АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015р., яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Кокшарово Пермської області, громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнана винною та засуджена за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вважає даний вирок необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки висновки суду, викладені у ньому, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Вважає, що ніяких доказів того, що у ОСОБА_7 в ході розмови між нею та ОСОБА_9 виник злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 здобуто не було. Між ними був словесний конфлікт, з приводу зняття водопровідного крану ОСОБА_9 на дільниці ОСОБА_7 , але мотив для спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не встановлений, як і не встановлені докази того, що від дій ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_9 . Враховуючи вік ОСОБА_9 , ту обставину, що вона не пом`ятає, як впала з лавки, показання експерта ОСОБА_10 , що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження могли утворитися при падінні з висоти власного зросту та ударі по виступаючим предметам, показаннями ОСОБА_11 , який був свідком сварки, доказів того, що тілесні ушкодження у ОСОБА_9 утворилися саме 14 серпня 2014 року та від дій ОСОБА_7 не здобуто.

Просить вирок суду скасувати а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити за відсутність в її діях складу злочину.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 , 14 серпня 2014 року приблизно о 12.00 годині, перебуваючи на території садового товариства Ветеран, яке розташоване на землях Богданівської сільської ради, на якій побачила голову садового товариства Ветеран ОСОБА_9 , яка йшла до себе на дільницю. В ході розмови між даними громадянками виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_7 раптово виник злочинний намір на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_9 зайшла до себе на ділянку у двір та побачила як ОСОБА_7 заходить у двір та одразу підійшла до ОСОБА_9 , почала кричати на ОСОБА_9 , після чого, зваливши останню на землю, заподіяла ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта № 363 від 20 серпня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, обвинувачену ОСОБА_7 яка підтримала апеляційну скаргу адвоката та просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Міськрайонний суд повно, об`єктивно і всебічно дослідивши обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні і навів у вироку мотиви прийняття такого рішення, з якими колегія суддів не може не погодитись виходячи з наступного.

Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_7 , її вина повністю підтверджується зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції і їм дана вірна юридична оцінка.

Із показань в суді першої інстанції потерпілої ОСОБА_9 вбачається, що 14 серпня 2014 року вона прийшла на свою земельну ділянку в садовому товаристві «Ветеран» на землі Богданівської сільської ради Павлоградського району, та побачила, що обвинувачена ОСОБА_7 йде на її ділянку. Це було біля 15.40 години. Як обвинувачена її звалила, вона не знає, ударів по голові вона не чула. Там нікого не було. Вона прийшла до тями тоді, як вона стояла колінами на землі, а обвинувачена прижала її до лавки і била. Вона подряпала лікоть об лавку, коли підняла руку та закривалася.

Вищенаведені покази потерпілої узгоджуються та підтверджуються зібраними письмовими доказами по кримінальному провадженню, дослідженими в судовому засіданні, а саме: висновком експерта №363 від 20.08.2014 року, з якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження множинні синці в області правої верхньої кінцівки, в області лівого передпліччя, на правому стегні. Дані тілесні ушкодження утворились від тупих твердих предметів, що діють по ударному механізму з місцем прикладення діючої сили, по строку може відповідати вказаному в обставинах і має ознаки легкого тілесного ушкодження (а.с.14-15 т.2); протоколом проведення слідчого експерименту від 18 вересня 2014 року, де потерпіла ОСОБА_9 показала, як саме обвинувачена ОСОБА_7 наносила удари та по якій частині тіла (а.с.31-35 т.2).

Оскільки вищевказані покази потерпілої у даному кримінальному провадженню є послідовними, не суперечать письмовим доказам та доповнюють одні одних, колегія суддів вважає, що вони є об`єктивними, а тому правильно покладені районним судом в основу обвинувального вироку.

А тому, із врахуванням вищевикладеного, на думку колегії суддів, районним судом було вірно кваліфіковано дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України.

Вищенаведеним спростовуються доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , що суд першої інстанції суд першої інстанції однобічно та неповно дослідив наявні в матеріалах провадження докази.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що невизнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї винуватості в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, є намаганням уникнути кримінальної відповідальності з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що під час конфлікту вона не наносила ніяких тілесних ушкоджень потерпілій, на думку колегії суддів є безпідставними.

Так в ході досудового розслідування, а також під час розгляду справи в суді було встановлено, що між обвинуваченою та потерпілою виник конфлікт з приводу зняття водопровідного крану на дільниці ОСОБА_7 . Саме на території земельної ділянки потерпілої останній обвинуваченою були нанесене потерпілій тілесні ушкодження, а тому доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про відсутність в діях обвинуваченої ОСОБА_7 складу злочину, на думку колегії, є необгрунтованими. Враховуючи те, що ОСОБА_7 перебувала на чужій земельній ділянці, вчиняючи протиправні дії по відношенню до власника земельної ділянки, а потерпіла ОСОБА_12 підтвердила, що обвинувачена вимагала в той день акти про зняття кранів від 30 червня та 06 серпня 2014 року, а тому на думку колегії суддів своїми діями обвинувачена спричинила тілесні ушкодження потерпілій.

Що стосується призначеного покарання ОСОБА_7 , то воно повністю відповідає вимогам ст.ст.65-67 КК України, повністю відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченої та є достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , залишити без задоволення а вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Судді: