Справа № 11-728 2007 р.
Головуючий у 1 інстанції Нечуй Б.П.
Доповідач Шенін П.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня
2007 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючої Мельничук Н.М.

суддів Михайловського В.І.,

Шеніна П.О.

прокурора Руденка В.І.

засудженого ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляцією захисника ОСОБА_5 на вирок Лугинського районного суду від 2 жовтня
2007 р.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, мешканець АДРЕСА_1, працює директором територіального центру
управління праці та соціального захисту населення Луганської РДА, несудимий, -був засуджений до позбавлення
волі:

- за ч.2 ст.364
КК України - на 5 років, з позбавленням
права обіймати керівні посади, пов'язані
з виконанням функцій в житлово-комунальному господарстві на 2 роки; - за ч.2
ст.366 КК України - на 3 роки, з
аналогічним додатковим покаранням.

На
підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим обрано покарання 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати
керівні посади, пов'язані з виконанням
функцій в житлово-комунальному господарстві на 2 роки.

Застосовані
ст.ст.75 і 76 КК України і ОСОБА_1 було звільнено від відбування покарання з
випробуванням і іспитовим строком 1 рік. Його зобов'язано не виїжджати за межи
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти ці органи про зміну
місця проживання і періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

2

Запобіжний захід засудженому залишений підписка про
невиїзд. З нього стягнуті судові витрати - 376 грн. 62 коп.

За вироком суду ОСОБА_1,
працюючи начальником Лугинського державного виробничого підприємства
житлово-комунального господарства (далі ДВП ЖКГ) і будучи службовою
особою, зловживаючи службовим становищем
і використовуючи його в інтересах третіх осіб (Лугинського ДВП ЖКГ), умисно,
шляхом складання неправдивих документів про нібито проведені роботи та
подання їх до Лугинського відділення держказначейства, внаслідок чого ДВП незаконно отримало
державні кошти в сумі 13 тис. грн.,
спричинив тяжкі наслідки інтересам держави.

Так, відповідно до розподілу
фінансування, від Головного управління економіки
Житомирської ОДА до Лугинського відділення держказначейства 11.12.2003 р.
надійшли кошти (13 тис.грн.) за виконання робіт по очисних спорудах каналізацій
та каналізаційно-насосних станцій в смт. Лугини в 1998 році.

Для отримання коштів ДВП повинно було пред'явити казначейству кошторис по
виконанню цих робіт, довідки про
кошторисну їх вартість та акти виконаних робіт.

Як зазначено у вироку, оскільки ці
роботи фактично не проводилися, з метою
отримання грошей ОСОБА_1 вирішив скласти завідомо неправдиві документи про їх
проведення у 1998 році, дав вказівку про
їх складання економісту ДВП ЖКГ ОСОБА_2 та прибиральниці ОСОБА_3

Виконуючи ці вказівки,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які не знали про намір засудженого вчинити незаконні
дії, в грудні 2003 р. склали документи
про проведення цих робіт: кошторис № 1 о проведених роботах по очисних спорудах
каналізацій та каналізаційно-насосних станцій в смт.Лугини в 1998 р. на суму
13745 грн., довідку про кошторисну
вартість виконаних робіт за квітень 1998 р. на цю ж суму, також акт № 1 виконаних робіт за цей час і на
цю суму. Документи віддали ОСОБА_1у. Останній підписав ці неправдиві
документи, скріпив їх печаткою ДВП та
разом із платіжним дорученням № 534 від 15.12.2003 р. (яке, не знаючи про намір засудженого, підписана за його вказівкою гол.бухгалтера ДВП
ОСОБА_4) передав їх до Лугинського відділення держказначейства.

Внаслідок чого 8.12.03 р. Луганське ДВП одержало від
вказаного казначейства 13000 грн. Інтересам держави була завдана шкода на цю
суму (тяжкі наслідки).

В апеляції захисник засудженого ОСОБА_5 просить скасувати
обвинувальний вирок суду і закрити проти ОСОБА_1 провадження по справі.
Вказує, що висновок суду про наявність
вини останнього-обгрунтований не був, у
вироку суд послався лише на власні міркування. Суд не врахував, що за показами засудженого вищевказані роботи
у 1998 р. в дійсності
проводилися і про це казали свідки. Незаконних вказівок ОСОБА_3 і ОСОБА_2
ОСОБА_1 не давав, лише наказав звести
всі звіти в один.

3

Суд безпідставно відхилив його апеляцію на постанову щодо
клопотання про направлення справи на додаткове розслідування; право на захист
ОСОБА_1 було порушено, обвинувачення
було пред'явлено неконкретне.

Висновки суду не
відповідають обставинам справи.

В додаткових доводах до апеляції вказано про аналогічне: підкреслено, що суд дав невірну оцінку показам свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8та інших, які фактично стверджували про проведення
будівельних робіт у 1998 році, які не
були оплачені. Документи на їх проведення відповідають дійсності.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1, який апеляцію свого захисника підтримав і
просить скасувати вирок суду з направленням справи на дослідування або закрити
проти нього справу за його невинуватістю,
думку прокурора про законність і обгрунтованість вироку, перевіривши справу, задовольняє апеляцію частково з наступних
міркувань.

