У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського
О.Г.,

суддів

Гриціва М.І. та Пекного С.Д.,

розглянула
в м. Києві 13
лютого 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від 15 березня 2005 року.

Зазначеним
вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

громадянина України,

раніше
несудимого,

засуджено
за ч. 2 ст. 187
КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 6 років
позбавлення волі без конфіскації майна.

Цивільний
позов у справі вирішено.

У
цій же справі засуджено ОСОБА_2, судові рішення щодо якого не оскаржуються.

За вироком
суду ОСОБА_1. визнано винним у тому, що він за попередньою змовою в групі із ОСОБА_2. 10 листопада 2004 року близько 23-х годин 15 хв., неподалік магазину “Пік”, розташованого на вул. Калиновій
№ 72 у м. Дніпропетровську, напали
на потерпілого ОСОБА_3. і з застосуванням насильства
небезпечного для життя та здоров

я , яке проявилось у заподіянні йому множинних ударів руками і ногами по
голові та в інші частини тіла, чим спричинили середньої тяжкості тілесні
ушкодження, заволоділи його майном на загальну суму 930 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2005 року
вирок суду щодо ОСОБА_1. залишено без
зміни.

У касаційній скарзі
засуджений порушує питання про зміну постановлених щодо нього судових рішень, зазначає,
що між ним та засудженим ОСОБА_2. не було попередньої змови на вчинення злочину та, що він не мав умислу на
заволодіння майном потерпілого, а також, посилаючись на те, що призначене йому
покарання є надмірно суворим, просить
призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню.

Як видно з матеріалів справи,
висновки суду про доведеність винності
ОСОБА_1. у вчиненні інкримінованих йому злочинних дій грунтуються на
зібраних та перевірених в судовому
засіданні доказах.

Із показань потерпілого ОСОБА_3., які
узгоджуються з показаннями свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, даними огляду місця події, виявлення і вилучення у засуджених
майна потерпілого, матеріалів судово-медичної експертизи останнього та інших
доказів, видно що саме ОСОБА_2. і
ОСОБА_1. напали на нього, побили і
заволоділи його мобільним телефоном,
грошима та іншим майном.

Твердження
ОСОБА_1. про відсутність у нього наміру нападати на ОСОБА_3. і, що з
цього приводу він не мав ніяких домовленостей із ОСОБА_2., є безпідставними,
оскільки спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами щодо
характеру та послідовності іхніх дій. Із
аналізу цих дій видно, що нападу на потерпілого передувала домовленість між
ними, в момент побиття вони діяли
спільно з єдиним умислом.

Кваліфікація
злочинних дій засудженого є правильною.

Порушень
кримінально-процесуального законодавства, які б тягли за собою зміну або
скасування вироку та ухвали апеляційного суду, не встановлено.

При призначенні відповідно до вимог ст. 65 КК України
ОСОБА_1. покарання суд врахував ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини, що впливають на покарання.

Підстави для пом'якшення покарання, про що йдеться у касаційній
скарзі засудженого, немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1 відмовити .

Судді:

Синявський О.Г.
Гриців М.І. Пекний С.Д.