Справа №11-99/07
ст. 186 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції Остапук В.І. Доповідач МататО.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 26 січня 2007 р.

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді Матата О.В. суддів Бешти Г.Б., Опейди
В.О. з участю прокурора Артиша Л.Д.
засудженогоОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку
кримінальну справу за апеляцією засудженогоОСОБА_1. на вирок Луцького
міськрайонного суду від 22
листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженець і житель м. Луцька, судимий Луцьким міським та
міськрайонним судом: 5.04.1999 року за ст. 140 ч. 2 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі, звільнений
по відбуттю покарання; 12.12.2000
року за ст.ст. 17,
140 ч. 2, 143 ч. 2, 42 КК України на 2 роки позбавлення
волі, звільнений по відбуттю покарання; 13.07.2005
року за ст.ст. 185 ч. З, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення
волі з іспитовим строком 2
роки; 6.11.2006 року за
ст.ст. 190 ч. 2, 71 КК України на 4 роки позбавлення
волі, - засуджений
за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 (чотири) роки
позбавлення волі і на підставі ч.4 ст. 70
КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим і останнім
попереднім вироками, остаточно до відбування йому визначено 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців
позбавлення волі.

Запобіжний захід
щодо нього залишено у вигляді тримання під вартою і постановлено рахувати строк
його покарання з 29 вересня 2006 року.

Вироком вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_1 визнаний винним
в тому, що діючи повторно, він, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, 26 вересня 2006 року в квартирі АДРЕСА_1 в м. Луцьку, із
застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілої
ОСОБА_2, відкрито викрав в неї мобільний телефон «Нокіа-3250» з сім карткою
«Мобі» загальною вартістю 1960
гривень.

При цьому він наніс потерпілій удар ногою в живіт та
кулаком в обличчя.

2

Не оспорюючи доведеності вчиненого злочину і кваліфікації його дій, засуджений
Когут С.О. в поданій ним
апеляції просить про пом'якшення покарання.

Вислухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляції,
засудженогоОСОБА_1, який її підтримав, прокурора Артиша
Я.Д., який заперечував проти неї, перевіривши
доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляції засудженогоОСОБА_1. без задоволення
і вироку щодо нього - без
зміни.

Багаторазове скоєння ОСОБА_1 корисливих злочинів, в тому числі й під час випробування, - свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення.

За останнім попереднім вироком його засуджено на 4 роки позбавлення волі.

Санкція ст. 186 ч. 2 КК України передбачає мінімальне покарання 4 роки позбавлення волі.

Отже, навіть з
врахуванням зазначених у вироку пом!якшуючих відповідальність обставин, щодоОСОБА_1. не може бути застосовано
покарання менше ніж 4
роки позбавлення волі.

Призначене йому судом першої інстанції покарання відповідає скоєному, даним
про особу винного, обставинам справи.

Наявність двох пом'якшуючих покарання обставин у зв'язку з наведеними у вироку і ухвалі іншими обставинами виключає можливість
застосування доОСОБА_1. ст. 69
КК України.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженогоОСОБА_1 залишити
без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду
від 22
листопада 2006 року щодо нього - без зміни.