Справа № 11-476 2007 року Головуючий в 1-й інстанції: Красняк В. І.
Категорія: ст. 286 ч. 2 КК України Доповідач: Цугель І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007
року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді Дуфнік Л.М., суддів Цугеля І.М., Шершуна В.В., з участю прокурора Леськіва В.О., адвоката
Карадона І.Х.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Красилівського районного суду від 5 червня 2007 року.

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та
жителя с Великі
Орлиці Красилівського району Хмельницької області, громадянина України,
українця, освіта середня спеціальна, одруженого, має на утриманні одну
неповнолітню дитину, працюючого керуючим товариства з обмеженою
відповідальністю „Євразія-Сервіс" відділення с Великі Орлиці
Красилівського району, не судимого, військовозобов'язаного, -

засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України із застосуванням ст.
69 КК України на

2 роки і 6 місяців позбавлення волі з позбавленням його
права керувати

транспортними засобами строком на 2
роки.

За ст. 135 ч. З КК України його
виправдано.

Запобіжний захід залишено попередній - підписку про
невиїзд.

Строк виконання покарання постановлено рахувати з моменту
приведення

вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати за проведення судової
автотехнічної

експертизи на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Хмельницькій області

в сумі 282 грн. 47 коп.

Долю речового доказу вирішено
згідно вимог закону.

За вироком суду,
8 лютого 2007 року близько 18 год.
30 хв., керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем ВАЗ НОМЕР_1,
держ. номер НОМЕР_2, під час руху по автодорозі від с В. Орлиці в
напрямку смт. Антоніни Красилівського району, ОСОБА_1 не забезпечив безпеки
дорожнього руху, проявив неуважність, внаслідок чого, маючи технічну можливість
уникнути наїзду, здійснив наїзд автомобілем на ОСОБА_2, який лежав на середині
проїзної частини вказаної автодороги. Внаслідок наїзду ОСОБА_2 виступаючими
донизу частинами автомобіля були завдані тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, вдавленого багатоуламкового перелому лобної кістки,
лінійного перелому основи черепу, субархноїдального крововиливу по переважаючій
поверхні головного мозку, набряку головного мозку, з точками прикладання -
крововилив

2

під м'які покрови голови в лобній ділянці голови, в
проекції ран, забійних ран в лобній ділянці голови посередині, в ділянці
верхньої губи справа, скальпована рана в ділянці спинки носа, перелом кісток
носа, саден в проекції тіла грудини, в ділянці підборіддя справа, які виникли
безпосередньо перед настанням смерті, знаходяться в прямому причинному зв'язку
з її настанням і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_1 під час
керування автомобілем не забезпечив безпеки руху та порушив п.п. 11.1, 11.2,
11.3, 12.2 ПДР України. Порушення ним вказаних пунктів ПДР перебувають в
прямому причинному зв'язку з дорожньо-траспортною пригодою та її наслідками -
спричиненням смерті ОСОБА_2

В апеляції, як
вбачається з її змісту, засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити внаслідок
його суворості. Злочин скоєно ним вперше та з необережності, він повністю
визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, добровільно та повністю
відшкодував потерпілому збитки, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, на утриманні є неповнолітня дитина.
Вважає, що його необхідно звільнити від відбування основного покарання з
випробуванням.

В доповненні до
апеляції ОСОБА_1 просить застосувати до нього Закон України «Про амністію» від
19.04. 2007 року, звільнити його від призначеного покарання, оскільки в нього
на утриманні є неповнолітня дитина, злочин він вчинив з необережності.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду,
про правомірність вимог щодо застосування амністії, заслухавши засудженого та
його захисника, які просять застосувати амністію, вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апелянта, колегія суддів рахує, що апеляція підлягає
задоволенню частково.

Висновки суду
про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину при наведених у вирок
обставинах, за який його засуджено, підтверджуються сукупністю зібраних по
справі доказів, досліджених в судовому засіданні.

ОСОБА_1 свою
вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, визнав повністю.

Покарання йому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК
України.

В засіданні
апеляційного суду ОСОБА_1 просив звільнити його від відбування призначеного
покарання на підставі ст.ст. 1 п.»б», 6 Закону України «Про амністію» від
19.04. 2007 року, оскільки злочин він вчинив з необережності до прийняття
вказаного закону, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, що об'єктивно підтверджується свідоцтвом про народження
дитини, довідкою Великоорлинської сільради.

За таких
обставин ОСОБА_1 підлягає звільненню від відбування основного покарання,
оскільки підпадає під дію вище вказаного Закону.

З врахуванням
наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_1 задоволити
частково.

Вирок
Красилівського районного суду від 5 червня 2007 року стосовно ОСОБА_1 залишити
без зміни.

На підставі ст.
1 п „б" Закону України „Про амністію" від 19 квітня 2007 року ОСОБА_1
від призначеного основного покарання звільнити.