Спр.№ 1-272/2007
ВИРОК

іменем України

30 серпня 2007
року Прилуцький міськрайоннний суд Чернігівської області в складі:

головуючого
судді Гумен
В.М.

при
секретарі Харченко
Л.О.

з участю
прокурора Луценко
М. В.

з участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки кримінальну справу про

обвинувачення
ОСОБА_2, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1в м.

Ургут,
Самаркандської області., кримського татарина, гр. України, неодруженого з
середньою

освітою,
непрацюючого, жителяАДРЕСА_1

Крим, раніше не
судимого, за ст. ст.
121 ч. 1, 146 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2006
року близько 11 год. ОСОБА_2,
разом з особою матеріали відносно якої в ході досудового слідства виділені в
окреме провадження та двома неустановленими в ході досудового слідства особами,
за попередньою змовою між собою, на
автомобілі ВАЗ -2108 державний номер НОМЕР_1прибули в с. Охіньки, Прилуцького
району, де з застосуванням фізичної сили
, яке виразилось в триманні за руки , викрали та незаконно позбавили волі
жителя м. Сімферополь ОСОБА_3 із
господарства його родичів розташованого по АДРЕСА_2, що супроводжувалось
заподіянням потерпілому фізичних страждань та здійснювалось на протязі
тривалого часу.

Після викрадення
ОСОБА_2разом особою матеріали відносно якої в ході досудового слідства виділені
в окреме провадження та з двома неустановленим в ході досудового слідства
особами на названому автомобілі вивезли потерпілого ОСОБА_3 всупереч його
волі, на територію Срібнянського району,
Чернігівської області, де в лісовій
посадці намагалися отримати інформацію про місце знаходження дочки потерпілого
ОСОБА_4.Під час спроби втекти підсудний ОСОБА_2наніс потерпілому ОСОБА_3 вдар ногою в
область грудної клітки від чого потерпілий впав, заподіяв таким чином потерпілому
тяжкі тілесні ушкодження, опасні для життя в момент заподіяння.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2визнав себе винним за пред"явленим
обвинуваченням повному обсязі підтвердив викладені вище обставини і суду
пояснив, що причиною вчинення злочину було те, що потерпілий ОСОБА_3 не хотів
говорити про місце перебування його дочки ОСОБА_4, з якою співпроживав його
братОСОБА_5 і яка залишила брата і виїхала з М. Сімферополь та те, що
потерпілий під час утримання намагався від них втікти.

Окрім особистого
визнання вини самим підсудним, його винність у вчиненні злочину підтвержується
іншими дослідженими судом доказами.

Зокрема в
судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3
показав, що 19 липня 2006 року він перебував у своїх батьків в с. Охіньки,
Прилуцького району .Близько 11 год.
в двір господаства зайшов підсудний ОСОБА_2 з яким співпроживала його дочка
ОСОБА_4 в М. Сімферополь і два незнайомці .Два незнайомці взяли його за руки ,
вивели на вулицю та усадили в автомбіль ВАЗ 2108 красного кольору за кермом
якого був братОСОБА_5а підсудний ОСОБА_2 . На автомобілі його вивезли в
лісосмугу розташовану в Срібнянському районі.В лісосмузіОСОБА_5 намагався
дізнатися у нього , де дочка ОСОБА_4.Він не сказавОСОБА_5у , де перебуває
дочка.Підсудний наніс йому вдар ногою в область грудної клітки, від якого він
впав і отримав перелом ребер .Потім підсудний і його братОСОБА_5 нанесли йому
ще декілька вдарів ногами і руками в різні частини тіла.Хто бив і куди він не
бачив , але припускає, що вдари наносили в двох.Тяжкі тілесні ушкодження у
вигляді перелому ребер заподіяв йому Тимур.Побиття його супроводжувалося
погрозами.Після цього його перевезли

до іншої
лісосмуги, деОСОБА_5 намагався знову дізнатися про місце перебування дочки
ОСОБА_4.Два незнайомці, які перебували на місці подій тілесних ушкоджень йому
не наносили.На трасі незнайомці залишили автомобіль а підсудний і його брат
разом з ним поїхали в напрямку м. Полтава.На автошляху неподалік м. Полтава
автомобіль потрапив в яму і отримав пошкодження.Вони змушені були заночувати на
дорозі.Коли підсудний іОСОБА_5 заснули то він втік з автомобіля і на таксі
повернувся в м. Прилуки.

В судовому
засіданні свідок ОСОБА_6показала, що 19 липня 2006 року близько 17 год. вона
зателефонувала батькам свого двоюрідного брата потерпілого ОСОБА_3, які проживають в с. Охіньки Прилуцького району і які їй
повідомили , що потерпілого забрали незнайомці. Близько 19 год. вона разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_7
приїхала в с Охіньки
і побачила в господарстві батьків потерпілого незнайомця, який назвався ОСОБА_8і просив у
батьків ОСОБА_3 його паспорт і мобільний телефон .Незнайомцем був підсудний
ОСОБА_2 , який приїхав на автомобілі червоного кольору ВАЗ 2108 державний
номерНОМЕР_1Шдсудний говорив, що ОСОБА_3знаходиться
в міліції у м. Ромни.21 липня 2006 року близько 2 год. на таксі приїхав до
неї в м. Прилуки ОСОБА_3,
який був весь побитий в тяжкому стані.В нього боліла рука, ребра і груди,
Потерпілий повідомив їй що його викралиОСОБА_5 і ОСОБА_2, які намагалися взнати в його адрес дочки ОСОБА_4 і при
цьому побили його. На території Полтавської об ласті, ко ли підсудний
іОСОБА_5 спали в автомобілі він втік.

Аналогічні
покази з показами свідкаОСОБА_6, що стосуються перебування підсудного
ОСОБА_2 в господарстві батьків
потерпілого ОСОБА_3 в с.
Охіньки дали в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_3.

В судовому
засіданні свідок ОСОБА_9показала,
що десь в кінці травня чи на початку червня 2006 року до неї в господарство
розташоване в с. Охіньки прилуцького району приходив незнайомець , який
назвався ОСОБА_10, по розмові якого та виду вона зрозуміла, що він є
працівником якого-небуть державного органу і дав їй мобільний телефон та просив
її повідомити про час коли приїде ОСОБА_3до своїх
батьків.По словам незнайомця вона зрозуміла що ОСОБА_3вчинив злочин і його розшукують правоохоронні органи.
Даний телефон вилучили в неї працівники міліції.Про місце перебування
потерпілого в час його викрадення вона незнайомцю не повідомляла. В підсудному
ОСОБА_2 вона не впізнає чоловіка, який
дав їй мобільний телефон. 19 липня 2006 року працівники міліції оглянули
господарство ОСОБА_3 розташоване в с. АДРЕСА_2
звідки був викрадений потерпілий ОСОБА_3
підсудним ОСОБА_2 і іншими особами, що
підтвержується протоколом ( а.с. 27-28 т.1).

21 липня 2006
року працівники міліції під час огляду будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_9добровільним
шляхом видала мобільний телефон " Сіменс " , який дав їй незнайомий
чоловік для того, щоб вона повідомила про місце перебування потерпілого
ОСОБА_3, що підтвержується протоколом (а.с. 61 т.1).

Із висновку
експерта за № 801 від 28 вересня 2006 року (а.с. 135 т.1) вбачаєтьсядцо у
ОСОБА_3, 1952року народження , мали місце тяжкі тілесні ушкодження за ознакою
небезпечні для життя у вигляді перелому 9-10 ребер зліва, ускладнений
гемопневтораксом та підшкірною емфіземою , які виникли від дії тупих предметів
, могли утворитися від вдару взутою ногою в ліву частину тулуба і по давності
можуть відповідати 19 липня 20006 року.

За таких
обставин суд вважає, що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії
підсудного ОСОБА_2 за ст. 121 ч.1 КК України, як тяжке тілесне
ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент
заподіяння та за ст. 146 ч.2 КК України, як незаконне позбавлення
волі та викрадення людини вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке
супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань та здійснюване на
протязі тривалого часу.

До обставин
пом"якпгуючих відповідальність підсудного ОСОБА_2 суд

відносить те, що
він щиро розкаявся у вчиненому, з"явився із зізнанням та добровільним
шляхом відшкодували завдані збитки потерпілому.

Крім того при
призначенні покарання підсудому ОСОБА_2 суд враховує те, що він вперше
притягуються до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за
місцем навчання в школі і позитивно за місце проживання, має хворобливий стан
здоров"я, думку потерпілого про
призначення підсудному покарання не пов"язаного з позбавлення волі.

За таких
обставин суд вважає можливим виправлення і перевиховання підсудного
ОСОБА_2 без ізоляції його від супільства, тобто звільнити його від відбування покарання
призначеного за даним вироком з випробуванням та покладенням на нього
зобов'язань відповідно до положень ст. ст.
75, 76 КК України.

По справі
Прилуцьким міжрайонним прокурором заявлений цивільний позов про стягнення з
підсудного ОСОБА_2 1691 грн. 48 коп. - в рахунок
відшкодування витрат понесених на лікування потерпілого ОСОБА_3 в Прилуцькій
ЦМЛ, який підлягає задоволенню відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, що знайшло своє підтверження в судовому
засіданні і що визнав в суді і сам підсудний.

Вказана шкода
підлягає стягненню з підсудного ОСОБА_2
в прибуток держави.

При цьому суд
вважає необхідним скасувати заходи безпеки відповідно до положень ст.
52-4 КПК України, оскільки на час винесення вироку загроза життю,
здоров"ю взятого під захист постановою старшого слідчого Прилуцької
міжрайонної прокуратури Желіба В.В. від 21 липня 2006 року потерпілого ОСОБА_3
усунена, проти чого не заперечував в судовому засіданні і сам потерпілий.

Речовий доказ по
справі автомобіль ВАЗ - 2108 державний номер НОМЕР_1, який був вилучений у
підсудного ОСОБА_2 і яким він управляв
по дорученню необхідно повернути власнику транспортного засобу ОСОБА_11,
оскільки в судовому засіданні не встановленого власник надавав підсудному
автомобіль для використання в злочинній діяльності.

Долю інших
речових доказів необхідно вирішити в порядку передбаченому ст. 81 КПК України.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст.
323-324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним за ст. 121 ч.1 КК України і призначити покарання у
вигляді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнати
винним за ст. 146 ч.2 КК України і призначити покарання у
вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70
КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим покаранням, призначити засудженомуОСОБА_2 покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.
ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування
покарання призначеного за даним вироком з випробуванням з іспитовим строком 3
роки, зобов"язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання та періодично з"являтися в ці органи для
обов"язкової реєстрації.

Зарахувати
засудженому ОСОБА_2 в строк відбуття покарання призначеного за даним вироком 1
місяць 9 днів його затримання і арешту в ході досудового слідства з 9 серпня
2006 року по 19 вересня 2006 року.

Стягнути з
засудженого ОСОБА_2 в користь держави 1691 грн. 48 коп. - в рахунок
відшкодування витрат затрачених на лікування потерпілого ОСОБА_3 в Прилуцькій
ЦМЛ.

Заходи безпеки
застосовані постановою старшого слідчого Прилуцької міжрайонної

прокуратури
Желіба В.В. від 21 липня 2006 року відносно ОСОБА_3а - скасувати після
проголошення вироку 30 серпня 2007 року негайно.

Після вступу
вироку в законну силу заставу в сумі 17000 грн., які знаходяться на дипозитному
рахунку прокуратури Чернігівської області за квитанцією до прибуткового
касового ордера серії 02 АП № 359992
від 21 вересня 2006 року ( а.с. 11-12 т.1) - повернути
заставодавцюОСОБА_12.

Після вступу
вироку в законну силу заставу в сумі 17000 грн., які знаходяться на дипозитному
рахунку прокуратури Чернігівської області за квитанцією до прибуткового
касового ордеру № 27 від 23 березня 2007 року (а.с. 103-104) - повернути заставодавцю, яким є
засуджений ОСОБА_2.

Речові докази по
справі автомобіль ВАЗ 2108 державний номерНОМЕР_1який знаходиться на зберіганні
в Прилуцькому МРВ УМВС (а.с. 192-193 т.1) - повернути в законне володіння і
розпорядження всласника такого транспортного засобу ОСОБА_11, мобільний телефон марки " Сименс " С 55 вилучений у ОСОБА_9 , який
знаходиться на зберіганні в камері схову Прилуцької міжрайонної прокуратури
(а.с. 27 т.2) - обернути в користь держави а мобільний телефон Нокіа № 70
вилучений у засудженого ОСОБА_2,
який знаходиться на зберіганні там же (а.с. 28 т.2) - повернути в законне
володіння і розпорядження підсудного.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом
п"ятнадцяти діб через Прилуцький міськрайоннний суд .