УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/8024/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.152 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
перекладача: ОСОБА_9 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бухара Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 152 КК України та призначено йому покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 08 липня 2014 року.
Речові докази по справі: жіночі плавки, жіночий сарафан, рушник, футболку, джинсові штани, пару шкарпеток, чоловічі плавки, обгортку з-під чіпсів та гумові капці, які зберігаються в камері схову речових доказів Малинського МВ УМВС України в Житомирській області ухвалено знищити.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що близько 18 години 07 серпня 2014 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на пляжі річки Ірша, поблизу с.Українка Малинського району Житомирської області помітив неповнолітню ОСОБА_10 , яку вирішив зґвалтувати. Реалізовуючи злочинний умисел ОСОБА_7 наздогнав потерпілу ОСОБА_10 коли вона йшла додому по дорозі в с. Гранітне Малинського району. Схопив рукою ОСОБА_10 за тулуб, а іншою затулив їй рота, завів її в лісовий масив де повалив на землю. Роздягнувши ОСОБА_10 вступив з нею у насильницькі статеві зносини. В ході зґвалтування ОСОБА_7 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді: подряпини в проекції лівої ліктьової ямки; синця по передній поверхні середньої частини лівого передпліччя; подряпини по передній поверхні нижньої частини лівого передпліччя; трьох подряпин по зовнішній поверхні верхньої частини лівого стегна; подряпини по внутрішній поверхні середньої частини нижньої лівої гомілки; двох подряпин по передній поверхні нижньої частини лівої гомілки; двох подряпин по верхньому краю лівого наколінника.
На вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Просить вирок суду скасувати в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину. Ухвалити новий вирок. Призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати та передати справу на новий розгляд в суд першої інстанції. Як на підставу посилається на те, що висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність. Кримінальне провадження на стадії досудового розслідування здійснювалося лише українською мовою. Під час розгляду кримінального провадження у судовому порядку, було залучено перекладача, який не володів узбецькою мовою, а переклад здійснював лише на російську, якою він володіє недостатньо для розуміння всіх обставин справи. Він не отримував копії документів, які б були перекладені на його рідну мову: обвинувальний акт, висновки експертиз та протоколів, які були складені під час досудового розслідування, вирок суду. Суд безпідставно визнав обставиною, що обтяжує його покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп?яніння. Його умисел був спрямований на вступ в статеві відносини з повнолітньою особою. Він достовірно не знав, не припускав і не міг знати про неповноліття потерпілої.
В запереченнях на апеляційну скаргу, прокурор просить вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення. Зазначає, що судом першої інстанції належним чином оцінено досліджені у судовому засіданні докази, які підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, про залишення рішення суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає частковому задоволенню.
Відповідно частин 2-4 ст.29 КПК України, особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК України.
Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено КПК України, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.
Згідно п.18 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
Відповідно до ч.4 ст. 376 КПК України, якщо обвинувачений не володіє державною мовою, то після проголошення вироку перекладач роз?яснює йому зміст резолютивної частини судового рішення. Копія вироку рідною мовою обвинуваченого або іншою мовою, якою він володіє, у перекладі, що засвідчений перекладачем, вручається обвинуваченому.
Під час досудового розслідування, органи досудового розслідування та при судовому розгляді в суді, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотрималися.
Як вбачається з технічного запису, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні на питання головуючого судді пояснив, що українською мовою він не володіє, а російською володіє недостатньо. Незважаючи на таке, він був забезпечений перекладачем з української на російську мову.
В матеріалах провадження відсутні дані, що ОСОБА_7 під час досудового слідства вручалися процесуальні документи в перекладі на узбецьку мову. Обвинувальний акт викладений українською мовою. Вирок суду був перекладений на російську мову, проте не засвідчений підписом перекладача.
Таким чином судом першої інстанції порушено вимоги статей 29, 42, 68, 376 КПК України, які гарантують обвинуваченому права на захист своїх інтересів під час судового розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, вказані порушення вимог кримінального процессуального закону, на думку колегії суддів є істотними та такими, що перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне судове рішення, а тому вирок суду підлягає скасуванню.
Враховуючи, що положення КПК України не в повній мірі регулюють питання кримінального провадження у даному випадку, колегія суддів відповідно до ч.6 ст.9 КПК України застосовує загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України і вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Доводи наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого не можуть бути перевірені колегією суддів в повному об?ємі з підстав передбачених ч.2 ст.415 КПК України.
При новому судовому розгляді слід врахувати наведене, перевірити доводи викладені в апеляційній скаргзі обвинуваченого, прийняти рішення відповідно до вимог закону.
Враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 197 КПК України, колегія суддів з урахуванням фактичних обставин, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, не має в Україні постійного місця проживання, є громадянином республіки Узбекистан, що свідчить про наявні ризики, що він перебуваючи на волі може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_7 більш м?яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо. Враховуючи наведене колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково. Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати. Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в Коростенському міськрайонному суді Житомирської області.
Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою, до 22 липня 2015 року.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: