Кіровський районний суд міста ОСОБА_1
Справа № 1-244/2011
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2011 року. Кіровський районний суд міста ОСОБА_1

В складі головуючого судді Солопова Ю.О.

при секретарі Уманенко Н.С.

з участю прокурора Бардиш О.В.

захисника ОСОБА_2

Розглянув в відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Дніпропетровська гр-н України, українець, не одружений, не працює, ІНФОРМАЦІЯ_2, прож. Кіровоградська обл. смт Новгородка вул. Шкільна 15, судимий 08.05.2007 року Новгородківським райсудом Кіровоградської обл. за ч 2 ст. 289 КК України 2 роки позбавлення волі з іспитовим стоком на 2 роки 08.05.2007 року Новгородківським райсудом Кіровоградської обл. за ст. 297 КК України справи закрита на підставі ст. 7-3 КК України. 27.09.2010 року Ленінським районним судом ОСОБА_1 за ч 1 ст. 185 КК України штраф 850 грн., обвинуваченого за ч 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4 та області, українець, гр-н України, не одружений, освіта середня навчається ПТУ-8 прож. ІНФОРМАЦІЯ_5 та області вул. Щорса 8, не судимий, обвинуваченого за ч 2 ст. 186 КК України.

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) з погрозою застосування насильства яке ні є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_3 В крім того повторно, при наступних обставинах:

17.01.2011 року о 15-30 ОСОБА_3, повторно, за домовленістю з ОСОБА_4 на заволодіння чужим майном, білі гуртожитку ПТУ -8 м. Кіровограда підійшли до ОСОБА_5, та під загрозою застосування насильства вимусили його піти з ними до доріжки по вул. М. Конева напроти учбового корпусу ПТУ 8 по вул. М. Конева 4 а. Де ОСОБА_3 діючи разом з ОСОБА_4 наказав потерпілому віддати йому мобільний телефон, додавши що у випадку відмови до потерпілого буде застосовано фізичне насильство. Злякавшись застосування насильства ОСОБА_5 дістав з кишені. мобільний телефон " ЕлДжи"- 200 вартістю 679 грн.72 коп. з картою пам'яті за 82 грн.50 коп. Після чого ОСОБА_3 відкрито вихопив з рук потерпілого вказаний мобільний телефон. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пригрозив потерпілому неприємностями в разі його звернення до правоохоронних органів з місця пригоди з викраденим майном зникли, чим заподіяли матеріальну шкоду ОСОБА_5 на 762 грн.22 коп.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину визнав повністю покаявся в скоєному та пояснив, що в той день він зустрів ОСОБА_4 В і той розповів що він передав в ремонт телефон потерпілому, який тривалий час не повертав телефон, тому попросив його допомогти йому витребувати у потерпілого телефон, за що він йому заплатить гроші., на що він погодився. Побачив потерпілого він представився співробітником міліції та попросив його відійти в сторону з ним. Коли йшли він розпочав розмову з ОСОБА_5 з приводу телефону ОСОБА_4, Потім він запитав у ОСОБА_5 чи є в нього телефон, він відповів що має телефон й вийняв його з кишені, він в нього відразу ж вихопив телефон з руки та вийняв з нього дві СІМ картки, віддав їх ОСОБА_5. В цей час ОСОБА_4 сказав ОСОБА_5, що він ще повинен доплатити 900 грн., або віддати 1500 грн., тоді отримає назад свій телефон, в такому разі між ними конфлікт буде вичерпаний. Та наказав потерпілому, не звертатися до міліції, так-як в нього будуть проблеми. Після цього вони пішли.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину також визнав та пояснив, що дійсно деякий час він віддав свій телефон на ремонт потерпілому, який той тривалий час не віддавав, казав що ремонт коштує багато грошей. Через деякий час до нього телефонували знайомі потерпілого та погрожували йому якщо він буде звертатися до міліції, що за це його поб'ють.

17.01.11 року він зустрів свого знайомого ОСОБА_3. Якому він розповів про ситуацію яка склалася з його телефоном, запропонував йому допомогти йому, забрати у ОСОБА_5 його телефон чи гроші за нього, чи телефон ОСОБА_5 як залог того що той віддасть йому гроші. ОСОБА_3 він пообіцяв за допомогу дати гроші, якщо вдасться забрати гроші в ОСОБА_5 На його пропозицію ОСОБА_3 погодився й вони стали біля гуртожитку чекати на ОСОБА_5, Через деякий час до гуртожитку підходив ОСОБА_5 якому ОСОБА_3 Д назвався працівником міліції, спитав чи він винен віддати телефон, ОСОБА_5 відповів що винен. ОСОБА_6 сказав, залишити йому в залог свій телефон чи щось інше. Після цього потерпілий дістав з кишені куртки свій. телефон дістав з нього свої СІМ картки й передав ОСОБА_6. телефон в залог. Вони питали у ОСОБА_5 що він вдома скаже батькам з приводу телефону, він відповів що вдома щось вигадає. При цьому ніяких погроз вони не висловлювали.

Вина підсудних крім їх показів підтверджується наступними доказами:

- допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5, пояснив що, він дійсно взяв у ОСОБА_4 на ремонт його телефон вартість якого склала близько 500 грн. яки ОСОБА_4 не хотів платити. Потім ОСОБА_4 почав вимагати повернути його телефон Нокіа чи гроші в сумі 1500 грн. ОСОБА_4 він сказав, щоб всі питання з приводу свого телефону вирішував з Дмитром який виконував ремонтні роботи. 17.01.11 року близько 15.25 год. він повертався до гуртожитку Коли ОСОБА_3 покликав його за собою в сторону та представився співробітником міліції, він пішов за ним по вул. М.Конєва. з ним йшов і ОСОБА_4. Під час розмови ОСОБА_3 сказав що він забере його до відділу міліції з приводу телефону ОСОБА_4, що він буде його оформлювати й позбавить волі якщо він не вирішить питання з приводу телефону. ОСОБА_7 відповів, що ОСОБА_4 сам повинен вирішувати свої питання з приводу телефону, після цього ОСОБА_7 запитав чи є у нього телефон, він відповів що не має, але ОСОБА_4 сказав, що в нього є телефон ЕлДжи. Після цього ОСОБА_7 наказав показати свій телефон, злякавшись того що він зможе застосувати до силу, він вийняв з куртки свій телефон, і ОСОБА_7 відразу ж вихопив його в нього з руки. Потім ОСОБА_4 сказав, якщо він звернеться до міліції то буде мати великі проблеми, після цього підсудні пішли.

допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, пояснив що ОСОБА_5, у вересні 2010 року звернувся до нього з проханням допомогти відремонтувати телефон Нокіа 5220. ОСОБА_7 взяв телефон та звернувся до свого товариша, який відремонтував даний телефон. Ремонт телефону коштував близько 400 грн., він повідомив про це ОСОБА_5. Через деякий час до нього підійшов ОСОБА_4 - власник телефону та пояснив що в нього не має на даний час 400 грн., що його батько приїде через декілька днів та викупить у нього телефон, він погодився. Через деякий час до нього зателефонував ОСОБА_4 та пояснив, що в нього ще не має грошей, він запропонував йому заробити дані гроші, допомагаючи йому розібрати об'єкт будівництва.. Згодом йому зателефонував ОСОБА_5 та пояснив, що ОСОБА_4 вимагає з нього свій телефон. 17.01.11 року йому зателефонував ОСОБА_5 та пояснив що ОСОБА_4 зі своїм знайомим забрали в нього його телефон, за рахунок свого моб. телефону Нокіа.

Протоколом огляду місця події, від 20.01.2011 року, в ході чого у ОСОБА_4

вилучено моб. телефон належний ОСОБА_8

а.с. 13

Протоколом огляду предметів, моб. телефону з картою пам'яті, що був викрадений у потерпілого ОСОБА_5 та коробки до вказаного телефону.

а.с. 54

Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_5 та н/л підозрюваним

ОСОБА_4, від 26.01.2011 року, в ході чого потерпілий ОСОБА_5 викриває н/л

ОСОБА_4 у вчиненні злочину.

а.с. 40-46

Висновком судово-товарознавчої експертизи, згідно якої вартість моб. телефону , що був викрадений у потерпілого ОСОБА_5, становить 679,72 грн.

а.с. 63-65

Довідкою вартості, згідно якої вартість викраденої карти пам'яті становить 82.50 грн.

а.с. 69

Таким чином оцінюючи доказі по справі яки не викликають у суду сумнівів в законності їх отримання та за їх сукупністю суд вважає вину підсудних доведеною та їх дії правильно кваліфіковані за ч 2 ст. 186 КК України - як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) з погрозою застосування насильства яке ні є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_3 В крім того повторно.

При призначенні покарання суд враховує обставини справи, особу підсудних, помякшуючи та обтяжуючи обставини по справі.

Так згідно ст. 12 КК України скоєний злочин відноситься до категорії тяжких. Хоча тяжких наслідків від дій підсудних не настало.

Помякшуючими обставинами по справі згідно ст. 66 КК України необхідно визнати щире каяття підсудних повне визнання вини , та сприяння розкриттю злочину, та повернення заподіяної шкоди.

Обтяжуючих обставинах , в діях усіх підсудних по справі згідно ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

Під час вивчення особи підсудних встановлено, що:

ОСОБА_3 раніше судимий, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, за місцем останнього навчання характеризується негативно, за місцем проживання характеризується посередньо, мав адміністративні правопорушення, тому враховуючи обставини справи та особу підсудного при призначенні йому покарання суд не знаходить підстав для застосування вимог ст. 75 КК України, оскільки він є особою небезпечною для суспільства та не бажає стати на шлях виправлення, а тому підлягає ізоляції від суспільства на строк передбачений санкцією ст. 186 ч 2 КК України.

ОСОБА_4 раніше не судимий, навчається, не знаходиться на обліку у нарколога та психіатра, вину визнав, заподіяну шкоду відшкодував, сприяв розкриттю злочину, є неповнолітнім. Таким чином, враховуючи обставини справи та особу підсудного, суд вважає при призначенні покарання можливим застосувати вимоги ст. 104 КК України встановивши максимальний іспитовий строк.

Обраний підсудним такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі кожного підсудного, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Заявлений по справі цивільний позов задоволенню не підлягає оскільки потерпілий в дебатах відмовився від позовних вимог.

Керуючись ст. 321-323, 333- 335 КПК України суд,

З А С У Д И В.

ОСОБА_3, визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч 2 ст. 186 КК України та призначити покарання за ч 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі. Взяв його під варту з залу суду змінив міру запобіжного заходу на апеляційний термін на утримання під вартою в СІЗО 14

Строк відбуття покарання рахувати з часу затримання з 28 квітня 2011 року.

ОСОБА_4, визнати винним в скоєні злочину передбаченого ч 2 ст. 186 КК України та призначити покарання за ч 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі. В силу ст. 104,76 КК України звільнити від призначеного покарання встановивши іспитовий строк на 2 роки зобов'язав засудженого з'являтись на реєстрацію до органів відуючих виконанням покарання.

Міру запобіжного заходу на апеляційний термін залишити підписку про невиїзд.

Судові витрати за проведення експертиз стягнути в прибуток Держави з кожного засудженого по 206 грн. 40 коп.

Речові доказі по справі, яки передані на зберігання потерпілому залишити власнику

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі 15 днів через суд першої інстанції, а засудженим який знаходиться під вартою в той же час з моменту отриманні копії вироку.

Суддя Кіровського районного суду

М. ОСОБА_1Солопов