Справа №
11 - 446/07 Головуючий
по І інстанції Кузьмінець О.М.
ч. 1 ст. 122 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 31
липня 2006 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської
області із складі:

головуючого-судді: Польового
М.І.

суддів: Пазюка
О.С., Оксентюка В.Н.

за
участю прокурора: Редька
П.П.

потерпілої: ОСОБА_1

засудженого: ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляцію засудженого на вирок Старовижівського
районного суду Волинської області від 23 травня 2007 року якимОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженець с.
Долінка Красноперекопського району Автономної Республіки Крим, житель АДРЕСА_1, громадянин України, українець,
з незакінченою середньою освітою,
не одружений, раніше судимий
вироком Старовижівського районного суду від 20.12.2006 року за ч. 1 ст. 122 КК
України до 1 (одного) року обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК
України, з іспитовим строком на 1 (один)
рік

-
засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців
позбавлення волі.

На
підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вироків шляхом повного приєднання
до покарання, призначеного за цим
вироком, невідбутого покарання, призначеного за вироком Старовижівського районного
суду від 20.12.2006 року у виді 1 року обмеження волі, остаточно призначено до відбуття ОСОБА_2 3
(три) роки позбавлення волі.

Постановлено строк покарання
ОСОБА_2 рахувати з 15 травня 2007 року.

Запобіжний
захід ОСОБА_2 до залишено попередню - утримання під вартою.

Розглянувши
справу в апеляційному порядку колегія суддів,
-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно
вироку суду ОСОБА_2
засуджений за те. що 22 березня 2007 року,
біля 20 год., в будинку своєї матері ОСОБА_1, який знаходиться вАДРЕСА_1 перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, під час сварки з останньою
умисно наніс їй удари руками і ногами в різні частини тіла, спричинивши середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

В поданій
апеляції засуджений, не оспорюючи
доведеності винності та
правильності кваліфікації дій, просить
вирок суду змінити, пом'якшивши
призначене йому покарання. Апеляцію обґрунтовує тим, що призначене покарання не відповідає
тяжкості вчиненого злочину, що при
обранні міри покарання судом не враховано всі пом'якшуючі його покарання
обставини.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку та
доводи апеляції, засудженого, який апеляцію підтримав і просив її
задовольнити, потерпілу ОСОБА_1.,
яка апеляцію заперечила,
прокурора, який апеляцію не
визнав, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляція до задоволення не
підлягає.

Висновок
суду про вчинення ОСОБА_2злочину при обставинах, викладених у вироку грунтується на
доказах, досліджених в судовому
засіданні, яким суд дав правильну
юридичну оцінку і вірно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 122 КК України.

Винність
засудженого у вчиненні злочину стверджується показаннями самої потерпілої, висновком судово-медичної експертизи (а.с.
18). визнавальними поясненнями його самого та іншими матеріалами кримінальної
справи.

Не
знаходять свого ствердження доводи апелянта про те, що судом,
при призначенні йому покарання не враховано всіх пом'якшуючих обставин.

З вироку
суду вбачається, що при призначенні
ОСОБА_2 міри покарання судом першої інстанції враховано: тяжкість скоєного ним
злочину, дані про його особу, те, що
він раніше судимий за аналогічний злочин і судимість з нього у встановленому
законі порядку не знята і не погашена,
даний злочин скоїв під час відбування іспитового строку та перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння.

Судом
також враховано посередню характеристику за місцем проживання та його щире
каяття у вчиненому.

Будь-яких
інших пом'якшуючих покарання засудженого обставин судом не встановлено.

Враховуючи
всі обставини справи в їх сукупності,
колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість виправлення та
перевиховання засудженого виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Обране
судом покарання відповідає вимогам ст. ст. 50,
65 КК України, є необхідним і
достатнім для виправлення засудженого.

Підстав
для зміни або скасування вироку по обставинах викладених в апеляції, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України колегія суддів
судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Старовижівського районного суду Волинської області від 23 травня 2007 року
відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а
апеляцію засудженого - без задоволення.