Справа № 278/1935/15-к
В И Р О К
іменем України
16 липня 2015 року м.Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого державного підприємства "Житомирське лісове господарство" в особі представника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000245 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бурківці Чуднівського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, інваліда 3-ї групи, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу (КК) України,
в с т а н о в и в :
Відповідно до угоди досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 19.04.2015 близько 17 години, проїжджаючи на мотоциклі по території виділу № 9 кварталу № 23 обходу № 2 Тригірського лісництва ДП «Житомирське лісове господарство», розташованого поблизу с. Дениші Житомирського району та області, побачив колоди заготовленої лісодеревини із сосни, які були складені на трель 17.04.2015 року, і в нього виник умисел на таємне викрадення даної лісодеревини.
Після цього ОСОБА_4 в цей же день з метою доведення свого умислу до кінця близько 20 години на автомобілі ЗІЛ-131, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхав до вказаного місця зі складеною лісодеревиною, де шляхом вільного доступу із застосуванням маніпулятора, встановленого на автомобілі, завантажив в кузов автомобіля пиловник хвойний ІІІ сорту, а саме:
3 колоди сосни довжиною 4 м. та діаметром 24 см. кожна, вартістю 483,84 грн. з урахуванням ПДВ;
1 колоду сосни довжиною 4 м. та діаметром 26 см. вартістю 214.50 грн. з урахуванням ПДВ;
10 колод сосни довжиною 4 м. та діаметром 28 см. кожна, вартістю 2488,20 грн. з урахуванням ПДВ;
6 колод сосни довжиною 4 м. та діаметром 30 см. кожна, вартістю 1698,84 грн. з урахуванням ПДВ;
7 колод сосни довжиною 4 м. та діаметром 32 см. кожна, вартістю 2282,28 грн. з урахуванням ПДВ;
2 колоди сосни довжиною 4 м. та діаметром 34 см. кожна, вартістю 737,88 грн. з урахуванням ПДВ.
Всього ОСОБА_4 таємно викрадено пиловника хвойного ІІІ сорту в кількості 29 штук об`ємом 9.280 м. куб. на загальну суму 7 905,54 грн. з урахуванням ПДВ, який належить ДП «Житомирське лісове господарство».
20 квітня 2015 року в першій половині дня ОСОБА_4 вказаним автомобілем відвіз викрадені ним колоди пиловника хвойного з метою їх розпиловки на територію пилорами, яка розташована по вул. Лесі Українки в с. Улянівка Житомирського району та області, де був затриманий працівниками Тригірського лісництва та співробітниками Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області.
25 червня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
26 червня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого ДП «Житомирське лісове господарство» ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої сторони визнають правильність кваліфікацій дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України та узгоджують вид і міру покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином невеликої тяжкості, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 3 ст. 469 КПК України.
Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру (25.06.15) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Сторонами дотримано вимоги положень ст. 471 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено анкетні дані і статус сторін, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 185 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої ОСОБА_4 ДП «Житомирське лісове господарство», визначено, що ОСОБА_6 зобов`язується відшкодувати потерпілому витрати, пов`язані із поверненням майна, до 4.07.2015 року (відшкодовано в повному обсязі), зазначено узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.
Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ДП «Житомирське лісове господарство» є добровільним, на чому наголосили сторони угоди в судовому засіданні.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_4 , не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 3 ст. 469 КПК України.
Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Підстав вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирились у суду немає.
Підозрюваний ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди.
Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Представник потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Потерпілий та обвинувачений вказали, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Речові докази по справі підлягають поверненню законним володільцям.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_4 при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 475 КПК України, суд
у хв а л и в:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0000245 угоду про примирення від 26 червня 2015 року між потерпілим ДП «Житомирське лісове господарство» та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме: 20 (двадцять) колод сосни, які передані на зберігання потерпілому ДП «Житомирське лісове господарство» залишити в розпорядженні власника; 9 (дев`ять) колод сосни, які передані на зберігання до автогосподарства УМВС України в Житомирській області повернути законному володільцю ДП «Житомирське лісове господарство»; автомобіль ЗІЛ-131, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання до автогосподарства УМВС України в Житомирській області повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений підозрюваним виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1