Єдиний унікальний номер 728/79/15-к
номер провадження № 1-кп/728/18/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2015 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі колегії суддів:
головуючої судді - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_10

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красний Луч Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , одруженого, непрацюючого, раніше судимого, востаннє
-25.05.2005 року апеляційним судом Харківської області за ч.2 ст.121, ч.2 ст.153, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ст.395, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі
стосовно скоєння ним злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.187 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
07.09.2014 року близько 22:00 год. ОСОБА_6 перебуваючи біля магазину «Продтовари», розташованого в с.Жовтневе Коропського району Чернігівської області повторно, умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу викрав з ганку магазину мобільний телефон марки Samsung GT-E1200 вартістю 190 грн., який належить ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому матеріальні збитки на зазначену суму.
Окрім того, 02.11.2014 року ОСОБА_6 , перебуваючи біля приміщення магазину «Ритуальні послуги», розташованого в с.м.т. Короп Чернігівської області, вул.Поштова,1, повторно, умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки «АІСТ 28 Минск» з рамою жіночого типу, з кошиком, який належить ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 1638.87 грн.
Також, 04.11.2014 року, близько 03:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, шляхом розбиття віконної шибки та відкриття вхідних дверей зсередини, проник до будинку гр. ОСОБА_9 , який розташований в АДРЕСА_3 , де застосувавши насильство по відношенню до ОСОБА_9 , а саме нанісши удар рукою в область обличчя та заподіявши тілесні ушкодження у виді садна в області лівої брови та забійної рани нижньої губи, які згідно висновку експерта № 135 від 07.11.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я, заволодів грошима в сумі 6 грн., мобільним телефоном марки «Nokia 1112» вартістю 125 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн. та зимовими чоботами вартістю 225.72 грн., які належать ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 371.72 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні крадіжки телефону у ОСОБА_8 та крадіжки велосипеда у ОСОБА_11 , визнав повністю, а у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.187 КК України вину визнав лише в частині того, що привласнив речі ОСОБА_9 , заперечивши при цьому будь-які розбійницькі дії зі свого боку по відношенню до потерпілого. На початку судового розгляду ОСОБА_6 відмовився давати покази, а в ході судового засідання змінив свою позицію, при цьому пояснив, що 03.11.2014 року він із своєю співмешканкою ОСОБА_12 вийшли із с.Атюши до с.Матіївки, по дорозі посварилися через те, що він вживав спиртні напої, внаслідок чого ОСОБА_12 втекла від нього. Прийшовши в с.Матіївка, обвинувачений зустрів вітчима ОСОБА_12 , який йому пояснив, що останньої немає вдома, вона поїхала до сестри в м.Батурин і порадив повертатися до с.Атюши, оскільки вже було пізно. Обвинувачений погодився з вітчимом співмешканки, пояснив, що чекає на брата, який повинен приїхати забрати його, оскільки він не має змоги поїхати в с.Атюшу на маршрутному таксі, по причині відсутності необхідної кількості грошей, а потім пішов до сільського магазину.
Обвинувачений запевнив, що побувши деякий час біля магазину, він вирішив піти до ОСОБА_9 і там почекати на брата. Хвилин 20 він сидів на ганку у ОСОБА_9 , потім декілька разів постукав до будинку зі сторони великих вікон, через деякий час з будинку вийшов ОСОБА_9 спитав хто прийшов і чому, обвинувачений пояснив, що йому потрібна самогонка, на що ОСОБА_9 йому відповів: « ОСОБА_13 , якщо маєш гроші». Потім, зайшовши до будинку, потерпілий почав наливати спиртне, запропонував ОСОБА_6 випити, той погодився, вони сиділи, розмовляли, згодом полягали спати. Через деякий час їх розбудив крик якогось чоловіка, який вимагав горілки. ОСОБА_9 вигнав того чоловіка з будинку, а коли сідав на стілець, то впав і розбив собі обличчя. Обвинувачений запевнив, що дав ОСОБА_9 ганчірку, щоб витерти кров, а потім розтопив пічку і з дозволу господаря приготував їжу, вони знову випили, поїли і полягали спати. Згодом ОСОБА_9 прокинувся, почав лаятись на обвинуваченого і з незрозумілих причин виганяти його з будинку. Коли обвинувачений шукав свої туфлі, то виявилось, що вони стояли біля ліжка потерпілого і той справив у них свої природні потреби, внаслідок чого їх неможливо було взути, тому ОСОБА_9 запропонував обвинуваченому свої чоботи (берци), після чого ОСОБА_6 , взувши дані берци, покинув господарство ОСОБА_9 і пішов на трасу. Обвинувачений запевнив, що пробув у будинку ОСОБА_9 з 22:00 год. до 02:00 год., не вчиняв по відношенню нього жодних насильницьких дій, чоботи потерпілий дав йому добровільно, телефон йому підкинули працівники міліції, а гроші в сумі 6 грн. були його особисті. Він скаржився на дії працівників міліції на досудовому розслідуванні, писав на них скарги, неодноразово був змушений звертатися до лікарів, з ним працював психолог.
Щодо крадіжок телефона у ОСОБА_8 та велосипеда у ОСОБА_11 , то обвинувачений запевнив, що все відбувалось саме так, як викладено в обвинувальному акті і він дійсно, у вересні 2014 року в с.Жовтневе Коропського району Чернігівської області викрав мобільний телефон марки Samsung GT-E1200, який належить ОСОБА_8 , з котрим познайомився випадково, коли поїхав у вищевказане село шукати телефон таксиста, а на початку листопада 2014 року, біля магазину «Ритуальні послуги», розташованого в с.м.т. Короп викрав велосипед марки «АІСТ 28 Минск» з рамою жіночого типу, з кошиком, який згодом заховав у кущах, коли повертався додому в с.Атюшу.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_6 наглядно, оскільки той співмешкав з його сусідкою ОСОБА_12 і іноді приходив до нього по воду. В ніч з 03.11.2014 року на 04.11.2014 року він був вдома і спав, десь о 03:00 год. почув, як розбилася шибка у веранді, він подумав, що то кіт і вирішив вийти подивитися, відкривши двері він побачив ОСОБА_6 і почав говорити йому, щоб той ішов геть, натомість обвинувачений ударив його два рази в обличчя і по голові, після чого потерпілий втратив свідомість. Також ОСОБА_9 запевнив, що не може сказати скільки часу він перебував непритомний, але прийшовши до тями він весь в крові одразу побіг до сина, який живе неподалік і розповів йому про те, що ОСОБА_6 , розбивши віконне скло, проник до нього в будинок і наніс йому тілесні ушкодження. Потім вони разом зателефонували зятеві, викликали міліцію. Повернувшись додому потерпілий виявив пропажу берців, а згодом грошей в сумі 6 грн. та телефона, який йому подарувала ОСОБА_12 і яким він не користувався, оскільки вважав його технічно несправним. Вказані речі зникли з будинку після нічного візиту ОСОБА_6 . Також потерпілий запевнив, що згодом виявив свої чоботи (берці) на ОСОБА_6 , коли зустрівся з ним в сільській раді і у присутності працівників міліції спитав де той узяв такі чоботи, на що обвинувачений запевнив, що дане взуття його особисте і він його купив.
Цивільний позов у справі не заявляв.
Потерпілий ОСОБА_8 у присутності законного представника ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 07.09.2014 року познайомився з ОСОБА_6 , вони разом відпочивали біля магазину «Продтовари», розташованому в с.Жовтневе Коропського району. Оскільки це було в темну пору доби, то вирішили підсвічували належним потерпілому телефоном Samsung GT-E1200, який лежав на порозі магазину. Також ОСОБА_8 запевнив, що коли він зі своїм другом відійшли за магазин покурити, то ОСОБА_6 лишався на порозі магазину, там же був і телефон, а коли вони повернулися, то ні обвинуваченого, ні телефону вже не було. Згодом потерпілий зв`язався з ОСОБА_6 , той обіцяв повернути йому телефон, але не зробив цього, що зумовило звернення потерпілого до міліції. Наразі він не має претензій до обвинуваченого, вибачив йому, цивільний позов у справі не заявляв.
Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Цивільний позов у справі не заявляв.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що з ОСОБА_6 вона знайома з 23.09.2014 року і деякий час жила з ним в с.Атюші Коропського району. Свідок запевнила, що 03.11.2014 року вони удвох із обвинуваченим пішки ішли із с.Атюши до с.Матіївки, де живуть її родичі, але по дорозі посварилися, оскільки ОСОБА_6 був дуже п`яний і десь в проміжок часу з 16:00 год. до 17:00 год. вона втекла від нього. В ніч перед пограбуванням ОСОБА_9 свідок бачила ОСОБА_6 в с.Матіївці; де він ночував та чи здатний вчинити розбійний напад сказати не може. Також свідок підтвердила, що дарувала ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Nokia 1112».
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що за тиждень до нападу на ОСОБА_9 він був у гостях у потерпілого, вони сиділи розмовляли, коли раптом до будинку зайшов ОСОБА_6 і у грубій формі почав вимагати у ОСОБА_9 горілки. Свідок запевнив, що зробив ОСОБА_6 зауваження щодо його манери спілкування, після чого обвинувачений розвернувся і пішов. Щодо розбійного нападу на ОСОБА_9 свідок дізнався вранці 04.11.2014 року від своєї дружини.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що обвинувачений деякий час співмешкав з його падчеркою Сніжаною. 03.11.2014 року ввечері, після 21:00 год. біля будинку ОСОБА_9 він бачив ОСОБА_6 , якого двічі проганяв і відправляв додому. Від обвинуваченого йшов запах спиртного, але агресивним він не був. На ранок свідок дізнався про те, що вночі ОСОБА_6 здійснив напад на ОСОБА_9 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він іноді заходить до ОСОБА_9 в гості. Одного разу вони з потерпілим сиділи в його будинку, коли раптом зайшов ОСОБА_6 , самовільно відкрив сервант, щось там пошукав, закрив і мовчки пішов. Свідок запевнив, що зробив ОСОБА_6 зауваження, а через декілька днів останній зустрів його і наніс тілесні ушкодження. Зранку 04.11.2014 року свідок дізнався про розбійний напад на ОСОБА_9 , який скоїв ОСОБА_6 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що на досудовому розслідуванні ОСОБА_6 вказував на те, що вчинив розбійний напад на ОСОБА_19 разом з його батьком ОСОБА_20 , проте батько з 19:00 год. 03.11.2014 року до ранку 04.11.2014 року був вдома і нікуди не відлучався.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що він, 03.11.2014 року, повернувшись додому з поминок десь о 19:00 год. постійно був вдома до самого ранку 04.11.2014 року. Вранці його викликали до сільської ради, де вже був ОСОБА_6 , який перебував у нетверезому стані, вів себе неадекватно і вказував на те, що вони з ним удвох цієї ночі здійснили розбійний напад на ОСОБА_9 . Чому обвинувачений так говорив, свідок пояснити не може.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що потерпілий ОСОБА_9 є його тестем. Одного разу в листопаді, десь о 04:30 год. йому зателефонував син тестя і повідомив, що на ОСОБА_9 здійснено напад. Свідок запевнив, що приблизно о 05:00 год., коли він приїхав до тестя, то в будинку побачив безлад, розбите вікно, відкриті шухляди в серванті, біля груби була кров, тесть теж був у крові і повідомив, що напад на нього скоїв ОСОБА_6 . Згодом свідок дізнався, що після нападу у тестя зникли чоботи (берци), які виявилися на ОСОБА_6 , телефон, яким потерпілий не користувався, оскільки вважав його непридатним для цього та 6 грн.
Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що 07.09.2014 року він з ОСОБА_8 святкували день народження останнього і познайомилися з ОСОБА_6 , всі разом відпочивали біля магазину «Продтовари» в с.Жовтневе, коли стемніло, то підсвічували належним ОСОБА_8 телефоном Samsung GT-E1200, який лежав на порозі магазину. Коли він з ОСОБА_8 відійшли за магазин покурити, то ОСОБА_6 лишався на порозі магазину, там же був і телефон, а коли вони через 5-10 хв. повернулися, то ні обвинуваченого, ні телефону вже не було.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши зібрані в справі докази, у визначеному за згодою усіх учасників процесу обсязі, з огляду на визнання ОСОБА_6 своєї вини у скоєнні крадіжок, незважаючи на часткове визнання ним своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке суд розцінює, як спосіб захисту, обраний для себе обвинуваченим та стороною захисту, його вина у скоєнні інкримінованих йому діянь підтверджується сукупністю наступних, перевірених і досліджених судом доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.
Стосовно викрадення у ОСОБА_8 мобільного телефону Samsung GT-E1200, вина ОСОБА_6 , підтверджується поясненнями самого обвинуваченого, даними ним в судовому засіданні, а також:
- поясненнями потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_22 які були дані ними в судовому засіданні;
- рапортом о/у СКР Коропського РВУМВС від 09.09.2014 року про виявлення латентного злочину крадіжки мобільного телефона у ОСОБА_8 (а.с.33);
- заявою ОСОБА_8 від 09.09.2014 року щодо крадіжки належного йому мобільного телефону (а.с.34);
- протоколом огляду від 23.09.2014 року, згідно якого у ОСОБА_6 в приміщенні Атюшинської сільської ради було виявлено і вилучено мобільний телефон Samsung білого кольору (а.с.39-40);
- постановою слідчого Коропського РВУМВС від 24.10.2014 року про визнання виявленого і вилучено у ОСОБА_6 23.09.2014 року мобільного телефону Samsung речовим доказом (а.с.41) та зберігальною розпискою ОСОБА_8 (а.с.42);
- висновком експерта № 481 від 22.09.2014 року, згідно якого залишкова вартість телефонного апарата мобільного зв`язку Samsung GT-E1200 за роздрібними цінами, які діяли на споживчому ринку України станом на 07.09.2014 року, за умови його функціонування і відповідності товарного стану об`єкту, терміну введення його в експлуатацію, з урахуванням визначеної можливої початкової вартості виробу, відсотку втрати якості через знос, може складати 190 грн. (а.с.51-53).
Враховуючи беззаперечне визнання ОСОБА_6 своєї вини у скоєнні 02.11.2014 року в АДРЕСА_4 , крадіжки належного ОСОБА_11 велосипеду марки «АІСТ 28 Минск» з рамою жіночого типу, з кошиком, за згодою учасників судового провадження, інші докази по даному епізоду не досліджувалися.
Стосовно здійснення розбою по відношенню до ОСОБА_9 , поєднаним з проникнення у житло, вина ОСОБА_6 підтверджується:
- поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , які були дані ним в судовому засіданні;
- показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , наданими ними в судовому засіданні;
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 04.11.2014 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_9 повідомив Бахмацький РВУМВС про те, 04.11.2014 року о 03:00 год. ОСОБА_6 , самовільно проникши в будинок ОСОБА_9 , наніс останньому тілесні ушкодження та заволодів речами (а.с.117);
- протоколом огляду місця події від 04.11.2014 року та фотоілюстрацією до нього, згідно яких вбачається, що при огляді будинку ОСОБА_9 в с.Матіївка Бахмацького району було виявлено розбите скло віконної шибки справа від вхідних дверей; відкриті дверцята серванту, з якого зникло 6 грн.; відчинені дверцята трюмо; деякі речі з шафи викинуті на підлогу; виявлено зникнення чобіт (берців), які повинні були стояти біля шафи та мобільного телефону «Nokia 1112» і сім-карти «Київстар» № НОМЕР_1 , які повинні були лежати на трюмо; виявлено і вилучено фрагмент тканини та фрагмент одягу (а.с.119-130);
