У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Таран Т.С., Школярова
В.Ф.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 26 лютого 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на судові рішення
щодо нього.

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 лютого 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

раніше судимого 13.01.2003 р. Козельщанським

районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК

України до позбавлення волі строком 3 роки

з випробуванням з іспитовим строком 2 роки на підставі

ст. 75 КК України;

2.11.2005 р. Глобинським районним судом Полтавської

області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі

строком 3 роки,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком
на 4 роки, за ч.2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення
волі строком на 3 роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів
ОСОБА_1 визначено покарання
у виді позбавлення волі строком на
4 роки сім місяців, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання
призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Глобинського районного
суду Полтавської області від 2.11.2005 року призначено покарання у виді позбавлення
волі строком на 5 років 1 місяць, а на підставі ст. 71 КК України до цієї міри покарання
частково приєднано покарання за вироком Козельщанського районного суду Полтавської
області від 13.01.2003 року і остаточно призначене покарання у виді позбавлення
волі строком на 5 років 7 місяців.

За ст. 304КК України ОСОБА_1 виправдано.

Вказаним вироком також засуджені ОСОБА_3 і ОСОБА_2, які судові
рішення у касаційному порядку не оскаржували.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 змінено: із вироку виключено призначення йому покарання за сукупністю вироків
в порядку ст. 71 КК України і доповнено вирок вказівкою про призначення покарання
за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України без конфіскації майна.

ОСОБА_1 визнаний судом винним і засуджений за те, що він у період з
середини серпня 2002 року по 25 березня 2003 року в м. Комсомольську Полтавської
області вчинив крадіжки майна потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і незаконно
заволодів транспортними засобами потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 з проникненням у житло та інше приміщення за попередньою
змовою групою осіб повторно.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про зміну судових рішень і пом'якшення йому
призначеного покарання. Свої доводи мотивує
тим, що суд не врахував усі обставини, які пом'якшують покарання.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши
матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
не вбачає підстав для внесення справи на касаційний розгляд з метою її перегляду.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_1, як і правильність кваліфікації його дій, у касаційній скарзі
не оспорюються.

При призначенні ОСОБА_1 покарання
суд, як убачається з вироку, відповідно до вимог закону врахував ступінь тяжкості
вчинених ним злочинів, дані про його особу, обставини, що пом'якшують покарання.

Вважати призначене йому покарання несправедливим внаслідок
суворості, про що йдеться у касаційній скарзі, немає підстав.

Обране ОСОБА_1 покарання
слід визнати необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Отже, передбачених ст. 398 КПК України підстав для призначення
справи до касаційного розгляду з повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України
осіб не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і:

Присяжнюк Т.І. Таран Т.С. Школяров В.Ф.