Справа № Провадження №11-353/12 11/1090/1585/12 Головуючий у І інстанціїМіхієнкова
Категорія42Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

07 березня 2012 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Ігнатюка О.В.,

суддів: Димарецького В.М., Говорухи В.І.,

за участю прокурора: Скрипки І.М., Скок Н.М. її захисника ОСОБА_2, представника потерпілого ОСОБА_3 розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, представників потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2011 року, яким

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, українку, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружену, не судиму, працюючу головним спеціалістом у Головному управління юстиції м. Києва, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

виправдано за ч. 2 ст. 286 КК України за недоведеністю її участі у вчиненні злочину.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Як видно із виправдувального вироку органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть, тяжкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим за наступних обставин.

20 червня 2008 року ОСОБА_5, близько 6 години, не знаючи правил дорожнього руху України, які учасники дорожнього руху зобовязані знати, неухильно виконувати і бути взаємно ввічливими, створюючи небезпеку для руху, що загрожувала життю та здоровю громадян, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, сіла за кермо автомобіля «Тойота Прадо»д.н.з. НОМЕР_1, що належав її знайомому ОСОБА_6 і рухаючись по автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі зі сторони м. Києва в напрямку м. Чернігова на 46км+450 м. у Броварському районі Київської області, проявила неуважність, не стежила за зміною обстановки, не забезпечила контроль курсової стійкості керованого автомобіля та не впоравшись з керуванням, втратила курсову стійкість, в звязку з чим автомобіль, змінивши напрямок руху, зїхав на узбіччя смуги попутного напрямку, де здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 117, який в цей час зупинився на узбіччі. Від удару останній просунувся вперед та пошкодив автомобіль «ВМW»державний номерний знак GLAN 582 ( Республіка Молдова), а автомобіль «Тойота Прадо» заїхав в ліс, де зіткнувшись з деревом, зупинився.

В результаті ДТП пасажир автомобіля НОМЕР_2 117 (РФ) ОСОБА_7, за висновком судово-медичногої експерта. отримав тілесні ушкодження і внаслідок отриманої закритої черепно-мозкової травми помер.

В цьому ж автомобілі на передньому сидінні знаходився пасажир. ОСОБА_8, який отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі що потягли тривалий розлад здоровя.

Під час руху в напрямку лісу автомобіль «Тойота Прадо» збив потерпілого ОСОБА_9, який згідно висновку судово-медичного експерта отримав тілесні ушкодження у вигляди закритої травми грудної клітини, переломів 4-7 ребер зліва зі зміщенням уламків і розвитком лівостороннього пневмотораксу, забійної рани верхньої губи, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості як такі, що потягли тривалий розлад здоровя, більше 21 дня.

Пасажир автомобіля «Тойота Прадо»д.н.з.. АА 3648 СО, ОСОБА_6. який, за висновком досудового слідства, в момент ДТП перебував на передньому пасажирському сидінні, отримав також тілесні ушкодження у вигляді перелому скронево-тімяної області кісток склепіння черепу справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

В діях підсудної ОСОБА_5 орган досудового слідства вбачав порушення п.п. 1.3, 1.5. 2.1, 2.3, 2,9, 12. І Правил дорожнього руху України, які, за висновком слідства, знаходяться у прямому причинному звязку з заподіянням смерті потерпілому ОСОБА_7, з тяжкими тілесними ушкодженнями, які отримав потерпілий ОСОБА_6 та середнього ступеню тяжкості, що заподіяні потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановлюючи виправдувальний вирок суд зазначив, що підсудна ОСОБА_5 під час досудового слідства і в судовому засіданні давала послідовні покази про те, що під час дорожньо транспортної пригоди за кермом не знаходилась, а перебувала в автомобілі на передньому пасажирському сидінні. Її покази не тільки не спростовані ні в ході досудового і судового слідства, але і знайшли своє підтвердження. Зокрема показами свідків ОСОБА_10, який одним з перших прибув на місце ДТП і надаючи допомогу потерпілим першим дістав з автомобіля «Тойота Прадо»водія, а потім ОСОБА_5, яка перебувала на пасажирському сидінні, показами його матері ОСОБА_11, яка разом з сином допомагала потерпілим і підтвердила в судовому засіданні, що дівчина перебувала на передньому пасажирському сидінні, показами старшого інспектора взводу ДПС , який проводив огляд транспортних засобів на місці ДТП, ОСОБА_12, свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 із яких видно, що дівчина знаходилась на передньому пасажирському сидінні.

З врахуванням наведених обставин, та зазначивши у вироку, що висновок експертів, які проводили комплексну медико автотехнічну експертизу і згідно з яким за кермом автомобіля під час ДТП знаходилась ОСОБА_5 не є обовязковим і оскільки він спростовується сукупністю зібраних по справі доказів, прийнявши до уваги, що експертиза, за словами самих же експертів, проводилась на підставі неякісних та неповних медичних документів, в яких маються суттєві суперечності, та зазначивши, що саме з цих підстав недоцільно проведення повторної чи додаткової експертизи, суд прийшов до висновку, що наведене заключення експертів, так же як і покази потерпілого ОСОБА_6, який зацікавлений в результатах розгляду справи, не можуть бути належними доказами по справі та відкинув їх.

