Справа № 567/463/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №567/463/15-к, що зареєстроване в ЄРДР 26.03.2015 року за №0000128 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Острог Рівненської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 13.04.2011 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік; 26.08.2011 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 13.04.2011 року та призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки, 07.02.2013 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст.. 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 12.12.2014 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області умовно-достроково на невідбутий строк покарання 01 рік 13 днів

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 13.04.2011 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік; 26.08.2011 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 13.04.2011 року та призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки, 07.02.2013 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст.. 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 12.12.2014 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області умовно-достроково на невідбутий строк покарання 01 рік 13 днів, діючи повторно, 25.03.2015 року, близько 23 год. 00 хв., перебуваючи поблизу території господарства за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю будь-кого з громадян, з автомобіля марки "ВАЗ 2106", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в подвір`ї вказаного господарства та належить ОСОБА_4 , таємно викрав: автомагнітолу марки "Такара" вартістю 620 грн., гвинтовий домкрат підйомністю 1 т. вартістю 80 грн., автомобільну фару від автомобіля марки "ВАЗ 2106" вартістю 50 грн., буксирувальний шнур довжиною 3,5 м. вартістю 55 грн., насос ручний вартістю 120 грн., автомобільний тримач для телефону вартістю 20 грн., щітку металеву вартістю 10 грн., набір головок до ключів вартістю 115 грн., ключ колісний хрестовий вартістю 50 грн., плоскогубці вартістю 25 грн., напильник плоский вартістю 10 грн., викрутку двосторонню вартістю 10 грн., набір шестигранних ключів вартістю 15 грн., автомобільний зарядний пристрій для мобільного телефону вартістю 25 грн., простий колісний ключ на "19" вартістю 20 грн., гайки та болти на "4" вартістю 90 грн., трансмісійну рідину ємністю 1 л. вартістю 30 грн., акумуляторну батарею живлення марки "ОМЕГА" потужністю 60 Ah вартістю 1230 грн., загальною вартістю 2575 грн., які на праві власності належать ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України винним себе визнав та пояснив, що 25 березня 2015 року біля 23 год. проходив по вул.. Старостинського в м. Острог і біля одного з будинків побачив припаркований автомобіль ВАЗ 2106, звідки вирішив викрасти речі. В подальшому він розбив скло переднього правого вікна автомобіля та відчинив двері і з середини автомобіля викрав речі, які зазначені в обвинувальному акті і заховав в безлюдному місці. В подальшому, через декілька днів він видав викрадені речі працівникам міліції.

У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 26.03.2015 року прийшов до свого автомобіля ВАЗ-2106, який був припарковиний біля будинку по вул.. Старостинська, 12/3 в м.Острог, щоб прогріти мотор та побачив, що в автомобілі було розбито праву передню шибку та зсередини автомобіля викрадено речі, які там перебували. Зокрема, з автомобіля було викрадено всі речі, які зазначені в обвинувальному акті.

Про дану крадіжку він повідомив працівників міліції. В подальшому ними йому було повернути всі викрадені речі, а також обвинуваченим ОСОБА_6 йому було відшкодовано пошкоджене скло.

При вирішенні питання про покарання ОСОБА_5 покладається на думку суду.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати по ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Відповідно до ст.. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим скоєно злочин середньої тяжкості.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що по місцю проживання він характеризується негативно, раніше судимий.

Відповідно до ст.. 67 КК України суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 немає.

В той же час, відповідно до ст.. 66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є з`явлення зі зізнанням, щире каяття, відшкодування заподіяних збитків, активне сприяння розкриттю злочину.

Дані про наявність в ОСОБА_5 непогашеної судимості, вчинення ним злочину в період умовно-дострокового звільнення від покарання у виді позбавлення волі суд вважає такими, що вказують на можливість виправлення ОСОБА_5 лише в умовах позбавлення волі. При цьому, суд вважає, що саме таке покарання буде запобігати вчиненню ОСОБА_5 нових злочинів.

Одночасно при призначенні покарання суд враховує вирок Острозького районного суду від 07.02.2013 року яким ОСОБА_5 було засуджено по ст. 185 ч.2, 185 ч. 3 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі та постанову від 12.12.2014 року Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за якою ОСОБА_5 було умовно-достроково звільнено від відбування покарання на невідбутий строк покарання 01 рік 13 днів.

Вчинення ОСОБА_5 нового злочину під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі свідчить про те, що він не виправився, а тому суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі. В той же час наявність ряду пом`якшуючих покарання обставин дають можливість прийти до висновку про доцільність призначення покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 07.02.2013 року за правилами ч.1, 4 ст. 71 КК України.

При вирішенні питання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 суд виходить з того, що ухвалою слідчого судді від 29.04.2015 року відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, дію даного запобіжного заходу було продовжено під час підготовчого судового засідання та при цьому в судовому засіданні було встановлено наявність ризику того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Оскільки в судовому засіданні вбачається, що ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшився, а навпаки, збільшився, оскільки щодо ОСОБА_5 застосовано покарання у виді позбавлення волі, то при вирішенні питання про запобіжний захід щодо ОСОБА_5 , суд вважає, що запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік два місяці.

На підставі ч. 1, 4 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 07.02.2013 року у виді позбавлення волі строком один рік шість місяців.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу змінити ОСОБА_5 з особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Строк покарання рахувати ОСОБА_5 з моменту затримання.

Речові докази: автомагнітолу марки "Такара", гвинтовий домкрат підйомністю 1 т., автомобільну фару від автомобіля марки "ВАЗ 2106", буксирувальний шнур довжиною 3,5 м., насос ручний, автомобільний тримач для телефону, щітку металеву, набір головок до ключів, ключ колісний хрестовий, плоскогубці, напильник плоский, викрутку двосторонню, набір шестигранних ключів, автомобільний зарядний пристрій для мобільного телефону, простий колісний ключ на "19", гайки та болти на "4", трансмісійну рідину, акумуляторну батарею живлення марки "ОМЕГА" вважати повернутими потерпілому ОСОБА_4 згідно збережної розписки, слід тканини зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1