Справа № 1-189/11
Провадження №1/761/52/2013
В И Р О К

іменем України

27 травня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого-
судді Антонюк М.С.

при секретарях
Ключці О.О., Зайчук О.В.,

Скорицькому А.М., Павлюк В.В.

з участю прокурорів:
Клюшніченка Д.Ю.,

Беби Є.Г., Неміровченка Д.А.

потерпілого
ОСОБА_5

представника потерпілого -
адвоката ОСОБА_6

захисника - адвоката
ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві кримінальну справу
по обвинуваченню

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Татарськ Новосибірської області,
Росія, росіянки, громадянки України, з
вищою освітою, незаміжньої, працюючої
генеральним директором ТОВ
«Медико-педагогічний центр «Екологія
Дитинства», проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимої

у вчиненні злочину, передбаченого
ч.4 ст. 190 КК України

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим
майном в особливо великих розмірах,
шляхом зловживання довірою, розробила
злочинний план, згідно якого вона мала
познайомитися із матеріально
забезпеченими людьми, розповідати їм
про свої впливові знайомства в органах
державної влади вищих рівнів, чим
створювати враження ділової людини з
великими економічними перспективами в
майбутньому, входити до них в довіру,
після чого шахрайським шляхом
заволодівати їхніми грошовими коштами.

Так, приблизно на початку липня 2009 року,
ОСОБА_8, маючи злочинний умисел на
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання довірою, перебуваючи у
приміщенні кафе «Джепсен»,
розташованого на пл. Львівській, 8 у м.
Києві, познайомилася із ОСОБА_5

Реалізуючи свій злочинний умисел,
приблизно наприкінці липня 2009 року,
ОСОБА_8, перебуваючи у приміщенні кафе
«Джепсен», розташованого на пл.
Львівській, 8 у м. Києві, використовуючи
довірливі стосунки, які склалися між
нею та ОСОБА_5, під надуманим приводом -
нібито необхідністю розвитку власного
благодійного проекту, попросила у
ОСОБА_5 дати їй в борг гроші в сумі 100 000
доларів США.

Після цього, 11 серпня 2009 року, ОСОБА_5,
довіряючи ОСОБА_8 та будучи введеним в
оману та впевненим в її порядності та в
дійсності її намірів, добровільно дав в
борг ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 100 000
доларів США, що згідно курсу НБУ, станом
на 11 серпня 2009 року, складало 771 000
гривень, нібито на розвиток нею
благодійного проекту, отримавши які
ОСОБА_8 передала ОСОБА_5 боргову
розписку, підписану від свого імені та,
не маючи наміру розвивати благодійний
проект та віддавати гроші ОСОБА_5,
розпорядилася одержаними нею
грошовими коштами за власним розсудом.

Згідно висновку експерта №185 від 16
березня 2010 року: підпис в борговій
розписці від 11 серпня 2009 року, від імені
ОСОБА_8, виконаний самою ОСОБА_8

А всього ОСОБА_8, шляхом зловживання
довірою, заволоділа грошовими коштами
ОСОБА_5 на загальну суму 771 000 гривень,
розпорядившись ними на власний розсуд.

Підсудна ОСОБА_8 свою вину у вчинені
злочину не визнала та пояснила, що
дійсно вона взяла в борг у ОСОБА_5 100 000
доларів США, але не мала при цьому
злочинного умислу заволодіти
шахрайським шляхом грошовими коштами
потерпілого. Цивільний позов,
заявлений потерпілим, визнала
повністю. Так, підсудна пояснила, що
вона створила ТОВ «Медико-педагогічний
центр «Екологія Дитинства» з метою
надання допомоги дітям із народження і
в подальшому в ході розвитку дитини.
Вона отримала підтримку Міністерства
охорони здоров'я України, Міністерства
фінансів України, проте у зв'язку із
фінансовою кризою, держава не могла
фінансувати даний проект і тоді вона
звернулась за допомогою до іноземних
інвесторів. Так, її проектом
зацікавилась англійська компанія «MOTION
TRADERS LTD», яка погодилась надати
інвестиції для побудови комплексу. Але
для того, щоб підготувати документи та
отримати згоду вказаної іноземної
фірми, необхідні були гроші, яких у неї
було. Тоді вона почала шукати приватних
інвесторів на Україні. Так, про свої
проблеми вона розповіла ОСОБА_10, який
познайомив її з ОСОБА_5 Вперше з
потерпілим вона зустрілась в кафе
«Джепсен», яке розташовано на
Львівській площі, 8 в м. Києві
наприкінці липня 2009 року у присутності
ОСОБА_12 Під час вказаної зустрічі вона
обговорила з потерпілим умови
майбутнього партнерства, він
зацікавився проектом та погодився
надати грошові кошти в сумі 100 000
доларів США на організаційні потреби.
При цьому потерпілий розумів, що гроші
будуть повернуті після того, як проект
запрацює. В цей день ОСОБА_5 дав їй 90 000
доларів США, а наступного разу у серпні
2009 року у приміщенні того ж кафе він
передав їй решту грошей в сумі 10 000
доларів США, після чого вона на його
прохання підписала надану ним
розписку, де була зазначена дата
повернення грошей 15.09.2009 року для того,
щоб він не хвилювався.

