В И Р О К

Іменем України

02.02.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000793 від 30.10.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Сєвєроуральськ Свердловської області РФ, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого Жмеринським міськрайонним судом 14.05.2014 року за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 240 год., у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 14.05.2014 року Жмеринським міськрайонним судом, Вінницької області за ч.2 ст.263 КК України до 240 годин громадських робіт 10.10.2014 року був поставлений на облік в кримінально-виконавчій інспекції, та був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання.
10.10.2014 року матеріали для виконання покарання, під розписку, були вручені ОСОБА_4 , з якими він повинен був з`явитися в ТОВ «Ельдорадо» м.Жмеринка.
13.10.2014 року наказом №14-П «Про відбування кримінального покарання у виді громадських робіт» директора ТОВ «Ельдорадо» м.Жмеринка ОСОБА_5 , ОСОБА_4 був прийнятий до відбуття покарання і цього ж числа відбув 4 год. громадських робіт.
У подальшому ОСОБА_4 , маючи намір на ухилення від відбування покарання, навмисно без поважних на те причин не виходив на громадські роботи та не відпрацював години громадських робіт з 14.10. по 24.12.2014 року у ТОВ «Ельдорадо» м.Жмеринка. На виклики до кримінально-виконавчої інспекції також не з`являвся. Не відпрацьованих залишилось 236 год. громадських робіт.
ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю визнав себе винним, показав, на роботу не виходив та на виклики до кримінально-виконавчої інспекції не з`являвся без поважних причин. У вчиненому кається.
Прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Прокурор та обвинувачений розуміє зміст цих обставин; добровільно погоджується на застосування судом під час подальшого розгляду справи вимоги ст.349 ч.3 КПК України, пояснивши, що їм зрозумілі наслідки застосування даної норми закону. При таких обставинах, суд вважає за недоцільне досліджувати докази відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
З врахуванням зібраних в судовому засіданні доказів суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.389 КК України ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженої до цього покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує наступні обставини: ступінь тяжкості вчиненого злочину: злочин, передбачений ч.2 ст.389 КК України класифікується, як злочин невеликої тяжкості; особу винного, який раніше судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, разом з дружиною утримають неповнолітнього сина дружини, який навчається в ПТУ; його відношення до скоєного злочину повністю визнав себе винним та щиро розкаявся.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття у вчиненому.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України - покарання має на меті не тільки кару ,а й виправлення засуджених ,а також запобігання вчиненню нових злочинів як і засудженим так і іншими особами.
Суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді арешту.
Так як кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 після постановлення щодо нього вироку від 14.05.2014 року, суд призначає йому покарання із застосуванням ст.71 КК України, за сукупністю вироків, та приєднує частково не відбуте покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду від 14.05.2014 року, застосувавши правила складання покарань, передбачені ст.72 КК України.
Речові докази та судові витрати в справі відсутні.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох місяців арешту.
На підставі ст.71 ч.4 КК України, за сукупністю вироків, із застосуванням ст.72 КК України, до призначеного покарання приєднати частково не відбуте покарання за вироком Жмеринського районного суду від 14.05.2014 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох місяців 20 днів арешту.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 залишити без зміни особисте зобов`язання.
Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_4 з часу звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляції через Жмеринський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1