час заволодіння автомобілем ОСОБА_6наносив удари
водію, а він і ОСОБА_9 утримували водія за куртку та накинули йому на шию
ремінь безпеки. Після того як водій вирвався від них і втік, вони заволоділи
автомобілем. Після заволодіння автомобілем ОСОБА_6та ОСОБА_9висадили його в
с.Лагодинці, а саму поїхали далі;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9. який пояснив,
що працює водієм таксі на автомобілі «ЗАЗ-DAEWOO», державний знак НОМЕР_1, який
належить його батьку ОСОБА_10.. 5 червня 2006 року приблизно о 18 год., 30 хв.
він отримав замовлення від оператора радіотаксі забрати в с. Лагодинці
пасажирів від магазину-бару „Васильок”. Через 20 хвилин він прибув до
магазину-бару „Васильок” і забрав трьох пасажирів. Пасажирами були хлопці які
знаходились в стані алкогольного сп'яніння. Пізніше він дізнався, що це
ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_8. Отримавши замовлення він завіз їх в м.
Старокостянтинів, по дорозі заїжджаючи в с.Мотрунки Красилівського району. В м.
Старокостянтинів, пасажири сказали їхати в м. Красилів. Повернувши з автодороги
„Житомир - Чернівці” в напрямку м.Красилова, він проїхав приблизно 400-500м.
Пасажири наказали зупинитись для відправлення природних потреб. Він зупинився.
З автомобіля вийшли двоє. Після того вони знову сіли в автомобіль, він хотів
завести двигун автомобіля, але ОСОБА_6, який сидів спереду сказав, щоб він не
заводив автомобіль і одразу раптово наніс 5-6 ударів кулаком в область голови.
Він захищаючись підняв праву руку і в цей час відчув, що задні пасажири ОСОБА_8
Та ОСОБА_7, його утримують. Тримають за куртку та притисли до сидіння і
одночасно через голову йому накинули на рівні шиї предмет у формі паса, під
який він підставив руку. Коли він намагався вирватись із утримання та втекти,
нападники кричали «Тримай, бо втече», «Тримай його». Сприймаючи дії нападників
як загрозу його життю він сповз донизу, під пас, і скинувши куртку, за яку його
утримували, вивалився з автомобіля на дорогу. Вивалюючись з автомобіля він
кнопкою центрального замка заблокував двері та закривши нападників в ньому,
втік в лісопосадку не озираючись. Під час нападу, коли ОСОБА_6наносив йому
удари, було розбите дзеркало заднього виду. По мобільному телефону він
повідомив свого батька про напад. Автомобіль знайшли працівники міліції
пошкодженим;

- показаннями
потерпілого ОСОБА_10. який пояснив, що йому належить автомобіль „ЗАЗ-DAЕWOO”,
державний знак НОМЕР_1. На вказаному автомобілі його син ОСОБА_9 працює на
таксі. 5 червня 2006 року, приблизно о 22 год. до нього передзвонив син по
мобільному телефоні і повідомив, що коли він перевозив пасажирів на нього
вчинили напад і викрали автомобіль. Запитавши де знаходиться син, він повідомив
про напад інших таксистів та поїхав до сина. Прибувши на місце на яке вказав
син, він його не побачив. Син вийшов з лісосмуги лише коли він повторно йому
зателефонував, і той перебував у шоковому стані. Син був наляканим, задихався і
не міг добре говорити. По ньому було помітно що його намагались придушити. Він
завіз сина в лікарню. Працівники служби таксі почали розшукувати автомобіль. В
барі він дізнався, що замовлення таксі робили ОСОБА_6та ОСОБА_7. Разом з
працівниками міліції він поїхав до ОСОБА_7, а потім - ОСОБА_6. По дорозі в с.Кульчини, на повороті
в с.Заставки побачили перевернутим його автомобіль, який був пошкоджений;

- показаннями
свідка ОСОБА_11., яка пояснила, що працює продавцем в магазині «Васильок».
Якого числа не пам'ятає, вона обслуговувала в магазині ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, які придбали в магазині горілку та пиво і випили їх за столиком.
ОСОБА_6попросив її викликати таксі. Приблизно через 30 хв. приїхав автомобіль
таксі і вони поїхали. В цей вечір, пізніше, приїжджали потерпілі - ОСОБА_10 і
розпитували про відвідувачів бару;

