УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007
року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого Романова
О.В.

суддів Захарчука
С. В.,

Єрещенка
А.М.

прокурора Селюченко
І.І.

засудженого ОСОБА_1.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Житомирі

кримінальну
справу за апеляціями прокурора та потерпілих ОСОБА_4та

ОСОБА_3 на вирок
Бердичівського міськрайонного суду від 18
квітня 2007

p.,
яким

ОСОБА_1, 1950
року народження, уродженця і
мешканця с. Садки Бердичівського району,
одруженого, раніше не
судимого, -

засуджено
за ст.
296 ч. 1 КК України на 2 роки 6 місяців
обмеження волі.

-за ст. 342 ч.2 КК України
на 1 рік
обмеження волі,

-за ст. 345 ч.2 КК України
на 2 роки
обмеження волі.

На підставі
ст. 70
КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим призначено 2
роки 6 місяців
обмеження волі.

На підставі ст.
75, 76 КК України
ОСОБА_1звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1
рік 3 місяці і зобов'язано повідомляти
органи
кримінально-виконавчої
системи про зміну
місця проживання та роботи.

Стягнуто з
ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 1200
грн. моральної шкоди, на користь
ОСОБА_4 400 грн.
моральної шкоди, на користь
ОСОБА_3а 116 грн. матеріальної та 500 грн. моральної шкоди.

Міра запобіжного
заходу ОСОБА_1залишена підписка про невиїзд. ОСОБА_1засуджено за те, що 17
квітня 2006 року в
період з 17 до 18 години, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись біля кіоску

Справа № 11-445 2007 р. Головуючий
у 1 інстанції
Заїка Г.М.

Категорія ст. 296 ч.1, 342 ч.2, 345 ч.2 КК України Доповідач Єрещенко А.М.

"Морозко", який належить ОСОБА_2та розташований на
привокзальному майдані ст. Бердичів,
з хуліганських спонукань, умисно
наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_2,
яка перед цим зробила йому зауваження,
оскільки той, нехтуючи нормами
суспільної моралі, справляв природні
потреби під її кіоском. На крик
ОСОБА_2прибіг працівник міліції ОСОБА_3,
який ніс службу по охороні громадського порядку на ст.
Бердичів. Побачивши працівника міліції ОСОБА_1почав тікати. З метою
затримання ОСОБА_3 став переслідувати ОСОБА_1і наздогнавши, запропонував пройти в чергову частину ЛВ
на ст.
Бердичів для встановлення його особи та причин побиття ОСОБА_2.

ОСОБА_1, достовірно знаючи, що ОСОБА_3 є працівником міліції, оскільки той був у форменному одязі і
представився, став висловлювати на його
адресу брутальною лайкою і наніс один удар кулаком в область грудної клітки і
став чинити опір працівнику міліції,
відірвавши при цьому погон, наніс
удар ногою в область лівої ноги потерпілого,
повалив його на землю. В цей час до місця події підбіг працівник міліції
ОСОБА_4, який був у цивільному одязі і
став допомагати ОСОБА_3у затримати ОСОБА_1.

Піднявшись
з землі, ОСОБА_1продовжував чинити опір
працівникам міліції, нанісши один удар
ногою по нозі ОСОБА_4. В подальшому ОСОБА_1 було затримано і доставлено в
чергову частину ЛВ на ст. Бердичів.

В
результаті дій ОСОБА_1 ОСОБА_3у були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді
синця на лівій голені, які відносяться
до легких тілесних ушкоджень без розгляду здоров'я.

ОСОБА_4
були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій нозі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень
без розладу здоров'я.

ОСОБА_2були
заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця у правій скроневій області, які відносяться до легких тілесних ушкоджень
без розладу здоров'я.

У своїх
апеляціях потерпілий ОСОБА_4. та ОСОБА_3 просять вирок суду скасувати і
постановити новий вирок, яким обрати
ОСОБА_1більш сувору міру покарання,
оскільки обрана судом міра покарання не відповідає тяжкості вчиненого
ним злочину, обставинам його вчинення та
особі засудженого.

Також
потерпілі вважають, що суд безпідставно
зменшив розмір моральної шкоди і не в повній мірі врахував характер та обсяг
фізичних та душевних страждань, завданих
потерпілим злочинними діями засудженого.

В
апеляції прокурор просить скасувати вирок суду із-за м'якості призначеного
судом покарання і постановити новий вирок,
яким ОСОБА_1засудити за ст. 296
ч.1 КК України на 2 роки
обмеження волі, за ст. 342 ч.2 КК України
на 1 рік
обмеження волі, за ст. 345 ч.2 КК України
на 1 рік 6 міс. обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити
покарання 2 роки
обмеження волі.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь ОСОБА_26000
грн. моральної шкоди, на користь
ОСОБА_4 - 1000 грн.
моральної шкоди, на користь ОСОБА_3а 116 грн.
матеріальної та 2000 грн.
моральної шкоди. Прокурор вважає, що суд
при обранні міри покарання не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та
особу засудженого.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляцію, вивчивши доводи апеляції та перевіривши
матеріалами справи, колегія суддів
вважає, що апеляції задоволенню не
підлягають.

При
обранні міри покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який характеризується позитивно, працює,
має сім'ю, раніше до кримінальної
відповідальності не притягався. Суд також врахував тяжку хворобу дружини
ОСОБА_1.

Колегія
суддів, вважає, що при обранні міри покарання ОСОБА_1суд дотримався
вимог ст. 65 КК України.

При
визначенні розміру моральної шкоди суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості і переконливо
мотивував своє рішення.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 365,
366 КПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
прокурора, потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3
залишити без задоволення, а вирок
Бердичівського міськрайонного суду від 18 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1без
зміни.