Кримінальне провадження № 629/1359/15-к
Номер провадження 1-кп/629/195/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 22.01.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за 185 ч.1 КК України до 240 годин громадських робіт,
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:
Згідно вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 січня 2015 року, який набрав законної сили 22 лютого 2015 року, ОСОБА_4 засуджений до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. Після цього 26.02.2015 року ОСОБА_4 був ознайомлений працівниками Лозівського МРВ КВІ УДПтС України з умовами та порядком відбування покарання та направлений для відбування покарання у вигляді громадських робіт до Лозівської міської лікарні Харківської області. Згідно наказу головного лікаря Лозівської міської лікарні № 95-а від 27.02.2015 року ОСОБА_4 прийняли для відпрацювання безоплатних громадських робіт, після чого його ознайомили з графіком виходу на роботу. Згідно вказаного графіку виходу на роботу на лютий 2015 року ОСОБА_4 зобов`язаний відпрацювати громадські роботи з 27.02.2015 року та 28.02.2015 року, згідно графіку виходу на роботу на березень 2015 року ОСОБА_4 зобов`язаний відпрацювати громадські роботи в період з 02.03.2015 року по 31.03.2015 року.
Однак в період з 27.02.2015 року по 28.02.2015 року та з 03.03.2015 року по 16.03.2015 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від відбування покарання, без поважних причин не з`явився для відбуття громадських робіт до Лозівської міської лікарні Харківської області.
Згідно ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.
В судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв інкримінований йому злочин при зазначених обставинах. Пояснив, що його направили на роботу в Лозівську міську лікарню, але він відпрацював тільки 4 години. У скоєному злочині щиро розкаявся.
Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, тому суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особистість.
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України як ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі - громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Відповідно до ст.12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб і характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває. перебуває на обліку у лікаря нарколога у зв`язку з синдромом залежності від алкоголю від 2001 року. Потребує огляду лікарем наркологом. Військовозобов`язаний, перебуває на обліку в Державному центрі зайнятості Лозівський МРЦЗ, неодружений, за місцем проживання характеризується формально, не працює.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів, так як відповідно до ст.34 КК України, рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин, а як достовірно встановлено в судовому засіданні, він був засуджений 22.01.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує положення ст. 69-1 КК України.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкції обвинувачення у вигляді арешту без застосування ст.ст. 75,76 КК України, в зв`язку з тим, що він не працює, скоїв новий умисний злочин, не має постійного місця проживання, станом на 28.04.2015 року не відбув строк громадських робіт, що складає 236 годин.
Вважаючи, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.01.2015 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт та скоїв нове правопорушення, не відбувши покарання за попереднім вироком, то відповідно до ч.1;4 ст.71 КК України суд до покарання, призначеного за новим вироком, приєднує повністю обвинуваченому ОСОБА_4 не відбуту частину покарання за попереднім вироком, так як він згідно довідки заступника головного лікаря Лозівської міської лікарні від 04.03.2015 року не відбув строк громадських робіт, що складає 236 годин.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупності вироків менш суворий від покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.01.2015 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, з яких він відбув 4 години, не відбута частина громадських робіт складає 236 годин, які суд переводить в більш суворе покарання, а саме 236 годин громадських робіт : 8 годин громадських робіт = 29 днів арешту, з яких суд приєднує не відбуті 236 годин громадських робіт, що відповідає 29 дням арешту.
Відповідно до глави 18 ст.ст. 176-178,183 КПК України, суд вважає необхідним обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді триманням під вартою в Харківському СІЗО, до вступу вироку в законну силу, в зв`язку з винесенням судом обвинувального вироку, припиненням ним злочинної діяльності та запобіганням спробам переховуватись від суду.
Строк відбуття покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 відраховувати з дня фактичного затримання його співробітниками міліції.
Цивільний позов та судові витрати по справі не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 371, 373-374,376 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_4 винним за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч.1;4 ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.01.2015 року за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт, а саме 236 годин, які на підставі п.4 ч.1 ст.72 КК України відповідають 29 дням арешту, та остаточно до відбуття обвинуваченого ОСОБА_4 призначити 4 (чотири) місяці 29 дні арешту.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді триманням під вартою в Харківському СІЗО, до вступу вироку в законну силу, та взяти його під варту негайно з зали суду.

Строк відбуття покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 відраховувати з дня фактичного затримання його співробітниками міліції, складання ними протоколу затримання та огляду особи, які направити до суду, а саме з 28 квітня 2015 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5