Також підсудна пояснила, що вона взяла
гроші у потерпілого в борг, а офіційно
вона повинна була оформити партнерські
стосунки з ним після того, як надійдуть
інвестиції із-за кордону. Потерпілий не
просив ввести його до складу
засновників товариства, вони
домовлялись, що або вона поверне йому
гроші, або він буде працювати у центрі,
але конкретно з даного приводу вони не
домовлялись.

Підсудна пояснила, що гроші вона
витратила на організаційні потреби -
оплату послуг нотаріусів, юристів,
економістів, а також на те, щоб поза
чергою потрапити до інвестиційної
програми,. Проте назвати конкретних
осіб і суми, які були їм виплачені або
надати будь-які підтверджуючи
документи про те на які потреби були
витрачені зазначені грошові кошти -
підсудна відмовилась.

В подальшому після заміни захисника на
ОСОБА_7 підсудна змінила свої показання
та заявила, про те, що вона не
підписувала розписку, яка міститься в
матеріалах справи, і взагалі обставини
отримання нею коштів від потерпілого
були іншими. Так, підсудна пояснила, що
отримала від потерпілого 60 000 доларів
США в якості його допомоги у проекті, а
через два тижня на початку серпня 2009
року він передав їй ще 10 000 доларів США,
ці кошти були комісійними для ОСОБА_12
та ОСОБА_10 за те, що вони виступили
посередниками між нею і ОСОБА_5 Того ж
дня вона передала 10 000 доларів США
ОСОБА_10

Також підсудна пояснила, що вона не
брала у ОСОБА_5 гроші в борг, він мав
виступити партнером у її проекті, а
офіційно оформити його участь вони
мали після надходження інвестицій.

Зміну показань підсудна пояснила тим,
що саме такі показання їй порадили дати
колишні захисники як в ході досудового
слідства, так і в суді.

Судом встановлено, що в ході досудового
слідства ОСОБА_8 також змінювала
показання, будучи допитаною вперше у
присутності захисника ОСОБА_13
заперечувала той факт, що вона
отримувала від потерпілого будь-які
гроші, в подальшому під час очної
ставки з потерпілим за участю того ж
захисника розповіла про обставини
отримання нею в борг у ОСОБА_5 100 000
доларів США та заявила, що передала
йому про це розписку, повернути борг
планувала після отримання інвестицій.
Проте також не повідомила яким чином
використала отримані від потерпілого
гроші (т.1 а.с. 166-177, 181-185). Аналіз показань
підсудної в ході досудового слідства
та в судовому засіданні свідчить про
те, вона мала можливість вільно
формувати свою позицію у справі, і
обрана нею позиція не залежала від
участі захисників.

Не дивлячись не визнання підсудною
своєї вини, її винність у вчиненні
злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК
України підтверджується сукупністю
зібраних у справі доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду
пояснив, що на початку червня 2009 року,
він, через свою знайому ОСОБА_12,
познайомився із ОСОБА_10, який також як і
він відвідував Федерацію загальних
видів единоборств. ОСОБА_10 повідомив,
що у нього є знайома - ОСОБА_8, яка
наближена до вищих посадових осіб
держави.

Після цього, приблизно в середині липня
2009 року, ОСОБА_10 організував його
зустріч із ОСОБА_8 у приміщенні кафе
«Джепсен», що знаходиться на пл.
Львівська, 8 у м. Києві.

Спілкуючись з ОСОБА_8, остання
повідомила йому, що має дуже багато
впливових знайомих, зокрема - із кола
перших осіб держави, що вона є родичкою
народної артистки ОСОБА_14, складала
враження впливової людини, тактично
себе поводила, була добре одягнена.
Також вона повідомила, що може
посприяти у вирішенні багатьох його
питань, в яких він має особистий
інтерес. Також ОСОБА_8, у загальних
рисах, розказала йому, що має на меті
заснування та розвиток прибуткового
проекту. Зокрема, ОСОБА_8 зазначила, що
планує побудувати та у подальшому
розвивати дитячий оздоровчий комплекс
для дітей-інвалідів, на який іноземна
компанія пообіцяла виділити значні
інвестиції, питання щодо отримання
таких інвестицій вже вирішено і гроші
мають от-от надійти. Але для отримання
цих коштів, треба показати інвестору,
що робота над проектом вже триває,
тобто необхідні початкові інвестиції,
після чого проект обов'язково
окупиться і в подальшому даватиме
прибутки.

Після цього, він знову зустрівся із
ОСОБА_8 у приміщенні кафе «Джепсен», де
ОСОБА_8 показувала йому документи із
печатками різних установ, зокрема:
кошторисну документацію будівельних
робіт, виписки із державних програм
міністерства охорони здоров'я, ескізні
проекти оздоровчого центру, який вона
збиралася побудувати. Також ОСОБА_8
розповідала йому, що вона особисто
знайома із ОСОБА_15 - першим
віце-прем'єр-міністром України, є
подругою Прем'єр-міністра ОСОБА_16,
працює радником в Кабміні. Проте коли
він попросив її показати своє
посвідчення працівника Кабінету
міністрів України вона відмовилася в
категоричній формі, пояснююче це тим,
що її статус і так є очевидним і вона не
зобов'язана перед ким-небудь звітувати.
При цьому, ОСОБА_8 запропонувала йому
допомогти із працевлаштуванням на
різні посади в Кабінеті Міністрів
України, на що він погодився, оскільки
мав певний особистий досвід у сфері
такої діяльності. Проте в подальшому
він зрозумів, що це був обман, оскільки
деякі із посад, які вона йому
пропонувала, взагалі не існують.

Потім вони зустрілися із ОСОБА_8 у
приміщенні кафе «Джепсен» у липні 2009
року. Під час цієї зустрічі, ОСОБА_8
запропонувала позичити їй, для
розвитку проекту, про який вона
розповідала, гроші у сумі 100 000 доларів
США, які вона пообіцяла повернути йому
через місяць, сплативши при цьому 10
відсотків за користування позикою,
якщо угода відбудеться, або повернути
таку ж суму коштів. Він погодився,
оскільки мав на той час необхідну суму
від продажу власного автомобіля, а
також він отримав кредит в банку на
суму 60 000 доларів США. Вони із ОСОБА_8
остаточно домовилися про зустріч у
кафе «Джепсен» на 19 годину 00 хвилин 11
серпня 2009 року, піл час якої він мав
передати ОСОБА_8 гроші у сумі 100 000
доларів США. Враховуючи, що він мав
гроші тільки у сумі 90 000 доларі США, то
решту - 10 000 доларів США, він вирішив
позичити у свого товариша ОСОБА_17

11 серпня 2009 року, він взяв вдома гроші у
сумі 90 000 доларів США, після чого,
зустрівся із ОСОБА_17 та позичив у нього
гроші у сумі 10 000 доларів США, після чого
вони разом поїхали до кафе «Джепсен»,
де він залишив у знайомого бармена
портфель, у якому були гроші. Через
деякий час в кафе зайшла ОСОБА_8, а
ОСОБА_17 пересів за сусідній столик.
Забравши свій портфель, біля барної
стійки, він повернувся назад до ОСОБА_8
при цьому розписка вже лежала на столі,
він передав ОСОБА_8 пакет із грошими, у
якому знаходилися 100 000 доларів США.
ОСОБА_8 передала йому розписку: аркуш
паперу, на якому надруковано текст
печатними літерами чорного кольору, а
знизу стоїть підпис чорнилами синього
кольору. Віддавши йому розписку ОСОБА_8
взяла пакет, оглянула гроші, забрала
пакет і пішла.

Гроші ОСОБА_8 він позичив, оскільки
довіряв їй і не припускав, що вона зможе
зловживати його довірою, а також
обманути його.

В подальшому ОСОБА_8, у телефонних
розмовах запевняла його у тому, що все
йде відповідно до плану: гроші,
позичені у нього, вона інвестувала у
будівництво, що питання його
працевлаштування в уряді активно
вирішується. Але в подальшому ОСОБА_8
зустрічей із ним вона почала уникати, а
по телефону постійно обіцяла йому що
все буде в порядку, так і не даючи
конкретної відповіді.

Після цього, приблизно в жовтні 2009 року,
на його численні вимоги повернути йому
його гроші, ОСОБА_8 почала йому
погрожувати, вимагаючи залишити її у
спокої. Після цього він зрозумів, що
ОСОБА_8 його ошукала, ніяких грошей
повертати йому вона не збирається.

Після цього, приблизно у листопаді 2009
року, оскільки зустрічатися із ним
особисто ОСОБА_8 відмовлялася, він
вирішив організувати зустріч між
ОСОБА_8 та своїм знайомим ОСОБА_18, під
вигаданим приводом нібито для того, щоб
ОСОБА_8 допомогла останньому
влаштуватись на посаду головного
лікаря цетральної поліклініки м.
Дніпропетровська. При цьому ОСОБА_18 мав
показати ОСОБА_8 її розписку і нагадати,
що вона повинна повернути потерпілому
його гроші у сумі 100 000 доларів США.

Під час даної зустрічі ОСОБА_18 просив
ОСОБА_8 допомогти йому
працевлаштуватись на посаду головного
лікаря у центральної поліклініки
м.Дніпропетровська, на що ОСОБА_8, не
маючи ніякої реальної можливості йому
допомогти, заявила, що така її послуга
коштуватиме 200 000 доларів США, за
рахунок яких вона вирішить це питання
на рівні Міністерства охорони здоров'я
України. Коли ОСОБА_18 запитав у неї чому
вона не повернула йому борг у розмірі 100
000 доларів США і коли збирається це
зробити, показавши при цьому їй копію
її боргової розписки, ОСОБА_8 здійняла
крик, та швидко пішла. Така поведінка
ОСОБА_8 ще раз запевнила його у тому, що
ОСОБА_8 шахрайка і наміру повертати
його гроші не мала.