Виходячи з конкретних обставин справи суд дійшов до висновку, що не доведено, що саме ОСОБА_5 знаходилась за кермом автомобіля під час ДТП і, враховуючи, що інших доказів, які б підтверджували предявлене обвинувачення не надано, виправдав останню за недоведеністю її участі у вчиненні злочину.

На даний вирок надійшла апеляція прокурора, що приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції та який просить вирок районного суду скасувати у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням кримінально-процесуального закону.

Свою апеляцію прокурор обґрунтовує тим, що при постановлені вироку суд не надав належної оцінки експертизам, які було проведені в ході досудового слідства і відповідно до висновків яких за кермом автомобіля перебувала саме ОСОБА_5, що підтверджується характером отриманих тілесних ушкоджень особами, які перебували на передньому сидінні автомобіля. До того ж, виправдовуючи ОСОБА_5 суд обґрунтовує вирок показами самої ОСОБА_5, показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, однак не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17, які показали, що потерпілі їм говорили, що за рулем автомобіля була дівчина. Окрім цього, як зазначається далі в апеляції, суд порушив вимоги ст. 333 КПК України і у вступній частині вироку не зазначив усіх прокурорів, які брали участь у розгляді справи судом першої інстанції.

В доповненнях до апеляції прокурор зазначає, що під час досудового слідства суд надав перевагу показам свідків, не перевіривши їх достовірність, а висновки експертиз, які досліджують і відображають такі обєктивні і незаперечні дані як тілесні ушкодження і їх механізм утворення, не прийняв до уваги. Суд прийняв до уваги оголошені в судовому засіданні свідчення свідка ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які вони давали на досудовому слідстві, однак дані особи в судовому засіданні не допитувались. Суд не звертав уваги на те, що свідок ОСОБА_14 в своїх показах вказав, що бачив за кермом автомобіля «Тойота Прадо»хлопця в жовтій футболці та дівчину на пасажирському сидінні в платті світлого кольору. Однак, суд не перевірив достовірність цих показів, чи міг свідок з врахуванням швидкості руху автомобіля розпізнати хто кервав автомобілем. Суд таким деталям в показах свідка не надав значення, заходів для перевірки не вжив, а обмежився оголошенням показів в суді. Суд при постановленні вироку послався на те, що комплексна експертиза за участю експерта медика та автотехніка, яка була підтверджена експертами під час допиту в судовому засіданні, не повна, оскільки експертами не була досліджена вся медична документація ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тому на думку суду висновки експертів не можуть бути покладені в основу обвинувачення. Однак, суд ніяких заходів до усунення неповноти проведеної експертизи не вжив, а просто не прийняв висновок до уваги. Тому, прокурор просив вирок районного суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

На вирок районного суду надійшла апеляція представника потерпілої ОСОБА_18 ОСОБА_4, яка зазначає, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим та не вмотивованим. Так, при постановленні вироку суд не зазначив у чому саме він вбачає суперечності в показах ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не навів мотивів на підтвердження визнання одних доказів і спростування інших та внаслідок цього суд фактично відкинув покази потерпілого ОСОБА_6, дані ним в ході досудового та судового слідства, при допитах його в якості підозрюваного, свідка, потерпілого. Окрім цього, висновки суду про недоведеність вини підсудної ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України не відповідають фактичним обставинам справи. Про це свідчить той факт, що суд без будь-якої належної мотивації фактично відкинув висновки судово-медичних експертиз. Також, судом було порушено вимоги ст. 369 КПК України, а саме, не зазначено чому було прийнято до уваги одні докази, а відкинуто інші, які мають істотне значення для рішення суду. У звязку з цим, апелянт просив вирок районного суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі.

В апеляції на вирок щодо ОСОБА_5 представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_3 вказує, що вирок є незаконним в звязку з однобічністю судового слідства та невідповідністю висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам справи. Так, у вироку суд помилково зазначив те, що висновки комплексної експертизи не ґрунтуються на матеріалах справи, що є не вірним. Також, є помилковим посилання суду на те, що свідок ОСОБА_14 міг бачити , що за кермом «Тойота Прадо»був чоловік у жовтій футболці. Тому, представник потерпілого ОСОБА_6 просить постановити відносно ОСОБА_5. новий вирок, яким визнати її винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

В запереченнях на подані апеляції захисник виправданої ОСОБА_5 ОСОБА_2 вважає, що вирок районного суду є законним та обґрунтованим, а подані апеляції необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляції подані прокурором та представниками потерпілих і просив вирок скасувати та направити справу на новий судовий розгляд, пояснення представника потерпілого ОСОБА_3 в підтримку поданої ним апеляції, думку ОСОБА_5 та її захисника, які вважали вирок суду 1-ї інстанції законним та обґрунтованим і просили залишити його без змін, а подані апеляції без задоволення, заслухавши судові дебати, останнє слово, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що вирок підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 1 і 3 ч.1 ст. 367 КПК України істотна неповнота проведеного досудового і судового слідства та істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону є підставами для скасування вироку.