- показаннями
свідка ОСОБА_12. даними в ході досудового слідства і оголошеними в судовому
засіданні, яка пояснила, що 05 червня 2006 року, приблизно о 22 год. 30хв. до
них додому прийшов ОСОБА_9.. Він весь був у болоті. Потім її дочка ОСОБА_13 з
ОСОБА_7. пішла вечеряти, а вона пішла спати. Вранці 06 червня 2006 року,
приблизно о 06 год. до них прийшли працівники міліції і забрали ОСОБА_7 . Після того дочка їй розповіла, що ОСОБА_7
зі своїми друзями розбив автомобіль;

- показаннями
свідка ОСОБА_14. даними в ході досудового слідства і оголошеними в судовому
засіданні, який пояснив, що приблизно о 01 год. 06 червня 2006 року до нього
додому зайшов його племінник ОСОБА_6. Вигляд у нього був зляканий. Він запитав
у того, що сталося. ОСОБА_6. відповів, що розбив автомобіль і пішов спати. О 05
год. ранку приїхали працівники міліції і забрали ОСОБА_6

- протоколом
огляду місця пригоди - ділянки дороги, що веде від автодороги
„Житомир-Чернівці” до с. Кузьмин Красилівського району, під час якого виявлено
уламки держателя та корпуса дзеркала заднього виду, а також тангетки
радіостанції з автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO Т13110», реєстраційний знак НОМЕР_1;

- протоколом
відтворення обстановки і обставин події, під час якого ОСОБА_6. розповів про
обставини заволодіння автомобілем ОСОБА_10. та показав яким чином був вчинений
злочин;

- протоколом
відтворення обстановки і обставин події, під час якого ОСОБА_8. розповів про
обставини заволодіння автомобілем ОСОБА_10. та показав яким чином був вчинений
злочин;

- відеозаписом
відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_6. і ОСОБА_8.;

- протоколом
огляду місця пригоди - ділянки дороги «с. Лагодинці - с.Кульчинки», де виявлено
перекинутий автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO Т13110», реєстраційний знак НОМЕР_1;

- висновком
експерта № 274 від 22 червня 2006 року, з якого слідує, що в ОСОБА_9. виявлено
легкі тілесні ушкодження;

- звітом №
007176 від 21 липня 2006 року, з якого слідує, що матеріальний збиток, завданий
власникові автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO Т13110», реєстраційний знак НОМЕР_1, в
результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 22 800
грн. 27 коп..

Суд не бере до
уваги показання:

· ОСОБА_6.,
ОСОБА_7. та ОСОБА_8. в тій частині, що попередньої домовленості на заволодіння
автомобілем у них не було;

· ОСОБА_7. - що
він не утримував ОСОБА_9. в той час коли ОСОБА_6. наносив останньому удари, а
намагався розборонити їх;

· ОСОБА_8. - що
він не накидав на шию ОСОБА_9. ремінь і намагався розборонити ОСОБА_6. і
ОСОБА_9., коли ОСОБА_6. наносив удари ОСОБА_9., а в ході досудового слідства
всі ці особи обмовили себе через застосування до них співробітниками міліції
Красилівського РВ УМВС України в Хмельницькій області незаконних методів
слідства, оскільки дані ствердження суперечать сукупності зібраних та
об'єктивно досліджених по справі доказів і характеру дій підсудних, а тому суд
вважає їх такими, що дані підсудними з метою уникнення в повній мірі
відповідальності за вчинений злочин. Так, в ході судового слідства,
прокуратурою Красилівського району Хмельницької області проводилась перевірка
даних стверджень підсудних і постановою заступника прокурора Красилівського
району від 25 січня 2007 року відмовлено в порушенні кримінальних справ
відносно співробітників міліції Красилівського РВ УМВС України в Хмельницькій
області за відсутністю в їх діях складу злочину.

При затриманні
ОСОБА_7. 6 червня 2006 року працівникам міліції було достовірно відомо, що
затриманий є особою без громадянства, який давав усні і письмові свідчення, а
також робив усі заяви та повідомлення на російській мові і погано володіє
українською мовою.

Незважаючи на
це, всупереч вимогам ст.ст.19, 45 КПК України, слідчі дії з участю ОСОБА_7.
проводилися без перекладача та захисника, відмову ОСОБА_7. від якого, слідчий
прийняв 6 червня 2006 року. Однак, участь захисника слідчий повинен був
забезпечити підозрюваному з моменту його затримання.

Лише підчас
судового розгляду справи, для здійснення перекладу по справі, з мотивів, що
ОСОБА_7. погано володіє українською мовою, залучено перекладача та призначено
ОСОБА_7. захисника.