В подальшому у нього зник навіть
телефонний зв'язок із ОСОБА_8, після
чого оскільки гроші остання не
повернула і вочевидь не збиралась
цього робити, обманула його і зникла,
він звернувся із заявою до
правоохоронних органів.

Судом встановлено, що в ході дізнання
та досудового слідства потерпілий
давав аналогічні покази, які є
логічними, послідовними та
узгоджуються з іншими доказами у
справі, а тому не викликають у суду
сумнівів щодо їх правдивості (т.1 а.с. 27,
28-31, 68-73, 74-76, 181-185). Даних, які б свідчили
про те, що потерпілий ОСОБА_5 може
обмовляти підсудну судом не
встановлено, і їх наявність не була
доведена стороною захисту.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що на
початку серпня 2009 року до нього
зателефонував його знайомий ОСОБА_5 та
попросив позичити йому гроші сумі 10 000
доларів США, пояснивши, що вказані
гроші призначаються для розробки
якоїсь благодійної програми, яка
згодом принесе прибуток. 11 серпня 2009
року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, він
зустрівся із ОСОБА_5, який мав при собі
пакет, в якому він бучив 9 пачок
грошових купюр номіналом по 100 доларів
США. ОСОБА_5 пояснив йому, що у пакеті
було 90 000 доларів США. Після цього, він
передав ОСОБА_5 гроші у сумі 10 000 доларів
США, які ОСОБА_5 у нього взяв та поклав у
пакет до решти грошей. Приблизно о 19
годині 00 хвилин, вони з ОСОБА_5 приїхали
до кафе «Джепсен», що на пл. Львівській,
8 у м. Києві, де мала відбутися зустріч
із підсудною для передачі коштів. Там
він присів за один із столиків, а ОСОБА_5
- за інший, при цьому останній відніс
пакет із грошима до барної стійки.
Через деякий час в кафе зайшла підсудна
разом із незнайомим чоловіком та
присіли за столик до потерпілого.
Невдовзі, ОСОБА_5 встав із-за столику,
пішов до барної стійки, де взяв пакет із
грошима в сумі 100 000 доларів США і
повернувся назад до столику, за яким
вони сиділи. В цей час, він побачив, що
жінка дістала зі своєї сумочки аркуш
паперу формату А4, який знаходився у
файлі, після чого поклала його на стіл.
Коли до них повернувся ОСОБА_5 та
передав підсудній пакет із грішми, вона
передала йому аркуш паперу, який
діставала зі своєї сумочки. Після цього
жінка зазирнула у пакет, поклала його
собі у сумочку, потім разом із
чоловіком вийшла із приміщення кафе.

В подальшому у його присутності ОСОБА_5
телефонував ОСОБА_8 Він чув, що ОСОБА_8
говорила йому про те, що все буде в
порядку, що все йде по плану, що
необхідно трішечки зачекати, що триває
зміна влади тощо. Такі дзвінки ОСОБА_5
здійснював декілька разів, проте
ОСОБА_8 розповідала йому одне й те ж
саме.

Після цього, приблизно наприкінці
жовтня 2009 року, він відвозив ОСОБА_5 до
піцерїї «Ун Моменто», по пр. Перемоги у
м. Києві. Там ОСОБА_5 зустрічався із
ОСОБА_8 Вони були у піцерії приблизно 10
хвилин, після чого ОСОБА_8 вийшла із
кафе, сіла в припаркований автомобіль,
який чекав на неї, і поїхала.

Згодом ОСОБА_5 повернув йому гроші, а от
підсудна гроші потерпілому так і не
повернула.

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що він
періодично буває у кафе «Джепсен»,
розташованому на пл. Львівській, 8, у м.
Києві. Так, приблизно 11 серпня 2009 року,
приблизно о 18 годині 30 хвилин, він
знаходився у приміщенні кафе
«Джепсен», де вечеряв. Окрім нього у
кафе було іще приблизно 6 або 8
відвідувачів, які також сиділи за
різними столиками.

Після цього, приблизно о 19 годині 00
хвилин до кафе зайшов його знайомий
-ОСОБА_5, який підійшов до нього та
привітався. Вони коротко переговорили
про віпочинок. Після цього ОСОБА_5
сказав йому, що планує позичити гроші у
борг, при цьому він відніс до барної
стойки пакет із грошима.

Через деякий час у кафе зайшли підсудна
та чоловік, вони присіли із ОСОБА_5 за
окремий столик і почали про щось
говорити. Під час розмови потерпілий
ходив до барної стойки за пакетом із
грошима, який передав підсудній, після
чого вона разом із супутником пішла.

