Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 1-152/2010 р.
ПОСТАНОВА

24 червня 2010 року Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької

області в складі:

головуючого, судді Файдюка В.В., при секретарі Кулівар Я.О., з участю прокурора Загороднюк В.В., адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Могилеві-Подільському у приміщенні міськрайонного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, вул. 70-річчя Жовтня, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, працюючого Козлівським сільським головою, раніше не судимого, -

- в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В Могилів-Подільський міськрайонний суд надійшла кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст.ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України.

В ході судового слідства, постановою державного обвинувача - старшого помічника Могилів-Подільського міжрайпрокурора ОСОБА_3 було змінено обвинувачення ОСОБА_2 і його дії було кваліфіковано за ч.2 ст.367 КК України, а саме: що він обіймаючи посаду в Козлівського сільського голови Могилів-Подільського району, у відповідності до вимог ч.І ст.. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», являючись посадовою особою територіальної громади с.Козлів Могилів-Подільського району та відповідно до п.13 ч.З ст.42 вказаного Закону є розпорядником бюджетних коштів.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №689 від 02.08.08 року Козлівська сільська рада отримала субвенцію з державного бюджету на подолання наслідків стихійного лиха, що сталося в період часу з 23 по 27 липня 2008 року, на капітальний ремонт мосту в с.Липчани Могилів-Подільського району в сумі 140000 гривень, розпорядником яких являвся Козлівський сільський голова ОСОБА_2.

Усвідомлюючи, що в силу займаної посади він є службовою особою та згідно із ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» наділений повноваженнями, пов'язаними із виконанням організаційно-розпорядних та адміністративно-господарсько обов'язків ОСОБА_2протягом вересня-грудня 2008 року вчинив інкримінований йому злочин і таких обставин.

Для подолання наслідків стихійного лиха 16 вересня 2008 року ОСОБА_2, в межах своїх : повноважень, уклав із представником ТОВ «Дніпроізол» договір підряду № 1 з кошторисною вартістю робіт в сумі 140 000 гривень на проведення капітального ремонту мосту в с.Липчани Могилів-Подільського району.

Проте, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 своїх службових обов'язків через несумісне ставлення до них, останній в порушення вимог п.4,п.7 ст.51 Бюджетного кодексу

України, п.2.1 договору підряду, яким передбачалось, що замовник зобов'язується призначити відповідального для координування і здійснення технічного нагляду за капітальним ремонтом та згідно п.3.4 зобов»язання здійснити оплату за фактично виконанні роботи на основі акту виконаних робіт, в листопаді 2008 року підписав акт прийому виконаних підрядних робіт,в листопаді 2008 року підписав акт прийому виконаних підрядних робіт та відповідно до платіжних доручень:№1 від 18.09.08 , №2 від 10.11. 08, №6 від 18.12.08, №11 від 29..12.08 перерахував на рахунок ТОВ «Дніпроізол» грошові кошти в сумі 139509 гривень.

Відповідно до акту контрольного обміру достовірності виконання обсягів будівельна робіт з капітального ремонту мосту в с.Липчани Могилів-Подільського району від 23.04.09 та акта ревізії виконання бюджету Козлівської сільської ради №11/10/016 від 07.05.09 підрядником ТОВ «Дніпроізол» незаконно завищено вартість фактично виконаних робіт на суму 77645 гривень 40 копійок.

Внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків Козловським сільським головою ОСОБА_2, останнім було незаконно перераховано ТОВ «Дніпроізол» 77645 грн. 40 коп. бюджетних коштів, чим завдано матеріальної шкоди державі на вищевказану суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винність свою в скоєному злочині визнав повністю і суду пояснив, що з квітня 2006 року працює на посаді Козлівського сільського голови Могилів-Подільського району. Стихійним лихом , яке сталося 23 - 27 липня 2008 року в с.Липчани Могилів-Подільського району був частково зруйнований міст через річку Караєць. В зв'язку з цим сільській раді з державного бюджету для проведення капітального ремонту моста виділено субвенцію в сумі 139 999 грн. 56 коп.. 16.09.2008 року був підписаний договір з представниковм ТОВ «Дніпроізол» ОСОБА_4 на проведенн- капітального ремонту пошкодженого моста. Загальна вартість робіт склала 140 000 грн 18.09.2008 року Козлівською сільською радою на рахунок ТОВ «Дніпроізол» було перераховано 42 000 грн. передоплати і підрядчик приступив до виконання робіт по ремонту мосту.

В кінці листопада 2008 року сільський голова ОСОБА_2 не вникнувши повністю в ситуацію, не впевнившись, що роботи по ремонту мосту виконанні в повному обсязі, підписав акт прийому виконаних робіт і перерахував залишок не проплачених коштів підрядчику.

Через свою непідготовленість у вирішенні вказаних питань ОСОБА_2 детально не вчитувався у зміст договору, не надав належної оцінки виконання своїх посадових обов'язків щодо організації контролю за проведенням підрядчиком робіт по ремонту мосту, довірився та понадіявся на порядність підрядчика, який пообіцяв закінчити роботи на весні 2009 року.

Недоліки підрядчиком були повністю усунуті в березні - квітні 2009 року, що підтверджується актом виконаних робіт №05-02- від 05.05.2009 року та актом контрольного обміру достовірності обсягів будівельних робіт з капітального ремонту моста в с.Липчани Могилів-Подільського району Вінницької області від 19 червня 2009 року.

Відповідальну особу по координуванню і здійсненню технічного нагляду за капітальним ремонтом мосту, як то передбачено договором підряду, не призначив, в зв»зку з тим , що в штаті сільської ради спеціаліста з відповідною освітою не було.

В скоєному щиро розкаюється, клопоче про закриття провадження у справі в зв»язку з дійовим каяттям.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 суду в своїх показах підтвердили, що дійсно міст через річку Караєць в силі Липчани в 2008 році був частково зруйнований в наслідок повені, в звязку з чим проводилося комісійне обстеження руйнації мосту та сільською радою було отримано субвенцію з державного бюджету для здійснення видатків на ліквідацію наслідків стихійного лиха, а саме: капітального ремонту мосту в селі Липчани в сумі 140000 гривень.

Для виконання вказаних робіт сільським головою ОСОБА_2 був укладений договір підряду з представником ТОВ «Дніпроізол», на підставі чого підряднику перераховувалися кошти за виконані роботи згідно актів приймання виконаних робіт, які підписував сільський голова і підрядчик.

Хід виконання ремонтних робіт контролював сам сільський голова ОСОБА_2.

До настання морозів роботи виконанні повністю не були, ремонт мосту було закінчено весною 2009 року.

Свідок ОСОБА_12 суду дав покази, згідно яких він являється головою правління ВАТ «Гайсинське СПМК-58» і відповідно до договору - доручення від 1.09.2008 року від імені ТОВ «Дніпроізов» представляв інтереси довірителя в усіх питаннях пов'язаних з господарською діяльністю.

Згідно вказаного договору доручення ОСОБА_4 від імені ТОВ «Дніпроіфзол був заключний договір підряду №1 від 16.09.2008 року з Козлівською сільською радою на проведення капітального ремонту мосту в с.Липчани на суму 140000 гривень.

Всього на протязі вересня- грудня 2008 року Козлівською сільською радою на рахунок ТОВ «Дніпроізол» було перераховано 139509 гривень і відповідно був складений акт виконаних робіт на суму 140000 гривень, який підписав Козлівський сільський голова ОСОБА_2, який був запевнений в тому, що недовиконанні роботи по ремонту мосту будуть закінчені весною 2009 року.

Прокурор Загороднюк В.В., адвокат ОСОБА_1 вважають , що кваліфікація дій підсудного ОСОБА_2 за ч.2 ст.367 КК України знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, і є всі підстави звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності в звязку з дійовим каяттям, а провадження у справі закрити.

Заслухавши показання підсудного , свідків, думку прокурора, позицію адвоката , дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.367 КК України- службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою службових обов'язків через не сумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки для охоронюваних законом державних інтересів.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне провадження в кримінальній справі закрити з наступних підстав.

Згідно із ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила необережний злочин середньої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 вчинив необережний злочин середньої тяжкості, передбачений ч.2 ст.367 КК України. В скоєному він щиро розкаюється по скільки повністю визнав свою винність, шкодує з приводу ситуації, яка склалася внаслідок його діянь, доклав всіх зусиль щоб виправити дану ситуацію, тобто усунув наслідки завданої шкоди, що знайшло своє підтвердження в акті виконаних робіт №05-02- від 05.05.2009 року та актом контрольного обміру достовірності обсягів будівельних робіт з капітального ремонту моста в с.Липчани Могилів-Подільського району Вінницької області від 19 червня 2009 року, активно сприяв розкриттю злочину, що виразилося в наданні органу досудового слідства максимальної допомоги в установленні та дослідженні невідомих слідству обставин справи.

При винесені рішення по даній справі суд враховує також те, що ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, на вказаній посаді на момент скоєння злочину пропрацював невеликий період і відповідно не мав достатнього досвіду роботи.

На підставі вище викладеного , суд приходить до висновку, що провадження по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбачено ч.2 ст.367 КК України необхідно закрити , а ОСОБА_2 , на підставі вимог ст.45 КК України , від кримінальної відповідальності звільнити.

У відповідності до ч. 7 п. З постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" передбачене ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов'язковим. Тобто за наявності усіх умов, встановлених даною нормою закону, звільнення особи від кримінальної відповідальності за дійовим каяттям є обовязком,а не правом суду.

На підставі ст.45 КК України, керуючись ст.ст.7-1, 7-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальност.за ч.2 ст.367 КК України - у зв'язку з дійовим каяттям.

Провадження у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_2 ОСОБА_8: ч.2 ст.367 КК України - закрити.

Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд - скасувати.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб після її оголошення.

Суддя: