МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
"16" червня 2015 р. Справа № 370/612/15-к

Слідчий суддя Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Макарові Київської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області яка пов`язана з невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви ОСОБА_3 від 23.02.2015 року, поданої в порядку ст.214 КПК України, -
ОСОБА_3 , (далі - заявник), звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви ОСОБА_3 від 23.02.2015 року, поданої в порядку ст. 214 КПК України .
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 23.02.2015 року звернулась із усною заявою до Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області про вчинення кримінального правопорушення, яка була в неї прийнята в порядку ст.214 КПК України з відповідним оформленням протоколу. Після прийняття заяви їй було видано Талон - повідомлення № 000020 від 23.02.2015 року, в якому зазначено про реєстрацію за ЄО за № 807. Разом із Протоколом у неї було відібрано пояснення, які вона написала власноручно. Також її було повідомлено про кримінальну відповідальність за ст. 383 КПК України. Та на даний час за її заявою нічого не вносилось до ЄРДР та мою заяву без внесення відомостей до ЄРДР передано до прокуратури району. Просила суд визнати протиправною бездіяльність Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області, яка пов`язана з невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви ОСОБА_3 від 23.02.2015 року зареєстрованої в ЄО за № 807 про вчинення кримінального правопорушення, яка була прийнята та подана в порядку ст.214 КПК України. Зобов`язати слідчого Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення згідно заяви ОСОБА_3 від 23.02.2015 року зареєстрованої в ЄО за № 807 та розпочати досудове розслідування.
Слідчий у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, що не перешкоджає розглядові скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Заявник у судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву згідно якої просив розглядати скаргу у його відсутність.
Розглянувши скаргу, суд встановив наступне.
23.02.2015 року звернулась із усною заявою до Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області про вчинення кримінального правопорушення, яка була в неї прийнята в порядку ст.214 КПК України з відповідним оформленням протоколу.
Після прийняття заяви їй було видано Талон - повідомлення № 000020 від 23.02.2015 року, в якому зазначено про реєстрацію за ЄО за № 807.
Разом з протоколом у неї було відібрано пояснення, які вона написала власноручно, та в яких вказує що дії судді ОСОБА_4 мають ознаки кримінального правопорушення з ознаками злочину за ст. 364, 366, 375 КК України.
Аналізуючи норми закону, суд вважає, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року (далі - КПК 2012 р.), який набрав чинності з 21 листопада 2012 року, законодавцем змінено початок кримінального провадження: досудове розслідування - перша стадія кримінального провадження - починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не містить визначення поняття "приводів і підстав" до початку кримінального провадження і за їх наявності винесення постанови про порушення кримінальної справи, як це передбачалось статтями 94, 97 - 98 КПК 1960 р.
Згідно з пунктом 5.3.1 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України № 940 від 22 жовтня 2012 р., заявник також попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про то підписом зазначається у протоколі.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК 2012 р. та пунктом 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування, що до 21 листопада 2012 р. було передбачено ст. 94 КПК 1960 р.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Визначення приводів і підстав як підстав для початку досудового розслідування також наведено і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 р. № 6 "Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи".
Згаданою Інструкцією № 1050 врегульовано, зокрема, також порядок вирішення заяв і повідомлень, що надійшли до чергової частини ОВС і в яких відсутні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Так, після реєстрації їх в журналі єдиного обліку про відомості у них доповідається начальник органу ВС для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" і такі заяви й повідомлення не вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину згідно з Інструкцією № 1050 і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. "Про незалежність судової влади" "відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені".
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання (пункти 10 і 11).
Враховуючи викладене, дана заява про вчинення кримінального правопорушення такого змісту та форми розглядаються як звернення громадян, а тому, в даному випадку, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області слід відмовити..
Керуючись ст.ст. 7, 22, 306-307, 310, 369, 372, 376 КПК України, суд
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області яка пов`язана з невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви ОСОБА_3 від 23.02.2015 року, поданої в порядку ст.214 КПК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена заявниками відповідно до ст. 393 КПК України у порядку і строки, встановлені ст. 395 КПК України з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1