Наскільки йому відомо зі слів
потерпілого, останній позичив
підсудній значну суму грошей,
приблизно 100 000 доларів США.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що
приблизно у вересні 2009 року, під час
свого перебування у Польщі, він
спілкувався із ОСОБА_5 по «скайпу». Під
час даної розмови, ОСОБА_5 повідомив
йому, що позичив «надійній людині», під
відсотки, гроші у сумі 100 000 доларів США.

Після цього, приблизно у жовтні 2009 року,
під час того як він в черговий раз
спілкувався по телефону із ОСОБА_5, той
знову повідомив йому, що в серпні 2009
року він позичив гроші у сумі 100 000
доларів США ОСОБА_8 яку йому
рекомендували як порядну людину, проте
тепер вона чомусь відмовляється
повертати йому борг, який мала віддати
ще у вересні 2009 року.

Після цього, приблизно у листопаді 2009
року, він на декілька днів приїхав до м.
Києва в особистих справах. Тоді ж він
зустрівся із ОСОБА_5, який розповів, що
ОСОБА_8, окрім того, що не повертає гроші
у сумі 100 000 доларів США, систематично
уникає зустрічей із ним. Крім того,
ОСОБА_5 розповів, що ОСОБА_8, під час того
як брала в борг гроші у сумі 100 000
доларів США, передавала йому боргову
розписку.

Вони домовилися про те, що він мав
зустрітися із ОСОБА_8, оскільки вона
відмовлялася зустрічатися із ОСОБА_5
Зустрівшись із нею, він мав би показати
їй її ж розписку, яку вона давала ОСОБА_5
і нагадати, що вона повинна повернути
ОСОБА_5 його гроші у сумі 100 000 доларів
США. Для цього вони вигадали привід, під
яким йому можна було би організувати
зустріч із ОСОБА_8

Так, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_8 та
запропонував їй зустрітись, ніби то з
його братом, під приводом допомоги йому
працевлаштуватися на посаду головного
лікаря центральної поліклініки м.
Дніпропетровська. ОСОБА_8 заявила, що
така її послуга коштуватиме 200 000
доларів США, за рахунок яких вона
вирішить це питання на рівні
Міністерства охорони здоров'я України.

Під час зустрічі із підсудною у
Мариїнському парку, навпроти Кабінету
Міністрів України, по вул. Грушевського
у м. Києві він деякий час удавав, що його
дійсно цікавить питання
працевлаштування і говорив про це із
ОСОБА_8 Після цього ОСОБА_8 повідомила,
що може йому допомогти, оскільки має
впливові зв'язки у Кабінеті міністрів
України, проте її допомога коштуватиме
200 000 доларів США.

Почувши це, він зрозумів, що ОСОБА_8 -
шахрайка. Після цього він запитав у неї
чому вона не повернула ОСОБА_5 його борг
у розмірі 100 000 доларів США і показав їй
копію її боргової розписки. Почувши це,
ОСОБА_8 здійняла ґвалт, бігала по парку,
викликаючи подив оточуючих перехожих
громадян. Після цього вона побігла
кудись та зникла із поля його зору.

Свідок ОСОБА_12, показання якої, дані нею
в ході досудового слідства, були
оголошені в судовому засіданні в
порядку ст.306 КПК України 1960 року,
пояснила, що вона є засновником кафе
«Джепсен», розташованого на пл.
Львівській, 8 у м. Києві. ОСОБА_5 вона
знає приблизно протягом трьох років.
Про нього вона може сказати, що це -
поміркована та порядна людина, яка
довіряє людям. Із ОСОБА_8, навесні 2009
року, її познайомив її знайомий ОСОБА_10
Саму ОСОБА_8 вона вважає непорядною
людиною, професійною шахрайкою, яка
постійно обманює оточуючих,
розповідаючи про свої впливові
знайомства та зв'язки, виюрфіно із
метою недобросовісної наживи. ОСОБА_8
неодноразово попадалася на брехні,
розповідаючи про те, що вона є «правою
рукою» ОСОБА_21 та народної артистки
ОСОБА_14. Також, ОСОБА_8 розповідала про
те, що вона має вплив у Кабінеті
міністрів України та у Київській
міській державній адміністрації.
ОСОБА_8 нібито створювала якийсь фонд,
пов'язаний із захистом дитинства, проте
що саме це за фонд їй не відомо.