Відповідно до ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Статтею 327 КПК України визначено необхідність мотивування як обвинувального, так і виправдувального вироку і жоден вирок не може ґрунтуватись на припущеннях, так, як і не повинні залишатись не дослідженими обставини справи, які можуть вплинути на прийняте по справі рішення.

Цих вимог закону органами досудового слідства та судом першої інстанції у повній мірі не дотримано, в процесі слідства допущена його істотна неповнота.

Під час досудового слідства була проведена комплексна медико автотехнічна експертиза по матеріалам справи. Враховуючи дані матеріалів кримінальної справи, в тому числі і тілесних ушкоджень ОСОБА_19 і ОСОБА_5 та пошкоджень автомобіля в якому вони перебували, експерти прийшли до висновку, що в момент дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_6 перебував на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_5 на місці водія.

В судовому засіданні експерт, який приймав участь в проведенні комплексної експертизи ОСОБА_20 дав покази, що невдоволений якістю медичної документації, яка була надана для проведення експертизи ( а.с. 284 т.3), чим фактично поставив під сумнів її висновки.

В судове засідання на вимогу суду були надані документи з Броварської центральної районної лікарні, а саме довідка (а.с. 237 т.3) та повідомлення про проведення щодо ОСОБА_19 ренгенографії ( а. с. 240 т.3). Із наданих довідок вбачається, що ОСОБА_19, після дорожньо - транспортної пригоди, близько 12 годин 20 червня 2008 року, звертався в приймальне відділення лікарні, йому був поставлений діагноз - струс головного мозку, забій лівого плеча, забій грудної клітки зліва. В звязку зі скаргами проведена рентгенограма лівого плечового поясу, лівої половини грудної клітки. Із зазначених довідок вбачається, що потерпілий ОСОБА_19 під час ДТП міг отримати тілесні ушкодження не тільки з правої сторони тіла, як це констатовано у постанові про призначення комплексної медико авто технічної експертизи, але і з лівої сторони тіла, як це видно із наданих до суду довідок.

Всі ці обставини у суда обґрунтовано викликали сумніви у правильності висновку експертів, що давало суду підстави призначити повторну експертизу за наявності достатніх офіційних документів для її проведення чи направити справу на додаткове розслідування для встановлення та виявлення слідчим шляхом офіційних документів в яких би були зафіксовані наявні у потерпілого ОСОБА_19 тілесні ушкодження, встановлення медичних працівників, які його оглядали після ДТП та усунення шляхом їх допиту суперечностей щодо дійсно наявних у ОСОБА_6А тілесних ушкоджень, отриманих ним під час ДТП.

В даний час, оскільки зясування зазначених обставин можливе лише після встановлення місцезнаходження необхідних медичних документів та встановлення, шляхом допиту, кола медичних працівників, які можуть прояснити ситуацію колегія суддів приходить до висновку про необхідність проведення по справі додаткового розслідування, а винесення виправдувального вироку, без зясування зазначених обставин передчасним.

Крім того, як видно із матеріалів кримінальної справи під час ДТП отримав тілесні ушкодження водій автомобіля «ВАЗ 21150» ОСОБА_21, який відповідно до довідки Броварської ЦРЛ з отриманими тілесними ушкодження перебував на стаціонарному лікуванні з 20 по 23 червня 2008 року і був виписаний для проведення амбулаторного лікування( а. с. 73 т.2), а автомобіль, згідно висновку експерта автотехніка був пошкоджений на загальну суму 36 132 грн. 50 коп. Однак, як видно із матеріалів справи, потерпілим по справі ОСОБА_21 не визнаний, його права йому розяснені не були, він був позбавлений можливості заявити цивільний позов по справі, хоча такий намір, як видно із його допиту слідчим ( а.с. 148.т.1) він мав, не був він відповідно ознайомлений і із матеріалами кримінальної справи, що є істотним порушенням кримінально процесуального закону.

Таким чином, за наявності зазначеної вище неповноти проведеного досудового та судового слідства, та у звязку із порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, які колегія суддів вважає істотними, вирок Броварського міськрайонного суду Київської області щодо ОСОБА_5 не може визнаватись законним та обгрунтованим, а тому він підлягає скасуванню із направленням справи на додаткове розслідування.

В процесі досудового розслідування необхідно врахувати наведене, а також вжити передбачені законом заходи для повного, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляції прокурора, який приймав участи у розгляді справи судом першої інстанції та представників потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2011 року щодо ОСОБА_5 скасувати, матеріали кримінальної справи повернути прокурору Київської області для проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 залишити без змін - підписку про невиїзд.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом згідно:

Суддя

ОСОБА_1