справа № 462/704/13- к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2015 року
Залізничний районний суд м.Львова

в складі: головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі с/з- ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

та захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Деребчин Шаргородського району Вінницької області, циганки, громадянки України, безпартійної, з неповною середньою освітою, розлученої, не працюючої, інваліда 3 групи загального захворювання, проживаючої у АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України (в редакції Закону від 2001 р.), -

В С Т А Н О В И В :

Підсудна ОСОБА_5 літом 2008 року перебуваючи на ринку "Шувар" у м.Львові на вул. Чукаріна-Хуторівка, за попередньою змовою групою осіб із підсудним ОСОБА_6 , кримінальна справа відносно якого постановою Залізничного районного суду м. Львова від 11.07.2012 р. закрита за нереабілітуючими обставинами - за п. 8 ст. 6 КПК України у зв`язку із смертю останнього, з метою збуту незаконно придбали у невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, мішок меленої макової соломи, що становить особливо великий розмір, яку автомобілем «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився у користуванні підсудного ОСОБА_6 , перевезли у будинок на АДРЕСА_1 , після чого зберігали вказаний наркотичний засіб у сараї, що на подвір`ї будинку. 15.05.2009 року о 11 год. 00 хв. підсудна ОСОБА_5 та підсудний ОСОБА_6 у будинку №23 на вул. Очеретяній у м. Львові, зустрілись з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, якому збули мішок з маковою соломою, який вміщував 400 стаканів наркотичного засобу та домовились отримати від нього кошти із розрахунку 10,00 грн. за стакан. Після цього підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , використовуючи таксі, перевезли вказану мелену макову солому в мікрорайон «Левандівка», де повинні були отримати невстановленої слідством особи грошову винагороду, проте, цього ж дня о 14.30 год. на вул. Широкій, 29 у м. Львові були викриті та затримані працівниками міліції. В ході огляду в багажному відділенні автомобіля марки «ВАЗ-2109», д.н.з. НОМЕР_2 було виявлено та вилучено три мішки із речовиною рослинного походження в подрібненому стані, яка згідно висновку експерта №3/500 від 26.05.2009 року містить наркотично активні алкалоїди опію (морфін, кодеїн) і є маковою соломою, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса макової соломи у висушеному стані становить 14931,72 грам. Маса макової соломи, наданої на первинне дослідження (висновок спеціаліста №3/654 від 16.05.2009), у висушеному стані становить 14934,72 грам.

Підсудна ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнала повністю пояснивши, що літом 2008 року, перебуваючи на ринку "Шувар" у м.Львові, за попередньою змовою із підсудним ОСОБА_6 , незаконно придбали у незнайомої раніше жінки віком близько 35 років мішок меленої макової соломи, яку автомобілем ВАЗ-2107 перевезли у свій будинок на АДРЕСА_1 та зберігали вказаний наркотичний засіб у сараї, що на подвір`ї будинку, з метою збуту. 15.05.2009 року близько 11 год. 00 хв. вони зустрілись у будинку АДРЕСА_1 , з раніше незнайомою особою, віком приблизно 30-35 років, яку звати ОСОБА_7 , який погодився придбати у них мелену макову солому за ціною 10.00 грн. за стакан. Досягнувши згоди вони передали мішок з маковою соломою ОСОБА_8 . Вказаний мішок особа на ім`я ОСОБА_7 переніс у ванну кімнату вищевказаного будинку, де висипавши вміст мішка у ванну, стаканом пересипав його у три менші мішки, нарахувавши 400 стаканів. Проте, ОСОБА_7 повідомив, що грошей при собі у нього немає та попросив поїхати з ним на вул. Левандівську, відвезти туди макову солому та забрати гроші за неї. Збувши даний наркотичний засіб, вони, використовуючи таксі, перевезили мелену макову солому, упаковану у три мішки, в мікрорайон «Левандівка», де мали отримати за неї від ОСОБА_8 грошову винагороду. Приїхавши у мікрорайон «Левандівка» вони були затримані працівниками міліції, в той час як ОСОБА_7 з місця події втік у невідомому напрямку. Після цього працівниками міліції було проведено огляд автомобілів та вилучено мішки з маковою соломкою. Вони збули вказаний наркотичний засіб, оскільки сім`я перебувала у скрутному матеріальному становищі, підсудний ОСОБА_6 був інвалідом 1 групи та потребував лікування. У вчиненому щиро розкаюється, просила її суворо не карати та звільнити від відбування покарання на підставі ст. 2 Закон України «Про амністію у 2014 році», оскільки на час набрання вказаним Законом чинності вона відбула покарння у виді 2 років позбавлення волі.

Учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи, цивільний позов по справі заявлено не було, а тому докази, які їх стверджують, в судовому засіданні не досліджувались, а суд відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України обмежився допитом підсудного.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (в редакції, чинній на час скоєння злочину), доведена повністю. Дії підсудної кваліфіковані вірно, як незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи підсудній міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу винної, яка раніше не судима, на обліку у психоневрологічному та наркологічному закладах не перебуває, за місцем реєстрації і проживання характеризується позитивно, є інвалідом 3 групи загального захворювання. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є її щире каяття, вчинення злочину внаслідок збігу важких сімейних обставин, пов`язаних із станом здоров`я її чоловіка - підсудного ОСОБА_6 , обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З врахуванням викладених обставин, що суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому їй слід обрати покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк.

Оскільки злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України, вчинений ОСОБА_5 у 2008 р., а тому відповідно до ст.ст. 4, 5 КК України підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення цього діяння, а не закон від 06.10.2011 р., який посилює кримінальну відповідальність. А отже підсудній слід призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що відповідає санкції статті, за якою кваліфіковано її дії.

Однак, відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, який вступив в дію 19 квітня 2014 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 338 КПК України, коли підсудний до винесення вироку тримався під вартою в цій справі, в строк відбуття покарання зараховується строк перебування під вартою.

ОСОБА_5 затримана у відповідності до ст. 115 КПК України 15.05.2009 р., у період з 25.05.2009 р. по 25.05.2010 р. їй обрано запобіжний захід у виді взяття під варту і в подальшому по 15.05.2011 р. вона відбувала покарання за вироком суду від 04.03.2010 р. у даній справі.

Враховуючи те, що станом на 19.04.2014 р. - на час набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» підсудна відбула покарання у виді 2 років позбавлення волі, тобто 1/4 призначеного строку основного покарання, то остання, відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році», підлягає звільненню від основного покарання у виді позбавлення волі. Обмежень щодо застосування відносно підсудної амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

При цьому, звільненню від додаткового покарання у виді конфіскації майна підсудна не підлягає, так як згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні» особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

Також, із ОСОБА_5 слід стягнути на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВСУ у Львівській області 1352,16 грн. за проведення експертиз та вирішити згідно ст. 81 КПК України питання про речові докази.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (в редакції Закону від 2001 р.), та призначити їй покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їй майна.

Строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_5 рахувати з моменту її фактичного затримання - 15 травня 2009 року.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання - 8 (восьми) років позбавлення волі на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року.
Речові докази: три мішики з синтетичного матеріалу, з маковою соломою всередині /т.2 а.с. 66/, один пакет з паперовим згортком з подрібненою речовиною коричневого кольору всередині /т.2 а.с. 68/, чотири пакети з ватними тампонами зі змивами рук ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 /т.2 а.с. 71/ - знищити, автомобіль марки «ВАЗ 2109», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 /т.2 а.с. 77/ - повернути свідку ОСОБА_10 , автомобіль марки «ВАЗ 2107» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 /т.2 а.с. 86/ - повернути власнику автомобіля ОСОБА_11 , чотири мобільні телефони /т.2 а.с. 88/ - повернути свідкам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області 1352,16 грн. судових витрат за проведення експертиз.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - протягом п`ятнадцяти діб з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя /підпис/:
Згідно оригіналу.
Суддя ОСОБА_1