Згідно до вимог ст. 22 КПК України,
органи досудового слідства зобов'язані вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і
об'єктивного дослідження обставин справи,
виявити як ті обставини, що
викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого.

Також за правилами ст. 323 КПК,
вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим.

Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах,
які були розглянуті в судовому засіданні.

Ст.120 КПК
України передбачає строк досудового слідства - два місяці.

Вищезазначені
вимоги закону по справі ОСОБА_1 не були дотримані.

Кримінальна справа була порушена за фактом посадового злочину (незаконного
використання 36 тис.грн. і підроблення документів) 25.06.05 року (т.1, а.с.1).

Незабаром, 8.07.05 р. досудове
слідство було зупинено до 6.02.06 р.
в зв'язку з тим, що "не була
встановлена особа, яка вчинила
злочин" (т.1, а.с.102 і 104).

Чомусь в цей проміжок часу була створена слідча група "для проведення
слідчих дій", яких фактично не було
(т.1, а.с.103).

Вдруге проти посадових осіб ДВП ЖКГ (які були невідомі)
кримінальна справа за аналогічні дії щодо 13745 грн. була порушена 16.02.06
року (т.1, а.с.115).

Безпосередньо проти ОСОБА_1 (якого в числі інших осіб вже допитували по
справі раніше) кримінальна справа була порушена лише 16.03.06 року за службові
підроблення і зловживання на загальну суму 49 тис.грн. (т.1, а.с.153).

Додавши до цієї справи ще 37 сторінок,
слідчий прокуратури 31.03.06 року (через 2 тижні) досудове слідство
закінчив (т.1, а.с.192).

Матеріали судової справи склали 1, 5 томи (в томі № 1-92
аркушів і у томі № 2-143 аркушів).

4

Таким
чином, колегія суддів
дійшла висновку, що зазначені постанови
слідчого про хід розслідування справи є формальними, не відповідають дійсності і складені штучно.

Само слідство
проведено поверхово.

Тому необхідно встановити і вирішити,
які докази, що мають значення по
справі, були здобуті у законних межах
досудового слідства, а які - фактично
поза його межами.

Обвинувачення ОСОБА_1у в зловживанні посадовим становищем
в інтересах невідомих "третіх осіб" із завданням державі шкоди на
суму 49 тис. грн. і у складанні неправдивих документів по двом епізодам було
пред'явлено 30.03.06 р.(т.1, а.с. 178).

В судовому засіданні прокурор його двічі уточнив і змінював - 10.08.07 р.
(т.2, а.с.77-79) і 14.09.07 р. (т.2,
а.с.80-82).

Оскільки ОСОБА_1 в суді вину не визнав,
зловживання і складання неправдивих документів заперечував, суд призначив криміналістичну експертизу
(почеркознавчу). Остання встановила відсутність підписів засудженого на
документах стосовно епізоду на 36 тис.грн.

Тому прокурор виключив цей епізод з обвинувачення і зменшив його до обягу
13 тис.грн. (т.2, а.с.80-82).

Однак слід зазначити, що
інкриміновані ОСОБА_1у епізоди щодо 36 тис.грн. і 13 тис.грн. були абсолютно
ідентичні.

В обох випадках він заявляв, що обов'язки керівника ДВП ЖКГ він виконував
лише з кінця 2002 р. В кінці
2003 р. заступник голови райдержадміністрації району повідомив його про
надходження грошей за минулі роки як заборгованість по різних роботах за
1998-1999 роки і про необхідність скласти документи про виконання цих робіт.
Він навів довідки, підняв з архівів
можливі документи. Працівники ДВП запевнили його про фактичне проведення робіт
по очисних спорудах. Тому документи про ці роботи були складені і затверджені
ним в облуправлінні ЖКГ.

У вироку суду виклав покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_9 і
ОСОБА_4 як такі, що викривають
засудженого у злочинах.

Між тим, фактично свідки давали інші покази.

ОСОБА_9 зазначив, що роботи на суму 13745 грн. не проводились в
1999-2000 роках, а про 1998 рік йому не
відомо (т.1, а.с. 124-125; т.2, а.с.268, зв.).

ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 підтвердили проведення у 1998 році вказаних робіт по очисних спорудах
(т.2, а.с.267, зв.268).

ОСОБА_2 не знає
про ці роботи (т.1, а.с.267, зв.).

За показами ОСОБА_6 (колишнього заступника голови
Луганської РДА), він пропонував
підготувати документи на оплату проведених робіт (!) на суму 36 тис.грн. Щодо
робіт на 13 тис.грн. свідок пояснень не давав (т.1, а.с.80 зв., 267).

5

Свідок ОСОБА_7 (заступник начальника облуправління ЖКГ у
1999 році) ствердив, що роботи на суму
13 тис.грн. виконувались і про це складені документи. На цю суму існувала
заборгованість по оплаті перед ДВП ЖКГ смт.Лугини (т.1, а.с.271).

