САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 1-166/12
Провадження № 1/2410/115/12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2012 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді Мілінчук С. В.,

при секретарі Руснак Н.В., Кузняка А.В.

з участю прокурорів Перча Ю.М., Юрчишина Ю.В., Шевчука Д.В

захисника ОСОБА_1

представника потерпілої ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець м. Чернівці, вул. Малицької,19, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, українця по національності, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, притягувався до кримінальної відповідальності Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 164 ч. 1 КК України, і справа відносно якого 19.05.2004 року була закрита по ст. 7 КПК України

в скоєнні злочину передбаченого ст. 128 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 06 травня 2012 року близько 23:05 години перебуваючи в приміщенні гаражу, який використовується як житловий будинок, та розташований по вул. Малицькій, 19 в м. Чернівці, зустрівся із своєю колишньою дружиною ОСОБА_3, де під час розмови у них виник словесний конфлікт з приводу вказаного будинку, в ході якого ОСОБА_4 вигнав її з будинку та зачинив двері. В подальшому біля 23 годині 30 хвилин ОСОБА_3 розбивши одне з вікон вказаного гаражного приміщення, яке використовується як житлове приміщення для проживання, намагалася через нього залізти в його приміщення. ОСОБА_4 в свою чергу будучи самовпевненим у своїх діях, почав наносити удари молотком по руках та різним ділянкам тіла ОСОБА_3, при цьому виштовхував її з вікна, тим самим перешкоджав їй потрапити в середину гаража, в результаті чого ОСОБА_3 не втримавшись руками за раму та підвіконник вікна впала на землю при цьому зачепила стоячий дерев'яний поручень, тобто будівельний «козел» та отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому 2-3 хрепців крижових зліва, крайового перелому лівого поперечного паростку 5 поперекового хребця та переднього краю даху лівої вертлюгової впадини, садна в ділянці обох верхніх кінцівок, тулуба, синці в ділянці правої верхньої кінцівки, лівої сідниці, правої гомілки, які виникли в результаті дії твердих тупих предметів, можливо внаслідок нанесення ударів як ногами та кулаками, так і при падінні з висоти, які згідно висновку експерта №911 втор. від 29.05.2012 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині не визнав і пояснив, що він із своєю колишньою дружиною ОСОБА_3 домовилися жити разом в будинку. Його колишня дружина знайшла собі співмешканця та регулярно приходила з останнім в будинок де спільно проживала із ним. В той день, о 14:00 год. дочка потерпілої подзвонила ОСОБА_3, після чого він зрозумів, що остання перебуває в нетверезому стані. О 18:00 год. дочка ОСОБА_3 прийшла до підсудного зі своїм співмешканцем та почали дзвонити потерпілій. Вона на дзвінки не відповідала. О 19:00 годин донька потерпілої ОСОБА_5 пішла в магазин купити сигарети та побачила там ОСОБА_3 Вони разом пішли додому. О 23:00 годин ОСОБА_5 разом із своїм співмешканцем викликали таксі та поїхали. Одразу після цього потерпіла та її чоловік забігли до будинку. Вказує, що він викинув сумку потерпілої на двір та зачинив двері, не впускаючи їх додому. Потерпіла вибила вікно, поставила під нього деревяний «козел» та почала лізти у вікно. ОСОБА_4 почав перешкоджати їй та не впускати додому, бо переймався за своє життя. Пізніше він почув, що деревяний «козел» зламався. Вранці приїхала міліція.

На досудовому слідстві підсудній ОСОБА_4 надавав аналогічні пояснення (а.с.92-93).

Дослідивши та оцінивши докази, зібрані по справі, суд вважає доведеною винуватість підсудного ОСОБА_4 у необережному нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, що підтверджується наступним.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що 06 травня 2012 року вона відмовилась від пропозиції залишитись ввечері вдома, за місцем проживання і провести час в сімейному колі. Вона поїхала в Новий Киселів, щоб її дочка забрала свого сина. Коли вона прийшла додому, підсудний взяв молоток та почав погрожувати їй, після чого ОСОБА_4 її ним вдарив та виштовхнув за двері. Після цього потерпіла втратила свідомість. Коли опритомніла, то побачила, що ОСОБА_4 сховав її телефон та мав намір його продати. Він обзивав її, робив шкоду тому, що в той день був у нетверезому стані. Підтримала пояснення які надавала на досудовому слідстві.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що у її матері ОСОБА_3 не було будинку, вони його продали щоб розрахуватися за борги, тому і проживає з ОСОБА_4 Підсудний її завжди бє, зловживає спиртними напоями. Того дня, приблизно в обід, вона запропонувала матері іти додому, однак остання відмовилась тому, що з ними був ОСОБА_4 Після того, як вони посмажили шашлик, ОСОБА_5 разом зі своїм співмешканцем та сином поїхали до себе додому на таксі. Потім ОСОБА_5 дізналася, що підсудний почав ображати потерпілу та бити. Також підсудний ображав потерпілу ще в її присутності біля магазину. Самого інциденту та падіння матері свідок не бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що вранці 06 травня 2012 року він з ОСОБА_5 домовилися піти смажити шашлик. Сина залишили у потерпілої. Приїхавши в с.Мамаївці, почали розводити вогонь та хотіли смажити шашлик, але захотіли ще пива та пішли в магазин. Там зустріли потерпілу з кумом та придбали 2 літра пива, після чого повернулись до ОСОБА_4 додому. О 23:00 години ОСОБА_6 з ОСОБА_5 поїхали на таксі до додому. Про цей інцидент дізнався із дзвінка ОСОБА_5 Падіння потерпілої особисто не бачив.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 суду пояснив, що він вирішив провести додому ОСОБА_3, бо вже було пізно. Коли він її провів та вже збирався йти до себе додому побачив як ОСОБА_4 викинув сумку потерпілої на вулицю і зачинив двері та не пускав її додому. ОСОБА_7 побачив, що потерпіла залізла на деревяного «козла» почала лізти у вікно і впала. ОСОБА_7 пішов до сусідів та хотів викликати швидку допомогу .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що 06 травня 2012 року близько 00:00 годин, до неї до будинку прийшов незнайомий їй чоловік, повідомив, що їхня сусідка ОСОБА_3 поранилася та попросив, щоб викликали швидку допомогу. Після чого ОСОБА_8 викликала швидку допомогу та пішла до гаража ОСОБА_3 Прийшовши туди, побачила ОСОБА_3, яка лежала на землі та була майже в непритомному стані. Обставин по якій причині потерпіла лежала не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що 06 травня 2012 року приблизно о 23:40 годині, до неї до будинку прийшов невідомий їй чоловік, повідомив, що її сусідка ОСОБА_3 впала з вікна та попросив, щоб викликала швидку допомогу. Пізніше вона пішла до гаражу ОСОБА_3, де побачила потерпілу, яка лежала на землі та скаржилася на сильні болі в спині. Чому трапився даний інцидент їй не відомо.

Суд враховує, що зазначені вище показання підсудного, потерпілої і свідків були послідовними, не змінювались протягом досудового та судового слідства, при відтворенні обстановки та обставин події від 12.06.2012 року (а.с.99-105), при відтворенні обстановки та обставин події від 23.06.2012 року (а.с.52-62), протоколом очної ставки від 19.06.2012 року між потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_4 (а.с. 113-119).

Крім того, такі показання свідка ОСОБА_7 в їх сукупності узгоджуються з даними висновку судово - медичної експертизи № 911 від 29 травня 2012 року з якої вбачається, що згідно наданих медичних документів та судово - медичного обстеження у ОСОБА_3 в наявності переломи 2-3 хребців крижових зліва, крайовий перелом лівого поперечного паростку 5 поперекового хребця та переднього краю даху лівої вертлюгової впадини, садна в ділянці обох верхніх кінцівок, тулуба , синці в ділянці правої верхньої кінцівки, лівої сідниці, правої гомілки, які виникли в результаті дії твердих тупих предметів, можливо внаслідок нанесення ударів як ногами та кулаками, так і при падінні з висоти по строку та обставинах можуть відповідати вказаному в постанові і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров'я. (а.с.40-41).

Також винність ОСОБА_4 підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 07 травня 2012 року з фотоілюстрацією (а.с.8-12);

- протоколом огляду двох металевих молотків з фото таблицею до нього від 18.06.2012 року (а.с.28-31).

Показання підсудного ОСОБА_4 в частині невизнання вини суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності. Підсудний в судовому засіданні фактично визнав свою вину у необережному заподіянні тілесного ушкодження середньої тяжкості потерпілій, проте категорично заперечував умисний характер та те, що він бив по руках молотком, розповівши, що саме в результаті трагічного збігу обставин потерпіла не втрималася та впала з «козла» на землю, а оскільки вона була агресивна і він переймався за своє життя не вийшов і не надав їй допомогу.

Як достеменно зясовано в судовому засіданні при заподіянні тілесних ушкоджень були присутні три людини: підсудний, потерпіла та свідок ОСОБА_7 Всі інші учасники процесу, про обставини злочину, довідувалися від першоджерел, якими і були вказані особи.

Судом також був допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 зазначив, що ушкодження були здійснені з висоти приблизно зі зросту людини, дані ушкодження можливо було отримати від падіння, такі переломи не можуть бути від падіння на рівну поверхню, будь-яка людина отримала б такі самі ушкодження, тобто категоричної форми його висновку та покази, що могли б спростувати свідчення потерпілої та підсудного, не містить.

В свою чергу, як зазначено в ч.3 ст.62 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже сумніви у малоймовірності спричинення тілесних ушкоджень саме способом який вказувала потерпіла та підсудний були судом тлумачено на користь підсудного.

Твердження представника потерпілої та самої потерпілої про те, що дії ОСОБА_4 мають бути кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України є безпідставними, оскільки суб'єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 122 КК України характеризується умисною формою вини, тобто дії суб'єкта злочину на нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості мають бути умисними. В судовому засіданні встановлено, що потерпіла ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. В даному випадку підсудний ОСОБА_4 при нанесені ним удару молотком по рукам потерпілої не передбачав можливості настання наслідків у виді отримання потерпілою при падінні тілесних ушкоджень середньої тяжкості, хоча повинен був і міг їх передбачити. Також досліджені в судовому засіданні докази не знайшли підтвердження саме умисної вини підсудного, як зазначає представник потерпілої.

За таких обставин, суд, оцінюючи та аналізуючи всі досліджені докази в їх сукупності приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження та кваліфікує його дії за ст. 128 КК України.

Обираючи підсудному вид та міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину; конкретні обставини справи та відношення підсудного до скоєного, який вину визнав частково, тяжких наслідків від злочину не настало.

Судом також враховуються і дані про особу ОСОБА_4, який має постійне місце проживання, має позитивну характеристику з місця проживання, вік підсудного, раніше не судимого, працює не офіційно, перебуває на обліку у лікаря нарколога, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що помякшують покарання підсудного, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують покарання судом також не виявлено.

З огляду на викладене, суд вважає правильним обрати підсудному ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи, з огляду на особу винного, його вік, відсутність по справі обставин, що помякшують покарання, відсутність обставини, що обтяжують покарання, приймаючі до уваги відношення підсудного до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання і тому вважає за можливе звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді одного року два місяці обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік .

На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; не змінювати місця проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та, періодично зявлятися в інспекцію на реєстрацію.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни підписка про невиїзд.

Речові докази, а саме два металевих молотки вилучені під ОМП 07.05.2012 року здані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Садгірського РВ - знищити. (а.с.33).

Вирок суду може бути оскаржено протягом 15 діб до Апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці з моменту проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_11