У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Селівона
О.Ф.,

суддів Скотаря А.М.,
Шевченко Т.В.

розглянула в
судовому засіданні в м. Києві 23 серпня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на
вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 вересня 2006
року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2006 року щодо неї.

Цим вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженку м. Кам'янець-Подільського
Хмельницької області, раніше неодноразово судиму, останнього разу 29.01.2003 р.
за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3
роки 6 місяців позбавлення волі, звільнену 26.05.2005 р. умовно-достроково на
11 місяців 11 днів,

визнано винною у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено їй за цим
законом покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_1 остаточно призначено 4 роки позбавлення волі.

Прийнято рішення щодо цивільного
позову та судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області від 31
жовтня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1
засуджено за те, що вона та особа, кримінальну справу щодо якої виділено в
окреме провадження, діючи за попередньою змовою між собою, у період часу з 23
год. 27 листопада 2006 року до 9 год. 28 листопада 2006 року, шляхом підбору
ключа, проникли у АДРЕСА_1, звідки таємно викрали майно
потерпілого ОСОБА_2 загальною вартістю 4993
грн.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї засуджена ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення щодо неї і направити
справу на новий судовий розгляд. Мотивує тим, що досудове та судове слідство у
справі проведено неповно і однобічно з порушенням вимог
кримінально-процесуального закону, висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи, оскільки ґрунтуються на суперечливих та вимушених показаннях
особи, справу щодо якої виділено в окреме провадження, а призначене їй
покарання є занадто суворим.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи касаційної скарги
та доповнень до неї, колегія суддів вважає, що в її задоволенні необхідно
відмовити.

Винність ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, за який її засуджено, підтверджується дослідженими в судовому
засіданні та викладеними у вироку доказами, зокрема: показаннями під час
досудового слідства і в суді самої ОСОБА_1 про те,
що вони з особою, справу щодо якої виділено в окреме провадження, за обставин,
викладених у вироку, таємно викрали з квартири потерпілого ОСОБА_2 його майно, в тому числі цукор та посуд, які продали;
показаннями свідка ОСОБА_3, згідно з якими вона
придбала у ОСОБА_1 цукор в пакетах та металеву каструлю, яку згодом впізнав
потерпілий ОСОБА_2 як таку, що була викрадена з його квартири; послідовними
показаннями потерпілого ОСОБА_2 про
найменування, кількість та вартість викраденого у нього майна; даними протоколу
огляду місця події, протоколів вилучення та огляду речових доказів.

Дії ОСОБА_1 за ч. 3
ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, а покарання їй призначено
відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого
нею злочину, її особи та конкретних обставин справи, в тому числі й тих, на які
вона посилається у касаційній скарзі, ближче до мінімальної межі санкції
закону, за яким її засуджено, і вважати це покарання надмірно суворим підстав
не вбачається.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які могли б бути підставою для скасування або зміни постановлених у
даній справі судових рішень, не виявлено.

Таким чином, підстав для призначення кримінальної справи
до касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України,
немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги засудженої ОСОБА_1відмовити.

Судді:

Селівон
О.Ф.
Скотарь А.М.
Шевченко Т.В.

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України О.Ф.
Селівон