Справа № 1-152/2010
Провадження № -
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2010 рокуСлавутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Ючковій О.В.,

з участю прокурора Галімського В.В.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, маючого на утримані одну неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого:

25 лютого 2010 року Славутським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 164 КК України до сплати штрафу в розмірі 510 гривень, штраф сплачено 20 квітня 2010 року, згідно квитанції № 13,

відданого до суду за ст. 122 ч.1, ст. 296 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_2 19 листопада 2009 року у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на вулиці Миру, в місті Славута, поблизу магазину «Сатурн» та автобусної зупинки, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, ведучи себе зухвало, з особливою нахабністю та грубістю, з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, безпричинно наніс потерпілому ОСОБА_3 декілька ударів кулаками рук та ногами в різні частини тіла, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої малогомілкової кістки, садна передньої поверхні лівого колінного суглобу, синця повік лівого ока, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 96 від 22 квітня 2010 року, віднесені до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково, пояснивши, що під час конфлікту, який виник між ним та потерпілим, вони обоє перебували в стані алкогольного спяніння і підтвердив факт побиття потерпілого ОСОБА_3, у чому щиро кається. Факт вчинення хуліганських дій заперечив.

Крім часткового зізнання, вину підсудного підтверджено:

показаннями потерпілого ОСОБА_3, з яких слідує доведення факту нанесення йому підсудним ОСОБА_2 19 листопада 2009 року у вечірній час на автобусній зупинці по вулиці Миру, що в місті Славута, тілесних ушкоджень руками та ногами в різні частини тіла;

показаннями свідка ОСОБА_4, з яких слідує доведення факту побиття 19 листопада 2009 року у вечірній час потерпілого ОСОБА_3, який по телефону звязався з ним та просив про допомогу, в звязку з чим свідком була викликана карета «швидкої допомоги», яка доставила потерпілого ОСОБА_3 в Славутську ЦРЛ;

показаннями свідка ОСОБА_5, з яких слідує доведення факту виникнення конфлікту між підсудним ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_3, який відбувся 19 листопада 2009 року на автобусній зупинці в місті Славута по вулиці Миру, під час кого підсудний лише відштовхнув потерпілого від себе і той впав на землю, ОСОБА_2 допоміг піднятися ОСОБА_3, після чого останній їх залишив і пішов в невідомому їм напрямку.

Обєктивно вину підсудного підтверджено в суді даними:

протоколу очної ставки між потерпілим ОСОБА_6 та підсудним ОСОБА_2, з якого слідує факт впізнання потерпілим в підсудному особи, яка 19 листопада 2009 року перебуваючи на автобусній зупинці в місті Славута по вулиці Миру, завдала йому тілесних ушкоджень (а.с. 51-52);

висновку судово-медичної експертизи № 96 від 22 квітня 2010 року, з якого слідує виявлення в потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які за давністю та механізмом отримання могли бути заподіянні в умовах вчинення даного злочину (а.с. 36-37).

Досліджуючи зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про повне доведення вини підсудного ОСОБА_2 у вчиненні умисного заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, за що підсудний повинен кримінальну відповідальність, передбачену ст. 122 ч.1 КК України.

Підсудний ОСОБА_2 обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України вчинення хуліганства.

В ході судового розгляду справи встановлено, що під час конфлікту між підсудним та потерпілим, обоє перебували в стані алкогольного спяніння, тому на думку суду умисел підсудного не був направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотиву явної неповаги до суспільства, яке виражалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і він діяв виключно з метою умисного заподіяння для потерпілого тілесних ушкоджень.

За таких обставин суд вважає, що в діях підсудного ОСОБА_2 відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст. 296 КК України, а тому за ч. 1 ст. 296 КК України він підлягає виправданню.

Обираючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, помякшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Як помякшуючі покарання обставини, суд враховує щире каяття, сприяння органам досудового слідства та суду, перебування на утриманні підсудного неповнолітньої дитини.

Враховуючи фактичні обставини вчинення злочину, особу винного, ставлення його до вчиненого, поведінкою у суді, позицію прокурора та потерпілого, суд приходить до висновку про необхідність, можливість та доцільність призначення підсудному ОСОБА_2 покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судових витрати по справі немає.

Керуючись ст. ст. 321-341 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним за ст.122 ч.1 КК України і призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

За ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді одного року обмеження волі, якщо він протягом двохрічного іспитового терміну не вчинить нового злочину.

Згідно п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 такі обовязки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

За ч. 1 ст. 296 КК України ОСОБА_2 виправдати.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція у кримінальну палату апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя Мацюк Ю. І.