Враховуючи
викладене, суд не бере до уваги як докази вини підсудних:

- протокол
допиту в якості підозрюваного ОСОБА_7. - від 6 червня 2006 року (т.1 а.с.156);

- протоколи
допитів в якості обвинуваченого ОСОБА_7. - від 15 червня 2006 року (т.1
а.с.166) та 27 липня 2006 року (т.1 а.с.176);

- протоколи
відтворення обстановки та обставин заволодіння автомобілем „ЗАЗ-DAЕWOO Т
13110”, державний знак НОМЕР_1 ОСОБА_10. із ОСОБА_7. - від 8 червня 2006 року,
щодо заволодіння автомобілем (т.1 а.с.48);

- відеозапис
відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_7., оскільки дані слідчі
дії були проведені з порушенням норм кримінально процесуального законодавства.

Органами
досудового слідства кваліфікуючою ознакою дій ОСОБА_6., ОСОБА_7. і ОСОБА_8.
зазначена - повторність, однак в судовому засіданні дана кваліфікуюча ознака в
діях підсудних не знайшла свого підтвердження, а тому її слід виключити з їх
обвинувачення.

Таким чином,
вина ОСОБА_6., ОСОБА_7. і ОСОБА_8. в пред'явленому їм обвинувачені доведена
повністю, і їх дії слід кваліфікувати за ст.289 ч.3 КК України, як незаконне
заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб,
поєднаному з насильством, що не є небезпечним
для життя чи здоров'я потерпілого, та з погрозою застосування
насильства, небезпечного для життя та здоров'я потерпілого.

* * *

Органами
досудового слідства ОСОБА_6., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. обвинувачуються в тому, що
за попередньою змовою між собою, під час незаконного заволодіння автомобілем
„ЗАЗ-DAЕWOO Т 13110”, державний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_9., з метою
заволодіння майном останнього, здійснили напад на ОСОБА_9., поєднаний із
насильством та з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та
здоров'я потерпілого і заволоділи курткою ОСОБА_9., з кишень якої викрали гроші
в сумі 300 грн., а куртку та решту грошей, після дорожньо-транспортної пригоди,
залишили в автомобілі, тобто вчинили злочин, передбачений ст.187 ч.2 КК
України.

Проте, в
суді об'єктивно встановлено, що ОСОБА_6., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. в ході
заволодіння автомобілем, під час застосування до ОСОБА_9. насильства та погроз
застосування насильства, утримували останнього за одяг з метою не дати йому
можливості чинити опір, однак ОСОБА_9. вчинивши активну протидію, вискочив із
автомобіля і куртка, за яку його утримували, залишилась в автомобілі.

Крім
того, органи досудового слідства та прокурор в судовому засіданні не довели, що
в куртці ОСОБА_9. під час нападу знаходилась більша сума коштів ніж виявлена у
ній, під час огляду автомобіля на місця події, а сам потерпілий ОСОБА_9. в ході
досудового та судового слідства давав не послідовні свідчення щодо суми коштів,
які знаходились в його куртці на момент її залишення в автомобілі.

Приймаючи
до уваги, що підсудні утримуючи потерпілого за одяг переслідували мету вчинення
насильства відносно останнього та погрози насильством, для заволодіння
автомобілем, а тому не мали умислу на заволодіння його курткою та коштами, які
знаходились в ній, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що в діях
ОСОБА_6., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. відсутній склад злочину передбачений ст.187 ч.2
КК України, і за даною статтею їх слід виправдати.

Крім того,
ОСОБА_6. та ОСОБА_7. обвинувачуються в тому, що в липні 2004 року, в вечірній
час, в м. Красилові, по вул. Будівельників, на території МБІ, обоє перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в сторожовій будці разом з
охоронником ОСОБА_16., який охороняв пункт прийому металобрухту ТОВ „Гарант”,
скориставшись тим, що останній заснув, взявши на стіні ключ, відкрили ним
металевий ящик, звідки за попередньою змовою між собою таємно викрали гроші в
сумі 1100 грн. та мобільний телефон „Сіменс А-52” вартістю 300 грн., які
належать ОСОБА_17., чим завдали потерпілому збитку на загальну суму 1400 грн..

Допитані по суті
даного обвинувачення ОСОБА_6. та ОСОБА_7. вину свою не визнали і на підставі ст.63
Конституції України відмовилися від дачі показань.

Факт
таємного викрадення коштів та майна ОСОБА_17. підтвердили в суді потерпілий
ОСОБА_17. та свідок ОСОБА_16..

