В И Р О К
іменем України
Справа № 126/84/15-к

Провадження № 1-кп/126/31/2015

"28" січня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бершадь обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000832 від 12.11.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що 20 жовтня 2014 року близько 23 години ОСОБА_6 з метою крадіжки чужого майна поїхав на своєму автомобілі ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом в с. Серебрія Бершадського району Вінницької області, де біля присадибної ділянки домогосподарства ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_2 умисно, з корисливих спонукань, відкрутивши з причепу ПТС 4,2, який належить ОСОБА_5 , таємно викрав вісь з ступицями та ресорами в зборі, передню ступицю загальною вагою 190 кг вартістю 2,2 грн. за 1 кг брухту чорних металів на загальну суму 418 грн., які перевіз на власному автомобілі ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , використовуючи їх як знаряддя злочину, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29 грудня 2014 року під час досудового слідства в даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч.1 ст.468 КПК України за умовами якої потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст.185 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, яка становить 418 грн. та відшкодована в повному розмірі, щодо узгодженого покарання в виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн. та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснила, що вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення від 29.12.2014 року та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений під час кримінального провадження не подавав.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене суд встановив, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому складі злочину є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 29 грудня 2014 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі шістдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн. (одну тисячу двадцять грн. 00 коп.).

Речові докази: вісь із ступицями та ресорами, передню ступицю до пичепа ПТС 4,2, що передано на зберігання ОСОБА_5 - залишити їй, як власниці;

автомобіль ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_1 та автомобільний причеп д.н.з. НОМЕР_2 , що передано на зберігання ОСОБА_6 - залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1