Від ОСОБА_5 їй стало відомо про те, що
влітку 2009 року ОСОБА_8 взяла у ОСОБА_5 в
борг гроші у сумі 100 000 доларів США,
передавши при цьому боргову розписку,
які мала повернути восени 2009 року,
проте так і не повернула
вказанихтрошей. (т.1 а. с. 120-122)

Свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що з ОСОБА_8
він проживає однією сім'єю. Про
передачу грошових коштів потерпілим
ОСОБА_8 йому нічого не відомо, деколи
він підвозить останню на різні
зустрічі, проте у розмовах участі не
приймає, намагається відходити, або
вона відходить від нього. Останнім
часом ОСОБА_8 займалась розробкою
проекту центру для допомоги дітям, він
познайомив її із ОСОБА_10, який у свою
чергу познайомив ОСОБА_8 з головою
Федерації загальних видів єдиноборств
Чистовим, який в подальшому допомагав
їй у роботі над проектом. ОСОБА_5 він
ніколи не бачив і не був присутнім при
передачі ним грошей ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що в серпні 2009
року він був присутнім під час зустрічі
ОСОБА_8 із потерпілим. При цьому
останній передав ОСОБА_8 згорток, що в
ньому знаходилась - він не знає, а
змісту розмови не пам'ятає. Через
деякий час восени 2009 року йому
телефонував ОСОБА_5 та розпитував як
знайти ОСОБА_8, оскільки вона не
повернула йому гроші. Йому відомо, що
ОСОБА_8 планувала роботу дитячого
центру, фінансувати створення якого
мала держава, проте на засіданні КМУ зі
злів підсудної, проект не підтримали.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що в 2009
році він працював у компанії «MOTION TRADERS
LTD». Це комерційна компанія, яка
займається пошуком цікавих проектів
для вкадання коштів, від яких в
подальшому можна отримати вгоду. Він
шукав такі проекти, готував довідку для
компанії. Компанія в Україні діяла
через Споживче товариство
«Східно-Європейській союз», було
багато проектів, але офіційно
довіреність на представництво
інтересів компанії він отримав тільки
14 вересня 2009 року і тільки з того часу
став безпосередньо займатись
проектами, в тому числі і проектом,
наданим ОСОБА_8 Фінансування на її
проект планувалось в розмірі 55 млн.
Євро, але у зв'язку із затриманням
підсудної англійська сторона вирішила
призупинити з нею роботу.

Також свідок пояснив, що компанія
самостійно фінансувала виготовлення
документів по проектам в сумі 35 тисяч
Євро одразу по 12 проектам. З підсудної
гроші за це він не брав і взагалі жодні
гроші він неї не вимагав.

Також свідок пояснив, що до отримання
погодження проекту від англійської
компанії, яке надійшло в лютому-березня
2010 року, він не обіцяв підсудній що
питання фінансування проекту буле
вирішено позитивно. Крім того, жодних
відсотків від суми інвестицій в разі їх
виділення, ОСОБА_8 не повинна була
отримати, як не було передбачено і
повернення коштів, витрачених
українською стороною на оформлення
документів.

Також вина підсудної підтверджується
наступними письмовими доказами, яе=кі
були ретельно досліджені в судовому
засіданні, а саме:

- даним протоколу очної ставки від 21
квітня 2010 року, під час якої потерпілий
ОСОБА_5 підтвердив, що 11 серпня 2009 року,
приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_8,
перебуваючи у приміщенні кафе
«Джепсен», розташованого на пл.
Львівська, 8 у м. Києві, зловживаючи
довірою, шахрайським шляхом заволоділа
його грошима на загальну суму 100 000
доларів США. Також ОСОБА_5 вказав на те,
що ОСОБА_8 пропонувала влаштувати його
на роботу на одну із посад патронатної
служби Кабінету Міністрів України, або
головним спеціалістом у Кабінет
Міністрів України. ОСОБА_8 факт
одержання від ОСОБА_5 його грошових
коштів у розмірі 100 000 доларів СІНА не
заперечувала, підтвердивши при цьому,
що, під час одержання нею вказаних
грошових коштів, вона передавала
ОСОБА_5 боргову розписку, проте на
сьогоднішній день зазначених грошей
ОСОБА_5 вона так і не повернула,
відмовившись пояснити куди саме вона
їх витратила. (т.1 а. с. 181-185)

- даними протоколу пред'явлення
особи для впізнання від 03 березня 2010
року, відповідно до якого, потерпілий
ОСОБА_5 вказав на ОСОБА_8, як на особу,
яка 11 серпня 2009 року, перебуваючи у
приміщенні кафе «Джепсен» на пл.
Львівській, 8 у м. Києві, шахрайським
шляхом заволоділа його грошима у сумі
100 000 доларів США, після чого до
теперішнього часу вказаних грошей не
повернула. (т.1 а. с. 92-93)

- даними протоколу пред'явлення особи
для впізнання від 03 березня 2010 року,
відповідно до якого, свідок ОСОБА_17
вказав на ОСОБА_8, як на особу, яка 11
серпня 2009 року, перебуваючи у
приміщенні кафе «Джепсен» на пл.
Львівській, 8 у м. Києві, у його
присутності, шахрайським шляхом
заволоділа грошима ОСОБА_5 у сумі 100 000
доларів США, після чого до теперішнього
часу вказаних грошей не повернула. (т.1
а. с. 101-102)

- даними протоколу пред'явлення
фотографій особи для впізнання від 11
березня 2010 року, згідно якого свідок
ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_8 як жінку, яка 11
серпня 2009 року, перебуваючи у
приміщенні кафе «Джепсен» на пл.
Львівській, 8 у м. Києві, зустрічалася
із ОСОБА_5, де останній передав їй у борг
гроші в сумі 100 000 доларів США. (т.1 а.с.
107-110)