- постановами від 29.12.2014 року про визнання фрагменту одягу з тканини (фрагменту шнурка), куртки кольору хакі, фрагменту тканини темно-коричневого кольору та дублянки темно-коричневого кольору речовими доказами (а.с.251-252; 263-264);
- протоколом огляду особистих речей ОСОБА_6 та фотоілюстрацією до нього від 04.11.2014 року, з якого вбачається, що при особистому огляді обвинуваченого в приміщенні сільської ради с.Матіївка у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia 1112» з сім-картою «Київстар» № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 6 грн., берци, а також вилучено дублянку коричневого кольору та куртку кольору хакі (а.с.141-144);
- протоколом огляду предметів від 04.11.2014 року та фотоілюстрацією до нього, з яких вбачається, що при огляді зимових черевиків (берців) було встановлено, що вони 42 розміру, висотою 25 см, виготовлені з товстої грубої шкіри, мають гумову підошву, зсередини утеплені штучним хутром, без пошкоджень, мають незначний бруд на підошві та нижній шкіряній основі від експлуатації (а.с.146-149);
- постановою від 24.12.2014 року про визнання чорних шкіряних зимових чобіт (берців) речовими доказами (а.с.209-210);
- висновком експерта № 560 від 22.12.2014 року, згідно якого вбачається, що залишкова вартість черевиків (з високими берцями), з урахуванням втрати вартості у зв`язку із їх зносом та наявністю дефектів товарного стану виробу за роздрібними цінами, які діяли на споживчому ринку України на аналогічні вироби станом на 04.11.2014 року складала 225.72 грн. (а.с.204-208);
- постановою від 24.12.2014 року про визнання мобільного телефону «Nokia 1112» з сім-картою «Київстар» речовими доказами (а.с.226-227);
- висновком експерта № 561 від 10.12.2014 року, згідно якого вбачається, що середня ринкова вартість мобільного телефону торгової марки «Nokia 1112» з урахуванням зносу та наявності дефектів та пошкоджень, за роздрібними цінами, які діяли на споживчому ринку, при умові вільного ціноутворення на території України, станом на 04.11.2014 року могла складати 125.00 грн. (а.с.220-223);
- висновком експерта № 127 від 18.12.2014 року, згідно якого вбачається, що фрагмент одягу (шнурок) розміром 3.6х73 мм, який виявлений в ході огляду місця події 04.11.2014 року в будинку ОСОБА_9 та шнурок, що протягнутий у два отвори капюшону куртки, яка вилучена в ході особистого огляду ОСОБА_6 04.11.2014 року, до розділення складали єдине ціле (а.с.245-250);
- висновком експерта № 126 від 18.12.2014 року, згідно якого вбачається, що фрагмент тканини темно-коричневого кольору розміром 14х27 мм, який виявлений та вилучений в ході огляду місця події 04.11.2014 року в будинку ОСОБА_9 та куртка (дублянка) темно-коричневого кольору, яка вилучена в ході особистого огляду речей ОСОБА_6 04.11.2014 року, до розділення складали єдине ціле (а.с.258-262);
- висновком експерта № 135 від 07.11.2014 року, згідно якого вбачається, що у гр. ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у виді садна в області лівої брови та забійної рани нижньої губи, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я. Всі тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів чи при удари об такі (а.с.192);
Окрім того в судовому засіданні були оглянуті речові докази: фрагмент тканини темно-коричневого кольору та дублянка темно-коричневого кольору; куртка кольору хакі та фрагмент шнурка, які підтверджують винуватість ОСОБА_6 в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Суд не вважає такими, що спростовують винуватість ОСОБА_6 зауваження захисника про те, що огляд особистих речей ОСОБА_6 04.11.2014 року проводився без участі захисника, а також стосовно того, що висновок експерта № 561 від 10.12.2014 року, щодо ринкової вартості мобільного телефону «Nokia 1112» зроблений на підставі неналежних документів, оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено дослідженими матеріалами справи, що огляд особистих речей ОСОБА_6 проводився до його затримання, з його добровільного дозволу і участь захисника на даному етапі не є обов`язковою, а експерт, перед проведенням експертизи був повідомлений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України і його висновок не викликає у суду сумнівів.
Окрім цього, суд не вважає такими, що спростовують винуватість ОСОБА_6 і є підставою для закриття провадження в частині обвинувачення за ч.3 ст.187 КК України, твердження захисника та обвинуваченого про те, що останнього було неправомірно затримано, а в ході досудового розслідування працівниками міліції застосовувались насильницькі дії у відношенні ОСОБА_6 , оскільки за вищевказаними фактами за заявами та клопотаннями захисника були проведені перевірки і прийняті відповідні рішення (а.с.185,186).
Суд також ставить під сумнів твердження ОСОБА_6 про те, що оглянута в судовому засіданні куртка кольору хакі не мала жодних шнурків, а дублянка у нього була чорна, а не темно-коричнева, оскільки наявність шнурка на капюшоні куртки передбачена виробником, а за всіма іншими ознаками, зокрема щодо розміру, моделі та фасону даний одяг обвинувачений визнав таким, що належить йому.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 по двох епізодах крадіжки: 07.09.2014 року мобільного телефону марки Samsung GT-E1200 у ОСОБА_8 та 02.11.2014 року велосипеду марки «АІСТ 28 Минск» у ОСОБА_11 окремо кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України і ОСОБА_6 двічі пред`явлено обвинувачення за вказаною статтею, що, на думку суду є зайвим і обидва епізоди слід кваліфікувати один раз за ч.2 ст.185 КК України.
ОСОБА_6 , вчинив вищевказані крадіжки, будучи раніше засудженим вироком апеляційного суду Харківської області від 25.05.2005 року за ч.2 ст.121, ч.2 ст.153, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ст.395, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі, маючи не зняту та непогашену судимість, тому, відповідно до примітки до ст.185 КК України, в його діях вбачається повторність.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у повторному умисному таємному викраденні чужого майна, вчинив злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України, а своїми умисними діями, які виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаним з проникненням у житло, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості ( ч.2 ст.185 КК України ) та особливо тяжких злочинів (ч.3 ст.187 КК України), обтяжуючі та відсутність пом`якшуючих покарання обставин, особу винного.
Як особа, ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше судимий, скоїв злочини в період непогашеної судимості, в скоєному повністю не розкаявся, що вказує на неусвідомлення наслідків вчинених ним злочинів та небажання стати на шлях виправлення.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до положень ст.66 КК України судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до положень ст.67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину та вчинення злочину по відношенню до особи похилого віку.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, особу винного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 з урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, такий вид основного покарання, як позбавлення волі, а також застосувати додатковий вид покарання у виді конфіскації належного йому майна, так як на думку суду, виправлення і перевиховання ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства і таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілих.
Згідно зі ст.124 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави необхідно стягнути процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в ході досудового розслідування.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.
Цивільні позови у справі не заявлялись.
ОСОБА_6 04.11.2014 року був затриманий в порядку ст.208 КПК України і згідно ухвали слідчого судді Бахмацького районного суду від 07.11.2014 року у відношенні даної особи було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, тому строк відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з 04.11.2014 року.
Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави.
Згідно з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 04 листопада 2014 року.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 залишити у виді тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 2116 (дві тисячі сто шістнадцять) грн.02 коп.
Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки Samsung GT-E1200, який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_8 залишити ОСОБА_8 ;
- мобільний телефон марки «Nokia 1112» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар»; чорні шкіряні зимові чоботи (берци); які передані до кімнати зберігання речових доказів Бахмацького РВУМВС повернути ОСОБА_9 ;
- фрагмент одягу з тканини ( фрагмент шнурка); фрагмент тканини темно-коричневого кольору; сліди пальців рук, які передані до кімнати зберігання речових доказів Бахмацького РВУМВС знищити;
- куртку кольору хакі, дублянку темно-коричневого кольору, які передані до кімнати зберігання речових доказів Бахмацького РВУМВС повернути ОСОБА_6 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3