Взагалі, за показами цього
свідка, питання боргів держави перед
вказаною юридичною особою (зокрема, на
суму 36 тис.грн.) обговорювались в м.Житомирі за участю засудженого, голови Луганської Сільради, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_10 (керівника облуправління ЖКГ) і його
(т.1, а.с.91).

В матеріалах справи є довідка Житомирського облуправління ЖКГ про наявність
на 1.01.2003 р. (коли ОСОБА_1 ще не готував ніяких документів на 13745 грн.)
заборгованості перед ДВП ЖКГ за 1995-1999 роки,
в тому числі по очисних спорудах в смт. Лугини на 13 тис.грн. (т.1,
а.с.19).

Ні органи досудового слідства, ні
суд не звернули увагу на те, що платіжне
доручення від ДВП ЖКГ складено 15.12.2003 р. за № 534, а гроші (13 тис.грн) на рахунок були
перераховані 8.12.03 p., тобто раніше. Цей факт підтверджує заборгованість держави
в особі відповідних органів перед Лугинським ДВП ЖКГ, а не ініціювання засудженим питання про
складання фіктивних документів і одержання грошей (т.1, а.с.128; т.2, а.с.108,
199).

З показів як ОСОБА_1, так і
працівників ДВП ЖКГ, із одержаних 49
тис.грн. 4-5 тис.грн. були виплачені робітникам як заборгованість по
зарплаті, а решта - іншому
підприємству, як сплата за газ.

Достовірність цих пояснень слідство і суд не перевіряли, як і ту обставину - яку користь з цих проплат мали засуджений
і колектив ДВП.

Органи досудового слідства відмовили в порушенні
кримінальної справи проти ОСОБА_4 (гол.бухгалтера), ОСОБА_2 (економіста) і ОСОБА_3 (колишнього
майстра) з тих підстав, що "вони не
були довідані, що роботи, вказані в документах, не проводилися" (т.1, а.с.188-189), хоча ці свідки дали по справі інші
покази, зазначені вище.

Щодо посадових осіб облуправління ЖКГ,
які в грудні 2003 р. затвердили підготовлені ОСОБА_1ом документи, матеріали виділені в окреме провадження (т.1,
а.с.187). Рішення по цим особам у справі немає.

Хто причетний до, ніби-то, складання фіктивних документів і зловживань в
обсязі 36 тис.грн., по справі не відомо.

Тим не менш ОСОБА_1у,
при наявності його неодноразових показів про впевненість в тому, що роботи на суму 13 тис.грн. задовго до його
працевлаштування у ДВП проводились, було
пред'явлено обвинувачення і він був засуджений за це, при наявності супереч.1ивих доказів і
тих, що його прямо виправдовують.

Усі документи КРУ, які є у справі,
відносяться до епізоду 36 тис.грн.,
виключеного в суді із обвинувачення.

Як доказ вини ОСОБА_1 в непроведенні у 1998 році робіт на
суму 13745 грн. прокурор в запереченні до апеляції послався на акт КРУ від 14.10.05
р.(т.2, а.с.125-143, зокрема - а.с.131
про проведення ніби-то контрольних обмірів робіт по очисних спорудах).

6

В матеріалах справи є листування між прокуратурою і КРУ з приводу невиконання
останнім завдань в зв'язку з розслідуванням даних злочинів.

Звідки з'явився у прокурора цей акт і чому його не
досліджували в суді, незважаючи на
датування 2005 роком - невідомо.

Тому органам досудового слідства необхідно з'ясувати місце знаходження
зазначеного акту контрольного обміру робіт по ОС, вирішити питання про проведення будівельної
експертизи. Зібрані докази в установленому процесуальному порядку приєднати до
справи і надати їм оцінку поруч з іншими доказами.

Цим же органом слід встановити направленість умислу
ОСОБА_1, оскільки дії винної особи по
даній конкретній справі можуть кваліфікуватись як розкрадання, зловживання або службова недбалість.

Якщо ж ОСОБА_1 не знав про непроведения
зазначених робіт у 1998 році і не міг цього знати, був впевнений у правильності складених у 2003
році документах, його діям слід надати
правильну юридичну оцінку.

Виходячи з показів засудженого, слід
надати відповідну оцінку і показам ОСОБА_6 О.А. в частині пропонування скласти
документи о проведених роботах, одержати
гроші і провести ними проплат
за газ.

Тому вирок суду не може залишатись без зміни, підлягає скасуванню, а кримінальна справа - направленню на
додаткове розслідування. Що стосується постанови суду від 28.08.07. р. (т.2,
а.с83), то вона окремому оскарженню не
підлягає.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію захисника засудженого ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Вирок Лугинського районного суду від 2.10.2007 р. щодо
ОСОБА_1 скасувати.

Кримінальну справу направити прокурору Лугинського району
для організації додаткового розслідування по питаннях, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити підписку про
невиїзд.