А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

27.01.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його заонного представника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №11кп/777/48/15 за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Рахівського району та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2014 року, яким:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , не судимий,
засуджений за ч.1 ст.121 КК України з застосуванням ст.69 цього ж Кодексу на 2 роки позбавлення волі.
Запобіжним заходом щодо ОСОБА_6 залишено домашній арешт.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 14 травня 2014 року близько 23 години в АДРЕСА_2 під час словесного конфлікту, виниклого з ОСОБА_9 , умисно заподіяв йому один удар дерев`яною палицею по голові зліва, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про зміну вироку щодо ОСОБА_6 в частині призначення йому покарання. Вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання з застосуванням ст.69 КК України є надто суворим, а враховуючи, що обвинувачений вину у вчиненому визнав, розкаявся, раніше не судимий, а також через відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого, вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання з застосуванням ст.ст.75, 104 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок щодо нього змінити в частині призначеного покарання та звільнити його від відбування такого на підставі ст.ст.75, 104 КК України, посилаючись на відсутність у нього судимості, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, визнання вини, щире каяття, позитивну характеристику та відсутність будь-яких претензій до нього з боку потерпілого.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково та просив звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.104 КК України, а в решті вирок суду залишити без зміни, пояснення ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_11 та захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_9 , який не заперечив проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.104 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, провівши часткове судове слідство, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинувача підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення в повному обсязі з таких підстав.
Відповідно до ст.374 КК України у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винною, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
При складанні вироку ці вимоги кримінально процесуального закону судом були дотримані не в повній мірі.
Зі змісту вироку суду, вбачається, що обвинувачення ОСОБА_6 , яке визнане судом доведеним, в тексті вироку не викладене, а лише зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що він 14 травня 2014 року близько 23 години в АДРЕСА_2 під час словесного конфлікту, виниклого з ОСОБА_9 , умисно заподіяв йому один удар дерев`яною палицею по голові зліва, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Тобто, суд першої інстанції самостійно, як це передбачено вимогами ст.374 КПК України, не встановив обставин кримінального правопорушення.
В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому визнав, розкаявся та показав, що 14 травня 2014 року приблизно о 23 годині він йшов по вулиці села Косівська Поляна, де побачив односільчан ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .. На його запитання, куди вони йдуть, ОСОБА_9 відповів грубо та образливо, післі чого схопив його за одяг. Він же у відповідь схопивши дерев`яну палицю, умисно вдарив потерпілого по голові.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 14 травня 2014 року пізно ввечері йшов додому з ОСОБА_12 , коли їх зустрів ОСОБА_6 та запитав, куди вони йдуть, на що він виразився нецензурно, схопив Скачкова за одяг, за отримав удар палицею по голові та втратив свідомість. Також потерпілий просив ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання згідно з вимогами Закону.
Таким чином, апеляційним судом, провівши часткове судове слідство встановлено наступні обставини: ОСОБА_6 14 травня 2014 року приблизно о 23 годині навпроти будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, виниклого з потерпілим ОСОБА_9 , умисно наніс останньому один удар дерев`яною палицею по голові зліва, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Слід констатувати, що висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні і наведеними у вироку доказами і в ніким з учасників судового провадження не оспорюється.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що суд першої інстанції безпосередньо дослідив усі докази у справі. Вина ОСОБА_6 стверджується сукупністю, зібраних по справі і досліджених в суді першої інстанції доказів, досліджено пояснення свідків.
Суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя потерпілого в момент його заподіяння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд обгрунтовано визнав обставинами що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину наявність пом`якшуючих його вину обставин, зокрема: щире каяття обвинуваченого, активне сприяння у розкриття правопорушення, відсутність судимості, часткове відшкодування потерпілому заподіяної шкоди, позитивну характеристику, а також вчинення ним кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.
Застосувавши до засудженого ст.69 КК України, суд першої інстанції належним чином умотивував дане рішення і таке на думку судової колегії повністю ґрунтується на вимогах закону, в зв`язку з чим апеляційна скарга державного обвинувача в цій частині є необґрунтованою.
Разом з тим, судова колегія вважає, що судом першої інстанції не вмотивовано належним чином висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_6 може бути виправлений і перевихований тільки в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.
Судова колегія вважає, що судом першої інстанції не враховано наступні обставини, які дають підстави для такого висновку.
З моменту вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_6 ніяких протиправних дій не вчиняв, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення.
У вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 чистосердечно розкаявся і відшкодував заподіяну потерпілому шкоду. Потерпілий ОСОБА_9 в суді апеляційної інстанції заявив, що пробачив обвинуваченого та не має до нього жодних претензій і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив не позбавляти волі ОСОБА_6 .. Суд апеляційної інстанції бере до уваги також неправильну поведінку потерпілого ОСОБА_9 , який спровокував даний конфлікт нецензурними та образливими висловлюваннями в адресу обвинуваченого.
З урахуванням зазначених обставин, судова колегія вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливе без відбування ним покарання, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.104 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу державного обвинувача прокурора прокуратури Рахівського району задовольнити частково, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України змінити.

На підставі ст.104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язок періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

У решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: