У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Міщенка С.М.

суддів

Вус С.М., Синявського О.Г.

з участю прокурора

Дрогобицької О.М.

засудженого

ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві “ 29 “ травня 2007 року кримінальну справу за касаційними
скаргами засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на вирок апеляційного
суду Дніпропетровської області від 6 лютого 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

громадянин
України, не працюючий,

не судимий,

засуджений:

- за ст.162 ч.1
КК України на 2 роки обмеження волі;

- за ст.296 ч.2 КК України на 3
роки позбавлення волі;

- за ст.187 ч.3 КК України на 7
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим, переводячи обмеження волі в позбавлення
волі у співвідношенні “1 день позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження
волі”, призначено ОСОБА_1 покарання у вигляді
7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

У справі засуджені також ОСОБА_3 і ОСОБА_4, вирок щодо яких у касаційному
порядку не оскаржений.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він у ніч на 16 серпня 2006 року за
попередньою змовою групою осіб із засудженими у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
проникли у житло гр.ОСОБА_5, що по АДРЕСА_1 де скоїли напад на ОСОБА_6 із
застосуванням небезпечного для здоров'я насильства, заподіяли потерпілому легкі
тілесні ушкодження та заволоділи його коштами в сумі 115 грн.. Згодом цієї ж
ночі ОСОБА_7 разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 незаконно проникли до будинку гр.ОСОБА_5 за вказаною адресою, порушивши
недоторканість його житла, де ОСОБА_7 групою осіб із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок із мотивів
явної неповаги до суспільства, тобто хуліганство, що було поєднане з умисним
спричиненням потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень з короткочасним
розладом здоров'я, а потерпілому ОСОБА_8 - легких тілесних ушкоджень.

У касаційних скаргах:

- адвокат ОСОБА_2
заперечує наявність попередньої змови ОСОБА_1 з іншими засудженими у справі,
стверджує про недоведеність участі ОСОБА_1 у вчиненні розбійного нападу, про
відсутність ознак порушення громадського порядку в будинку ОСОБА_5, про непричетність ОСОБА_1 до
побиття потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_8, і просить виправдати засудженого за ч.3
ст.187 і ч.2 ст.296 КК України та врахувати дані про особу та характеристики
ОСОБА_1;

- засуджений ОСОБА_1 посилається на
аналогічні доводи і просить вирок скасувати, а справу направити прокурору для
додаткового розслідування.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1, який підтримав касаційні
скарги, думку прокурора, яка просила залишити касаційні скарги без задоволення,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарг, колегія суддів
вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають.

Висновок суду про винність засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочинів за
обставин, викладених у вироку, ґрунтується на доказах, досліджених і належним
чином оцінених судом. Вина ОСОБА_1 стверджується показаннями самого
засудженого, показаннями засуджених у даній справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_5, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 та іншими доказами, що зібрані у справі.

Доводи касаційних скарг засудженого ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 про те, що
в матеріалах справи відсутні докази винності ОСОБА_1 у розбійному нападі та
хуліганстві, є безпідставними і спростовуються наступними доказами.

Засуджений у даній справі ОСОБА_3 підтвердив у судовому засіданні, що
дійсно він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 близько першої години ночі прийшли в
будинок ОСОБА_5, де почали бити потерпілого. Потім зайшли до іншої кімнати, в
якій стали бити ОСОБА_8., а коли той вилаявся на його адресу, то він розбитою
пляшкою наніс потерпілому удар у груди. Після цього він вийшов у двір, де
знайшов сокиру, повернувся в будинок і сокирою вдарив ОСОБА_8. по голові,
внаслідок чого настала смерть потерпілого.

Засуджений ОСОБА_7 пояснив, що після розпивання спиртних напоїв із ОСОБА_3
та ОСОБА_4 вони прийшли в будинок ОСОБА_5. В одній із кімнат із рук потерпілого
ОСОБА_6 вони забрали гроші, які витратили на спиртне. Після цього вони
повернулися в будинок ОСОБА_5, де ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 удар пляшкою по голові.
ОСОБА_7 підтвердив, що ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_8 удар сокирою по
голові.

Засуджений ОСОБА_4 пояснив, що гроші у потерпілого ОСОБА_6 забрав ОСОБА_3. Разом з іншими
засудженими ОСОБА_8. бив і ОСОБА_7, наносячи йому удари кулаками і ногами.

Потерпілий ОСОБА_5у судовому засіданні пояснив, що в ніч на 16 серпня 2006
року до його будинку прийшли засуджені, які побили його руками і ногами та 2-3
рази вдарили по голові пляшкою. Коли вони пішли до іншої кімнати, він утік до
сусідів. ОСОБА_6 розповів йому, що у нього забрали 120-130 грн..

Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив у судовому засіданні, що він після вживання
спиртних напоїв разом із ОСОБА_5 відпочивав у будинку останнього. Уночі він
прокинувся від ударів. Коли прийшов до тями, то побачив, що ОСОБА_3 забрав у
нього гроші в сумі 115 грн..

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили, що коли вони були понятими при
відтворенні обстановки і обставин події ОСОБА_7, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 показували, як вони
потрапили до житлового будинку
ОСОБА_5, де втрьох пограбували невідомого чоловіка та побили потерпілого
ОСОБА_5. На засуджених ніхто не тиснув, вони все робили добровільно і
власноручно підписали протоколи.

Із висновків судово-медичних експертиз убачається, що потерпілим ОСОБА_6 і
ОСОБА_5 було заподіяно легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я.

Як видно з висновку судово-дактилоскопічної експертизи, в будинку ОСОБА_5 виявлено сліди пальців рук ОСОБА_3 та
ОСОБА_7

Суд усебічно й об'єктивно дослідив матеріали справи, дав наведеним доказам
належну оцінку і дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у
скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.147 ч.3, 296 ч.2 КК України, а дії
засудженого за вказаними статтями кваліфікував вірно.

Покарання ОСОБА_7 призначене відповідно до вимог ст.65 КК України і колегія
суддів не вбачає підстав для його пом'якшення та задоволення касаційних скарг у
цій частині.

Керуючись ст.ст.395, 396 КПК України,

у х в а л и л а :

касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а вирок апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 лютого
2007 року щодо ОСОБА_7- без зміни.

судді:

Міщенко С.М. Вус
С.М.
Синявський О.Г.