У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого Редьки А.І.,

суддів Канигіної
Г.В., Лавренюка М.Ю.

за участю прокурора Морозової С.Ю.

розглянула в судовому засіданні у м.
Києві 2 серпня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора м. Києва на вирок
Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2006 року, яким засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця
м. Харкова, раніше судимого:

- 14.04.2004 р. за ч. 1 ст. 204 КК України на 1 рік
позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.ст. 75,
76 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 8.07.2004 р. за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 510 гривень;

- 18.10.2004 р. за
ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України
на 1 рік 1 місяць позбавлення волі, звільненого 2.06.2005 р.
умовно-достроково на 5 місяців 17 днів,

- за ч. 2 ст. 186 КК на 4 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання
частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком і
остаточно ОСОБА_1 призначено 4 роки 5 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов'язків,
передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,

уродженця
м. Ічня Чернігівської області,

раніше
судимого 13.02.2001 р. за ч. 2 ст. 142 КК України на 6 років позбавлення волі з
конфіскацією майна, звільненого 13.12.2004 р. умовно-достроково на 1 рік 9
місяців 9 днів;

- за ч. 2 ст. 186 КК на 4 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання
частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком і
остаточно ОСОБА_2 остаточно призначено 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням
на нього обов'язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,

уродженця
м. Києва, раніше не судимого,

- за
ч. 2 ст. 186 КК на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
3 роки та покладенням на нього обов'язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76
цього Кодексу;

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4 народження,

уродженця
смт. Приморське м. Феодосія
Автономна Республіка Крим, раніше судимого - 29.11.2001 р. за ч. 2 ст.
185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого 8.09.2003 р. від
відбування покарання на підставі ст. 3 Закону України “Про амністію” від 11 липня 2003 року,

- за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 призначено 4 роки 6 місяців
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням
на нього обов'язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

Цим же вироком також засуджено ОСОБА_5 касаційні скарги
чи подання щодо якого не подано.

В апеляційному порядку справа
не розглядалась, оскільки постановою судді Солом'янського районного суду м.
Києва від 10 жовтня 2006 року апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, визнано такою, що не підлягає розгляду.

Згідно з вироком ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5. засуджено за те, що вони 7 липня 2005 року о 15 годині біля кафе
“Постой паровоз”, яке
розташоване на Приміському вокзалі станції “Київ-Пасажирський” м. Києва, за попередньою змовою, з розподіленням ролей вчинили
грабіж щодо ОСОБА_6, поєднаний з насильством, яке не є
небезпечним для здоров'я чи життя потерпілого за таких
обставинах.

Згідно зі
злочинним планом ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6, пред'явив йому обкладинку посвідчення
співробітника МВС України, представився співробітником карного розшуку,
запропонував йому пройти з ним та завів до підземного переходу вказаного
вокзалу. У переході ОСОБА_3 закрив ОСОБА_6 рота, ОСОБА_2 схопив останнього
за руки, а ОСОБА_4 витягнув з внутрішньої кишені піджака
потерпілого особисті документи та гроші в сумі 1900 гривень. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 тим часом стояли біля входу в підземний перехід та
дивились за обстановкою, щоб попередити останніх у разі небезпеки.

Крім того, ОСОБА_4 23 травня о 20 годині 30 хвилин біля наземного переходу,
що розташований на АДРЕСА_1, шляхом обману та зловживаючи довірою ОСОБА_7, заволодів майном, що належить матері останнього - ОСОБА_8, на загальну суму 475 гривень.

У касаційному поданні заступник прокурора м. Києва, не заперечуючи
обґрунтованість засудження ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та правильність
кваліфікації їх дій, ставить питання про скасування вироку щодо них і
направлення справи на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного судом
покарання ступеню тяжкості злочину та особам засуджених внаслідок м'якості.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала касаційне подання і
просила його задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
подання, колегія суддів дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України
при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє
для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з вимогами ст. 75 КК України суд
може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням
якщо при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п'яти
років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи,
дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Визнавши ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 винними у вчиненні злочину,
який законом віднесено до категорії тяжких, суд призначив кожному з них
покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з
випробуванням.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитись, оскільки він ґрунтується
на засадах, які суперечать принципу справедливості покарання.

Так, рішення про звільнення ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробуванням, суд належним чином не мотивував, та не
врахував, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 раніше засуджувалися за скоєння умисних
злочинів, протягом року з дня умовно-дострокового звільнення знову вчинили
злочин, ОСОБА_4, будучи звільненим з місць позбавлення волі внаслідок акта
амністії, вчинив ряд умисних злочинів. Також судом не враховано всіх обставин
дій ОСОБА_3 під час вчинення грабежу щодо потерпілого. Ці обставини, а також
те, що засуджені організували вчинення злочину за розподілом ролей, свідчать
про підвищену суспільну небезпечність особи засуджених.

Отже, призначене ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 і ОСОБА_2покарання із
звільненням їх на підставі ст. 75 КК України слід визнати таким, що не
відповідає тяжкості злочину та особам засуджених внаслідок м'якості.

За таких обставин вирок щодо ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зв'язку
з м'якістю призначеного їм покарання підлягає скасуванню, а справа направленню
на новий судовий розгляд.

Якщо при новому судовому розгляді буде доведено винуватість ОСОБА_3 ОСОБА_1
та ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного злочину, а ОСОБА_4 у вчиненні - злочинів, то
покарання кожному має бути призначено з урахуванням вимог закону та відповідати
ступеню тяжкості вчиненого та їх особі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК
України колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора м. Києва
задовольнити.

Вирок Солом'янського районного суду м. Києва від 29
серпня 2006 року щодо
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1та ОСОБА_2 скасувати, а справу щодо цих осіб направити
на новий судовий розгляд.

Судді:

А.І. Редька Г.В.
Канигіна М.Ю. Лавренюк

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України Г.В. Канигіна