- даними протоколу пред'явлення
фотографій особи для впізнання від 25
березня 2010 року, згідно якого свідок
ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_8 як жінку, яка, зі
слів ОСОБА_5, 11 серпня 2009 року,
перебуваючи у приміщенні кафе
«Джепсен» на пл. Львівській, 8 у м. Києві,
взяла у останнього в борг гроші у сумі
100 000 доларів США, після чого до
теперішнього часу вказані гроші не
повернула. Із даною жінкою, приблизно у
листопаді 2009 року, він зустрічався у
Мариїнському парку у м. Києві. (т.1 а. с.
116-119)

- даними протоколу виїмки від 03
березня 2010 року, під час якої у
потерпілого ОСОБА_5 було вилучено
боргову розписку від 11 серпня 2009 року,
із підписом від імені ОСОБА_8 про те, що
вона бере в борг у ОСОБА_5 гроші у сумі 100
000 доларів США (771 000 гривень) та
зобов'язується їх повернути у термін,
не пізніше 15 вересня 2009 року. (т.1 а.с. 51)

- даними висновку почеркознавчої
експертизи №185 від 16 березня 2010 року,
згідно якого підпис в борговій
розписці від 11 серпня 2009 року, від імені
ОСОБА_8, виконаний самою ОСОБА_8 (т.1 а. с.
59-61)

Суд критично ставить до показань
підсудної про те, що вона не
підписувала розписку, яка міститься в
матеріалах справи і була предметом
експертного дослідження, оскільки така
версія вперше з'явилась в судовому
засіданні 11 вересня 2012 року. До цього
моменту підсудна при дослідженні судом
вказаної розписки не оспорювала її
достовірність, не казала про це і під
час свого допиту судом, не вказувала
про будь-які порушення при
ознайомленні із постановою про
призначення експертизи, та з висновком
експертизи у присутності двох
захисників в ході досудового слідства.

При цьому судом враховується, що
протокол відібрання зразків для
експертного дослідження складений
відповідно до вимог закону, висновок
почеркознавчої експертизи №185 від 16
березня 2010 року раніше підсудною та її
захисниками під сумнів не ставився та
не оспорювався.

Таким чином суд не знаходить підстав
ставити під сумнів дані висновку
почеркознавчої експертизи №185 від 16
березня 2010 року.

- речовим доказом - борговою
розпискою від 11 серпня 2009 року, із
підписом від імені ОСОБА_8 про те, що
вона бере у борг у ОСОБА_5 гроші у сумі 100
000 доларів. (т.1 а.с. 52)

Таким чином в ході судового
розгляду справи була повністю доведена
вина ОСОБА_8 у заволодінні грошовими
коштами потерпілого ОСОБА_5 шляхом
зловживання довірою на суму 100 000
доларів США, що становить 771 000 грн., а
невизнання вини підсудною суд вважає
засобом захисту останньої.

Так суд критично ставиться до показань
підсудної про те, що вона не мала
злочинного умислу на заволодіння
грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5,
оскільки вони спростовуються
дослідженим в судовому засіданні
доказами, а саме: показаннями
потерпілого ОСОБА_5, свідків ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_12, даними розписки
ОСОБА_8 про отримання у потерпілого
грошових коштів в сумі 100 000 доларів США.
Так, відсутність домовленостей про
майбутню спільну роботу у ТОВ
«Медико-педагогічний центр «Екологія
Дитинства», те, що інвестування
потерпілим грошових коштів не було
оформлено документально, натомість є
розписка, згідно якої підсудна повинна
повернути потерпілому у чітко
обумовлений строк до 15.09.2009 року 100 000
доларів США, спростовують версію
підсудної про те, що вона домовлялась
із потерпілим про майбутню співпрацю,
або ж повинна була повернути гроші не
через місяць, а у невизначений строк,
коли надійдуть інвестиції від
іноземної фірми.

Показання ОСОБА_8 щодо того, що грошові
кошти вона витратила саме на
підготовку проекту по створенню Центру
«Екології дитинства», не підтверджені
жодними доказами, а тому не приймають
судом до уваги. Таким чином суд
приходить до висновку, що грошові кошти
від потерпілого ОСОБА_8 отримала під
вигаданим приводом. При цьому судом
враховуються показання свідка ОСОБА_23.,
який пояснив, що жодних вступних
внесків від ОСОБА_8 він не вимагав,
чітких термінів надходження
інвестицій - не називав, і взагалі став
перевіряти даний проект на його
відповідність умовам компанії тільки
наприкінці вересня 2009 року, крім того,
пояснив, що компанія «MOTION TRADERS LTD» не
сплачує особі, яка займалась
підготовкою проекту, в даному випадку
ОСОБА_8, соціальний внесок за роботу з
проектом.

Отже судом встановлено, що у серпні 2009
року ОСОБА_8 не знала і не могла знати
про отримання інвестицій, як не могла і
розраховувати на повернення отриманих
в борг у потерпілого коштів в сумі 100 000
доларів США до 15.09.2009 року, оскільки не
мала доходу, тобто остання зловживаючи
довірою ОСОБА_5 шахрайським шляхом під
вигаданим приводом заволоділа
грошовими коштами потерпілого в сумі 100
000 одларів США, не маючи наміру їх
повертати.

Також судом враховується і поведінка
підсудної до отримання коштів від
потерпілого, яка намагалась увійти у
довіру до ОСОБА_5, створюючи враження
впливової людини, яка перебуває у
дружніх відносинах із першими особами
держави; та після отримання коштів,
коли підсудна почала уникати зустрічей
із потерпілим, змінила телефон,
обриваючи зв'язки із потерпілим.

Таким чином, суд приходить до висновку,
про те, що грошові кошти ОСОБА_8 були
отримані шляхом зловживання довірою
потерпілого ОСОБА_5, при цьому остання
вже в момент отримання коштів не мала
наміру їх повертати.

Таким чином, дослідивши та
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про доведеність винуватості підсудної
ОСОБА_8 у заволодінні чужим майном
шляхом зловживання довірою у особливо
великих розмірах (шахрайство) та
кваліфікує її дії за ч.4 ст. 190 КК
України.

Як вбачається із матеріалів справи
13.02.2010 року була порушена кримінальна
справа за фактом заволодіння
невстановленої особою шахрайським
шляхом грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі
100 000 доларів США за ознаками вчинення
злочину, преердбаченого ч.2 ст. 190 КК
України. В подальшою постановою
слідчого від 03.03.2010 року дій
невстановленою особи по заволодінню
шахрайським шляхом грошовими коштами
потерпріого в сумі 100 000 доларів США, що
становить 771 000 гривень, були
перекваліфіковані на ч.4 ст. 190 КК
України, і цього ж дня порушено
кримінальну справу за даним фактом
відносно ОСОБА_8. 11 березня 2010 року
останній пред'явлено обвинувачення у
вчиненні вказаного злочину.

Відповідно до даних довідки начальника
Золотоворітського відділення АКБ
Правекс-банк, станом на 11.08.2009 року НБУ
встановлений наступний курс
української валюти гривні по
відношенню до долара США - за 1 долар 7, 71
грн.

Таким чином є очевидною технічна
помилка, допущена слідчим при
пред'явлені обвинувачення ОСОБА_8 в
кінцевій редакції, а також при
складанні обвинувального висновку
щодо визначення суми грошових коштів у
гривнях в розмірі 701 000 грн, яка була
виправлена судом.

Призначаючи підсудній міру покарання,
суд враховує характер та ступінь
тяжкості вчиненого злочину; фактичні
обставини справи та відношення
підсудної до скоєного, яка свою вину не
визнала, наявність невідшкодованої
матеріальної шкоди, дані про особу
підсудної.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 вперше
притягується до кримінальної
відповідальності, працює,
характеризується позитивно, не
перебуває на обліку у лікарів
нарколога та психіатра, має на
утриманні неповнолітню доньку.

Обставин, що пом'якшують або обтяжують
покарання підсудної, судом не
встановлено.

З урахуванням наведеного, суд
призначає покарання у виді позбавлення
волі в межах, передбачених санкцією
частини 4 ст. 190 КК України, та
враховуючи дані про особу підсудної,
характер та ступінь тяжкості вчиненого
нею злочину, те, що вона вперше
притягується до кримінальної
відповідальності, має на утриманні
неповнолітню дитину, яку виховує
самостійно, вважає можливим її
виправлення та перевиховання без
ізоляції від суспільства, тобто із
застосуванням до неї положень статей 75,
76 КК України.

Цивільний позов, заявлений потерпілим
ОСОБА_5 на суму 771 000, 00 грн. завданої
матеріальної шкоди підлягає
задоволенню.

Стягненню з підсудної підлягають також
судові витрати, пов'язані із
проведенням експертизи у розмірі 1095, 25
грн. (т.1 а.с 58).

Долю речових доказів необхідно
вирішити відповідно до вимог ст.. 81 КПК
України 1960 року.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України
1960 року, п.11 Перехідних положень КПК
України 2012 року, суд

З А С У
Д И В:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК
України та призначити покарання у виді
5 ( п'яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_8 від покарання з випробуванням
строком на 3 ( три ) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати
ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи; періодично з'являтись для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції..

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8
до вступу вироку в закону силу залишити
без змін у вигляді підписки про
невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 -
771 000 грн (сімсот сімдесят одну тисячу
гривень) на відшкодування завданої
матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 витрати, пов'язані із
проведення експертизи №185 від 16.03.2010
року у розмірі 1095, 25 грн. (т.1 а.с 58)

Речовий доказ - розписку - залишити
збрігати при матеріалах справи. (т.1
а.с.52)

На вирок суду може бути подано апеляцію
до Апеляційного суду м. Києва протягом
15 діб з дня його проголошення через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя