Справа № 1-КП/359/8/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«27» травня 2015 року
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
обвинуваченого ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, Київської області, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не депутата, не інваліда, раніше судимого вироком від 28.09.2011 року Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, покарання не відбув, неодруженого, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, покарання не відбув, 20.02.2013 року біля 23 години 00 хвилин, разом з ОСОБА_6 знаходилися поблизу магазину «Дари ланів», що знаходиться по вулиці Київський шлях в м. Борисполі Київської області, де, ОСОБА_3 розпивав алкогольні напої. В цей час ОСОБА_3 на протилежній стороні вулиці помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_7 .
З цією метою ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_6 відкрито заволодіти майном належним ОСОБА_7 . На цю пропозицію ОСОБА_6 погодився, чим самим вступив з ОСОБА_3 у попередню змову.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 пішли слідом за ОСОБА_7 , обираючи зручне місце для реалізації свого злочинного умислу. На перехресті вулиці Головатого з вулицею Дружби в м. Бориспіль ОСОБА_6 умисно з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_7 наніс йому удар кулаком в область обличчя, після чого ОСОБА_3 , також, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_7 обхопив його руками за голову та з допомогою ОСОБА_6 , повалив ОСОБА_7 на землю. Після цього, продовжуючи застосовувати до ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 нанесли множинні удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців обох вилиць, синець на правій сідниці, два садна в проекції куприку, які згідно висновку експерта № 43 від 27.02.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, відкрито заволоділи мобільним телефоном «Samsung» Е 1081і, вартістю 222 грн., з сім картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн., «iPhone» 4S, вартістю 4570 грн., з сім картою мобільного оператора «Лайф», вартістю 25 грн., шкіряною сумкою «Reserved», вартістю 370 грн., в якій знаходилося чотири загальні зошити вартістю 5 грн. кожен, загальною вартістю 20 грн., шкіряним гаманцем, вартістю 250 грн., грошовими коштами в сумі 60 грн., книгою автора Чака Паланка «Пігмей» вартістю 75 грн.
Після цього ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися за власним розсудом.
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , потерпілому гр. ОСОБА_8 було заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 5617 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати, у повному обсязі визнав та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, пояснив, що більше такого не повториться.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину та підтвердив дійсність обставин викладених у обвинувальному акті, а також ту обставину, що відносно цього не заперечують інші учасники судового провадження, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, впевнившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорені, а саме обставин скоєння ОСОБА_10 інкримінованих йому дій, та після допиту обвинуваченого дослідив приєднані сторонами матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що дійсно, 20.02.2013 року біля 23 години 00 хвилин, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою групою осіб умисно, відкрито заволоділи майном належним ОСОБА_7 , застосувавши насильство що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження та заподіявши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 5617 гривень.
Своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, ОСОБА_11 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Отже, суд вважає ОСОБА_5 винним у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення (злочину).
Суд вважає, що ОСОБА_11 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення (злочин), оскільки доказів іншого учасниками судового провадження суду надано не було.
При обранні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного кримінального правопорушення (злочину), особу винного.
Обвинувачений скоїв тяжкий злочин, однак тяжких наслідків від цього не настало.
Обвинувачений раніше судимий, має постійне місце проживання де характеризується посередньо, суспільно корисною працею не займається, утриманців не має, порушив правила домашнього арешту і, з метою ухилитись від суду, зник з місця проживання, внаслідок чого тривалий час знаходився у розшуку, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває,
ОСОБА_9 вину свою визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, що згідно до вимог ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставиною, що згідно ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є скоєння кримінального правопорушення (злочину) особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
ОСОБА_9 раніше судимий вироком Бориспільського міськрайсуду Київської обл. від 28.09.2011р. за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, покарання не відбув. Тому, на підставі ст.71 КК України до покарання за цим вироком необхідно приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
На підставі наведеного суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і єдиним достатнім покаранням для ОСОБА_12 буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, Суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.186 ч.2 КК України.
ОСОБА_13 призначити покарання за ст.186 ч.2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст..71 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_13 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бориспільського міськрайсуду Київської обл. від 28.09.2011р. до покарання за цим вирокому виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі.
До набрання чинності вироком суду запобіжний захід ОСОБА_13 залишити попередній утримання під вартою, та утримувати його в СІЗО ДПС в м.Києві та Київській області, рахуючи строк відбуття покарання з 20.05.2015р.
На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.
Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.
Копія вироку вручається прокурору і засудженому негайно, після оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1