Причетність
ОСОБА_6. та ОСОБА_7. до вчинення цього злочину органи досудового слідства та
державний обвинувач у судовому засіданні обґрунтовують наступним:

- показаннями
потерпілого ОСОБА_17. даними в ході досудового слідства і оголошеними в
судовому засіданні, який пояснив, що в 2004 - 2005 роках він працював
менеджером ТОВ „Гарант”, а саме працював на площадці прийому металобрухту, яка
розташована в м.Красилові по вул.Будівельників на території МБІ. В той час
прийомщиком металобрухту працював ОСОБА_16, який залишався на ніч в сторожовій
будці і охороняв площадку прийому металобрухту. В липні 2004 року, в вечірній
час він залишив ОСОБА_16. гроші в сумі 1100 грн. та мобільний телефон „Сіменс
А-52” на зберігання. Наступного дня він дізнався від ОСОБА_16., що до
останнього приходив хлопець на ім'я ОСОБА_18, який працював у них вантажником
та, ще з одним незнайомцем. Він заснув в будці, а вранці виявив, що з
металевого ящика викрадено 1100 грн. з мобільним телефоном. Хлопець на ім'я
ОСОБА_18 проживав у с.Лагодинці Красилівського району. В міліцію з цього
приводу не звертався, так як думав що ОСОБА_18 знайде і вирішить з ним це
питання, але його в той час так і не знайшов;

- показаннями
свідка ОСОБА_16. про те, що в 2004 році він працював прийомщиком металобрухту
ТОВ „Гарант” в м. Красилові по вулиці Будівельників на території МБІ. Він
залишався там ночувати в сторожовій будці і разом охороняв площадку прийому
металобрухту. Приблизно в липні 2004 року, менеджер фірми ОСОБА_17 дав йому на
зберігання 1100 грн. та мобільний телефон „Сіменс А-52”. Гроші він положив в
металевий ящик, який закрив на навісний замок, а телефон поставив на зарядку. В
той самий день, приблизно о 24 год. до нього в сторожову будку прийшов хлопець
на ім'я ОСОБА_18 із незнайомцем. Він спілкувався з ними, а потім заснув. Чи
були хлопці у вагончику, в той час коли він заснув, не пам'ятає. Вранці виявив
відсутність телефону та грошей. Він вирішив, що крадіжку вчинив ОСОБА_18 разом
з своїм товаришем. Однак могли і інші особи заходити у вагончик коли він спав,
оскільки в минулому вже була крадіжка телефону з вагончика. Про крадіжку він розповів
ОСОБА_17.;

- протоколом
відтворення від 29 червня 2006 року обстановки та обставин вчинення крадіжки
грошей з сторожової будки з участю ОСОБА_7..

Показання
потерпілого ОСОБА_17. та свідка ОСОБА_16. достовірно не стверджують про
причетність ОСОБА_6. та ОСОБА_7. до крадіжки коштів та майна ОСОБА_17..

Крім того, при
затриманні ОСОБА_7. 6 червня 2006 року працівникам міліції було достовірно
відомо, що затриманий є особою без громадянства, який давав усні і письмові
свідчення, а також робив усі заяви та повідомлення на російській мові і погано
володіє українською мовою.

Незважаючи на
це, всупереч вимогам ст.ст.19, 45 КПК України, слідчі дії з участю ОСОБА_7.
проводилися без перекладача та захисника, відмову ОСОБА_7. від якого, слідчий
прийняв 6 червня 2006 року. Однак, участь захисника слідчий повинен був
забезпечити підозрюваному з моменту його затримання.

Лише підчас
судового розгляду справи, для здійснення перекладу по справі з мотивів, що
ОСОБА_7. погано володіє українською мовою, залучено перекладача, та призначено
ОСОБА_7. захисника.

Враховуючи
викладене, суд не бере до уваги як докази вини підсудних:

- протокол
відтворення від 29 червня 2006 року обстановки та обставин вчинення крадіжки
грошей з сторожової будки з участю ОСОБА_7.;

- протоколи
допитів в якості обвинуваченого ОСОБА_7. - від 29 червня 2006 року (т.1
а.с.170) та 27 липня 2006 року (т.1 а.с.176) щодо заволодіння коштами
ОСОБА_17., оскільки дані слідчі дії були проведені з порушенням норм
кримінально процесуального законодавства.

Ця обставина,
викликає у суду сумнів щодо законності та допустимості слідчих дій, проведених
щодо ОСОБА_7..

