Справа № 1-13/ 2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02
березня 2007р. смт.
Ріпки

Ріпкинський
районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої-
судді Хоменко Л.В.

при секретарі Костюк Г.О., Якуб А.В.

прокурора Довгошея О. А.

за участю потерпілої ОСОБА_1., представника потерпілої
ОСОБА_2. , захисника підсудного ОСОБА_3. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Ріпки
справу про обвинувачення

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з повною загальною
середньою освітою, розлученого, має двох неповнолітніх дітей, працює страховим
агентом HACK « Оранта», раніше не судимого:

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

встановив:

Підсудний
ОСОБА_4. 09 серпня 2006 року близько 21-00 год. в АДРЕСА_2, яка належить потерпілій, на
ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс декілька ударів руками в
область голови та один удар кулаком під ліве око потерпілій ОСОБА_1.,
заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми,
струсу головного мозку з розсіяною неврологічною симптоматикою, астено-
невротичним синдромом, гематомою лівого ока, підон'юктивального крововиливу
лівого ока, перелому лівої вилицевої кістки., які відносяться до категорії середнього
ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний вину в інкримінованому йому злочині не визнав та
суду показав, що 09 серпня 2006 року він разом із старшою донькою ОСОБА_5 пішли
подивитись в квартиру потерпілої, де жила його колишня дружина, чого плаче його
менша донька ОСОБА_6. Біля під'їзду вони зустріли колишню дружину, яка не
впустила їх у квартиру, тому вони пішли додому. Виходячи з під'їзду зустріли
потерпілу ОСОБА_1, яка почала кричати на підсудного та ображати його, колишня
дружина кудись дзвонила та викликала міліцію. Підсудний з донькою пішов додому
і більше того дня до потерпілої він не приходив. Підсудний не заперечував, що
того ж дня близько 17-00 він також приходив до колишньої дружини.

Потерпіла
ОСОБА_1. суду показала, що 09 серпня 2006 року ввечері, коли прийшли корови,
вона прийшла до доньки за молоком, біля під'їзду побачила підсудного, старшу
онуку ОСОБА_5 і свою доньку, яка телефонувала по

мобільному. У
доньки було побите обличчя та порваний одяг, потерпіла накричала на зятя, що
він ображає її доньку. Підсудний пішов додому, а вона з донькою повернулись у
квартиру. Через декілька хвилин прийшов підсудний і приніс дитячий плед. Він
підійшов до потерпілої та наніс їй близько десяти ударів руками в різні частини
тіла, в тому числі і по голові близько п'яти ударів, вона захищалась руками від
його ударів, тому вони були не сильними, потім він рукою штовхнув її у плече
від чого вона упала на дитяче ліжечко і перила на ньому поламались. Коли вона
стала підводитись, то підсудний ударив її кулаком, у якому був зажатий залізний
ліхтарик під ліве око. Від цього потерпіла знову упала і у неї з рота пішла
кров. Побачивши кров, підсудний одразу пішов додому. Потерпіла також
повернулась до себе додому і викликала швидку. Стверджувала, що підсудний у той
день був випивший. З 09.08.06 по 05.09.06 вона знаходилась на лікуванні в
Ріпкинський ЦРЛ, два рази її направляли на консультацію в Чернігівську обласну
лікарню. Разів 30 два вона на вихідні приїжджала додому, не заперечувала, що в
період лікування приходила на роботу підписувати документи. На лікування вона
витратила певні кошти, але документально підтверджено тільки близько 500 грн.
Вважала, що діями підсудного їй спричинена і моральна шкода, яка полягає в
тому, що вона довгий час не могла нічого робити по господарству, став поганий
сон, почались нервові зриви, до сих пір вона не прийшла у нормальний стан, її
непокоїть її зовнішній вигляд, оскільки працює директором підприємства, за час
лікування вона дуже схудла, втратила багато сил, тому заявлений цивільний позов
просила задовольнити в повному обсязі.

Показами свідків
встановлено:

Свідок
ОСОБА_7. показала, що 09 серпня 2006 року вона з подругами у неї вдома
розпивали спиртне. Близько 19-00 вони зустріли підсудного, він спочатку вдарив
ОСОБА_8, потім ОСОБА_7, а потім почав бити і її. Свідок забігла у квартиру, але
він зайшов за нею і бив її ще на кухні. Пізніше підсудний прийшов до неї з
донькою і лаявся з нею в під'їзді, вона біля будинку телефонувала до міліції,
потім прийшла її мати та почала лаятись з підсудним. Підсудний з донькою пішли
додому, а вона з потерпілою - у квартиру. Через деякий час підсудний знову
прийшов до неї в квартиру, приніс дитячий плед та почав наносити удари
потерпілій, але куди саме та скільки вона не пам'ятає, потім він штовхнув
потерпілу, вона впала на дитяче ліжко, від чого поламались перила.. Коли
потерпіла почала підніматись підсудний ударив її кулаком, в якому був зажатий
ліхтар, в обличчя. Коли у потерпілої пішла кров, підсудний одразу пішов.

Свідок
ОСОБА_9. показала, 09 серпня 2006 року близько 19-00 год. вона, ОСОБА_7. та
ОСОБА_8розпивали у ОСОБА_7. спиртні напої, пізніше приходив підсудний, але
ніякої бійки не було. Зазначила, що на досудовому слідстві вона говорила неправду,
стверджувала, що ніхто на неї не тиснув, ніякої зацікавленості в розгляді
справи вона не має. її попросила ОСОБА_7, щоб вона дала покази слідчому, що
підсудний її побив.

Свідок ОСОБА_10.
показав, що потерпіла дала свідчення, що її побив колишній зять, а він все
заперечував. Потерпіла давала свідчення, що ОСОБА_4 ударив її кулаком в обличчя
у якому був зажатий ліхтарик.

Свідок
ОСОБА_11., мати підсудного, зазначила, що потерпіла ніколи не схвалювала
стосунки її сина та своєї доньки. ОСОБА_7 вживає спиртні напої і поводить себе
тоді аморально. Раніше її син до потерпілої завжди ставився з повагою.

Свідок
ОСОБА_12., фельдшер Н.Яриловицького ФАПу, показала, що 09 серпня 2006 року
близько 21-00 год. їй
зателефонувала потерпіла та повідомила, що її побив зять. Обличчя в потерпілої
було опухле та в крові, вона викликала швидку допомогу.

Свідок
ОСОБА_8 показала, що 09 серпня 2006 року близько 17-18 год. вони в квартирі
у ОСОБА_7. розпивали спиртне. На вулиці біля будинку вони зустріли підсудного,
він відштовхнув її, забрав дружину і вони пішли в квартиру. Бійки вона не
бачила.

Свідок
ОСОБА_12. показала, що 09 серпня 2006 року близько 20-00 вона бачила, як
ОСОБА_7. покликала свою доньку, а потім з підсудним та з нею розмовляла в
під'їзді, після чого підсудний з донькою пішов додому.

Свідок
ОСОБА_13. показав, що приблизно о 20-00 год.
він почув крик у під'їзді, а потім на вулиці.. У вікно він побачив
підсудного з донькою, потерпілу та ОСОБА_7, які кричали та махали руками.

Неповнолітній
свідок ОСОБА_14., донька підсудного, показала, що була з підсудним у під'їзді
та розмовляла зі своєю матір'ю, коли вони виходили з під'їзду, зустріли
потерпілу, вона лаялась на тата. Вона разом з батьком пішла додому, а згодом
пішла до ванної кімнати, стверджувала, що батько готував їжу і з квартири того
вечора більше не виходив.

Крім
показів свідків вина підсудного у скоєнні злочину підтверджується матеріалами
справи:

·
протоколом огляду місця події, згідно якого на дитячому
ліжку маються пошкодження свіжого характеру у вигляді зламу( а.с. 7а);

·
висновком судово- медичної експертизи № 2562 від 26.10.
2006 року, згідно якого у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку з розсіяною
неврологічною симптоматикою, астеноневротичним синдромом, гематомою лівого ока,
підкон'юктивального крововиливу лівого ока, перелому лівої вилицевої кістки,
які могли утворитись 09 серпня 2006 року від дії тупих предметів, в тому числі
при обставинах вказаних в постанові, і відносяться до категорії середнього
ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Зазначені тілесні
ушкодження могли утворитись від удару кулаком, у якому був зажатий ліхтар.
Малоймовірно, що весь комплекс тілесних ушкоджень міг утворитись при падінні з
висоти власного зросту.( а.с. 35-36);

·
протоколом очної ставки між ОСОБА_4. та ОСОБА_15., згідно
якого підсудний не заперечував, що 09 серпня 2006 року між ним та потерпілою
відбулась сварка (а.с. 40);

·
записами в Журналі рентгенологічних досліджень
Ріпкинської ЦРЛ, згідно якого
09.08.2006 року за № 1994
мається запис про
проведення рентгенологічного дослідження потерпілій( а.с. 137-138);

Згідно
записів в медичній картці стаціонарного хворого № 3981 потерпіла ОСОБА_1.
знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Ріпкинської
ЦРЛ з 23 год. 10 хв. 09 серпня 2006 року по 05 вересня 2006 року з діагнозом
ЗЧМТ, Стус головного мозку з розсіяною неврологічною симптоматикою, астено-
невротичним синдромом, гематома лівого ока, підкон'юктивальний крововилив
лівого ока, перелом лівої вилицевої кістки. Згідно первинного запису
приймального відділення від 09.08.2006 року потерпіла свій стан пов'язує з
побоями кулаком з металічним ліхтариком , при огляді їй було встановлено
первинний діагноз : ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом лівої вилицевої
кістки( під питанням).

Судово-
медичний експерт Кияшко Ю.В. у судовому засіданні зазначив, що струс головного
мозку у потерпілої міг виникнути, як при ударі, так і при

падінні, а
перелом вилицевої кістки міг виникнути від удару. Стверджував, що перелом
вилицевої кістки уже сам по собі відноситься до тілесного ушкодження середнього
ступеня тяжкості, експерт допускає, що перелом міг був бути виявлений і не в
день заподіяння тілесного ушкодження, а пізніше. Струс головного мозку
відноситься до легких тілесних ушкоджень, а перелом вилицевої кістки
відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, весь комплекс тілесних
ушкоджень відноситься до середньої тяжкості. Також зазначив, що зажатий у руці
ліхтар не впливає на силу удару, перелом вилицевої кістки міг утворитись у
потерпілої лише від одного удару рукою.

Не
зважаючи на невизнання вини самим підсудним, суд вважає доведеною вину
підсудного у спричиненні потерпілій тілесних ушкоджень середнього ступеня
тяжкості. Так, потерпіла того ж дня через незначний проміжок часу після
заподіяння тілесних ушкоджень повідомила сторонній, не зацікавленій в
результатах розгляду справи особі, фельдшеру, що тілесні ушкодження їй
спричинив підсудний. На протязі всього часу проведення досудового слідства вона
давала послідовні свідчення про обставини заподіяння тілесних ушкоджень. Свідок
ОСОБА_7. також
підтвердила обставини вчинення злочину. Сам підсудний не заперечував, що
незадовго до вчинення злочину у нього з потерпілою стався конфлікт, але
стверджує, що з квартири він більше не виходив, проте суд приймає до уваги, що
був проміжок часу, коли його донька ОСОБА_5 знаходилась у ванній кімнаті і
могла не бачити, що батько виходив з квартири. Тому суд вважає, що в мить люті
підсудний міг повернутись до квартири потерпілої та спричинити їй тілесні
ушкодження. Той факт, чи був у підсудного в руці ліхтарик не має вирішального
значення, оскільки допитаний у судовому засіданні судово- медичний експерт
пояснив, що на силу удару наявність ліхтарика у зажатій в кулак руці не
впливає, а перелом вилицевої кістки міг утворитись лише від одного удару рукою.

Сукупність
досліджених у судовому засіданні доказів свідчить про доведеність вини
підсудного у спричиненні потерпілій умисного середньої тяжкості тілесного
ушкодження і його дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.1
ст. 122 КК України.

При
призначенні покарання підсудному суд враховує дані про його особу, обставини,
що пом"якшують та обтяжують покарання. Обставин, що пом»якшують покарання
підсудного судом не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання підсудного не
встановлено. За місцем проживання підсудний характеризується позитивно, має
двох неповнолітніх дітей, одна з доньок проживає з підсудним, раніше до
кримінальної відповідальності не притягувався, до зазначеного інциденту мав
дружні стосунки з потерпілою. За таких обставин суд вважає за можливе
призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, а також вважає, що
виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства, тому покарання
йому слід призначити з випробуванням.

Цивільний позов
по справі:

заявлена
потерпілою матеріальна шкода на суму 504 грн. 84 коп. підлягає відшкодуванню у
повному обсязі відповідно до ст..
1166, 1193 ч.4 ЦК України,
оскільки повністю підтверджена письмовими доказами по справі ( а.с. 82-84,
121,128);

моральна
шкода, заявлена потерпілою на суму 10 000 грн. на думку суду не відповідає
обсягу моральних страждань потерпілої і виходячи з глибини її фізичних та
душевних страждань, їх тривалості та значимості пошкоджень на обличчі для
зовнішнього вигляду потерпілої, виходячи з засад розумності та справедливості,
підлягає відшкодуванні в сумі 4 500 грн., відповідно до ст..ст. 23,1167 ЦК України.

Судових витрат
по справі не має.

Речові
доказів по справі - футболка та шорти підлягають поверненню власниці.

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4визнати
винним та призначити йому покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді двох
років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4. від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом 1-но річного іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов"язки, передбачені ст.. 76 КК України:
повідомляти органи кримінально- виконавчої системи про зміну місця проживання,
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи,
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально- виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_4. до вступу вироку в законну силу залишити підписку
про невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 504 грн. 84 коп.,
в рахунок заподіяної матеріальної шкоди та 4 500 грн. в рахунок моральної
шкоди, а всього 5 004 грн. 84 коп.

Речові
докази - футболку та шорти, які знаходяться в камері речових доказів
Ріпкинського РВ УМВС передати ОСОБА_9.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 днів з моменту його проголошення.