Інших
достатніх та об'єктивних доказів щодо винності підсудних не здобуто.

Відповідно
до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах,
одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно
ст.327 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і
постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність
підсудного у вчиненні злочину доведена.

Оцінюючи
встановлене, суд приходить до висновку, що докази, якими органи досудового
слідства обґрунтовують причетність ОСОБА_6. та ОСОБА_7. до вчинення цього
злочину, а саме: показання ОСОБА_17. та ОСОБА_16. - не вказують в достатній
мірі на причетність підсудних до злочину, а зізнавальні показання ОСОБА_7. в
ході слідства і протокол відтворення обставин події, одержані незаконним
шляхом.

За таких
обставин ОСОБА_6. та ОСОБА_7. слід виправдати за ст.185 ч.2 КК України, - через
недоведення їх участі у вчиненні цього злочину.

При призначенні
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та
обставини, що обтяжують їх покарання.

Суд також визнає
за необхідне виключити з обвинувачення підсудних ОСОБА_6. та ОСОБА_7. обтяжуючі
їх вину обставини - рецидив злочинів, скільки ця обставина в їх діях відсутні.

Обставиною, що
обтяжує покарання всім підсудним, є вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

Обставин, що
пом'якшують покарання всім підсудним, судом не виявлено.

Суд враховує,
що:

- ОСОБА_6. та
ОСОБА_7. позитивно характеризуються по місцю проживання, є особами не судимими
в силу ст.89 КК України;

-
ОСОБА_8. - вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно
характеризується по місцю проживання, і приходить до висновку, що всім
підсудним слід призначити покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією 1/4
частини майна, що належить засудженим на праві власності, за виключенням житла.

Позовні вимоги
ОСОБА_9. до ОСОБА_6., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. про відшкодування моральної шкоди в
сумі 15 000 гривень, з урахуванням, що потерпілий відчував фізичну біль
внаслідок дій підсудних, страх за своє життя, та з урахуванням ступеню
моральних страждань, і підсудними заявлений розмір вимог не оспарюються, а тому
вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд -

З А С У
Д И В:

ОСОБА_6 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, та призначити
йому покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/4
частини майна, що належить йому на праві власності, за виключенням житла.

ОСОБА_6 за
ст.187 ч.2 та ст.185 ч.2 КК України виправдати.

Строк відбування
покарання ОСОБА_6. рахувати з 6 червня 2006 року.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_6. до набрання вироком чинності, залишити попередню - тримання під
вартою.

ОСОБА_7 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, та призначити
йому покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/4
частини майна, що належить йому на праві власності, за виключенням житла.

ОСОБА_7 за
ст.187 ч.2 та ст.185 ч.2 КК України виправдати.

Строк відбування
покарання ОСОБА_7. рахувати з 6 червня 2006 року.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_7. до набрання вироком чинності, залишити попередню - тримання під
вартою.

ОСОБА_8 визнати
винним за ст.289 ч.3 КК України призначити покарання у виді 8 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини майна, що належить йому на праві
власності, за виключенням житла.

ОСОБА_8 за
ст.187 ч.2 КК України виправдати.

Строк відбування
покарання ОСОБА_8. рахувати з 6 червня 2006 року.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_8. до набрання вироком чинності, залишити попередню - тримання під
вартою.

Стягнути солідарно
з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 15 000
гривень.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судові витрати по справі (одержувач
платежу - НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій області, р/р № 0040, МФО 815013,
банк Управління Держказначейства в Хмельницькій області, код №25575309,
призначення платежу “ за дослідження № 11”) в сумі 70 грн. 60 коп..

Стягнути
солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судові витрати по справі (одержувач
платежу - НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій області, р/р № 0040, МФО
815013, банк Управління Держказначейства в Хмельницькій області, код №25575309,
призначення платежу “ за дослідження № 2”) в сумі 70 грн. 60 коп.

Речові докази:

- автомобіль
«ЗАЗ-DAEWOO Т13110», реєстраційний знак НОМЕР_1, уламки пластмасового корпуса
від дзеркала, тангетку від радіостанції, повернути ОСОБА_10.;

- шкіряну
куртку, два ключі з брелоком, повернути ОСОБА_9.;

- відеокасету
"Панасонік" повернути в Красилівський РВ УМВС України в Хмельницькій
області.

На вирок суду
може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через
Красилівський районний суд протягом 15 діб з дня проголошення, а засудженими
ОСОБА_6.., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. в той же самий строк з моменту вручення їм
копій вироку.

Суддя