Справа № 11-793/2007 Головуючий в 1
інстанції-Соловей В.В.
Категорія - 121 ч.2 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007
року колегія
суддів судової палати в кримінальних

справах апеляційного суду
Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Гром
Л. М.

суддів - Антипець В. М. Трейтяк О. П.

з участю прокурора Басюка С В.

захисників: ОСОБА_1 та адвоката - ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3

Розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_3 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 22
серпня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженець м. Чернігова, громадянин України, який ніде не працює, неодружений,
житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Засуджений за
ст. 121 ч.2 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто із
засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_4 на відшкодування
матеріальної та моральної шкоди 22 263 гр.10 коп., та 134 гр. 25 коп. на
користь держави - витрати за проведення експертизи.

Як встановив
суд, ОСОБА_3, 19 квітня 2007 року, близько 19години ЗО хвилин, будучи в стані
алкогольного сп'яніння, перебуваючи у будинку АДРЕСА_2, на ґрунті особистих
неприязних відносин, під час

2

сварки
із ОСОБА_4, наніс останньому удар кухонним ножем в спину, заподіявши при
цьому тяжке тілесне ушкодження у вигляді колюче -ріжучої рани, яка
супроводжувалася гострою внутрішньою кровотечею, від якої потерпілий ОСОБА_4
помер, дорогою від будинку в напрямку зупинки автобусу.

В апеляції та
доповненні до неї засуджений ОСОБА_3 просить вирок суду щодо нього змінити,
перекваліфікувати його дії на ст. 118 КК України, як умисне вбивство, вчинене
при перевищенні меж необхідної оборони, або визнати, що він діяв в межах уявної
оборони, посилаючись на те, що умислу на нанесення ножового поранення ОСОБА_4
він не мав, був змушений схопити ножа, бо той перший на нього замахнувся
якимось предметом. Звертає увагу, що до зазначених подій ОСОБА_4 погрожував йому розправою, а тому його дії він сприйняв
реально як такі, що становлять загрозу для життя. Стверджує, що судом
недостатньо досліджені докази по справі, що призвело до їх невірної оцінки і
помилкових висновків суду щодо направленості його умислу. Крім того, просить
пом'якшити йому покарання, врахувати стан його здоров'я, наявність на утриманні
батьків похилого віку.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_3, який підтримав свою апеляцію та пояснював про
випадкове заподіяння ножового поранення потерпілому; його захисника ОСОБА_1,
який вважав неправильною кваліфікацію дій засудженого та просив змінити вирок
суду, адвоката ОСОБА_2, який вважав, що ОСОБА_3 діяв в стані сильного душевного
хвилювання, яке виникло раптово, внаслідок систематичного знущання потерпілого
над засудженим, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та
обґрунтованим, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що апеляція засудженого
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів кримінальної справи, засуджений і потерпілий перебували у будинку
ОСОБА_5, де розпивали спиртні напої. Причиною конфлікту стали нарікання ОСОБА_3
потерпілому ОСОБА_4 з приводу старих образ.

Посилання
засудженого на те, що потерпілий його раніше неодноразово
бив і збирався знову побити, нічим не підтверджені.

Господар
будинку, свідок ОСОБА_5,
чув сварку між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після чого останній, тримаючись рукою
за бік вибіг із будинку. Підійшовши до ОСОБА_3 він відібрав ножа та вигнав того
із свого будинку. Погроз розправою під час сварки він не чув, бійки не було.

Згідно з
висновком судово - медичної експертизи, у потерпілого ОСОБА_4, 1989 року
народження, на задній поверхні грудної клітки справа, на висоті 117 см. по
лопаточній лінії, в 10 міжребер"ї, була виявлена колюче - різана рана
правої підлопаточної області, яка проникала в черевну порожнину з ушкодженням
правої долі печінки, ушкодженням купола
діафрагми і ушкодженням нижньої долі правої

3

легені. Рана довжиною 2, 5 см. з рівними краями,
прямолінійної форми, довжина каналу 8 см.

Смерть потерпілого ОСОБА_4 настала від гострої внутрішньої кровотечі,
геморагічного шоку, які виникли внаслідок проникаючого ножового поранення.

Отже, судово - медичні дані про характер поранення у потерпілого, розміщення
рани, виключають версію засудженого, що потерпілий сам наштовхнувся на ніж.
Навпаки, поранення ножем було заподіяне в спину, навмисно, з прикладенням
значної сили.

Висновки
амбулаторної судово - психіатричної експертизи, на які посилається захисник -
адвокат ОСОБА_2, як на доказ перебування засудженого ОСОБА_3 в стані сильного
душевного хвилювання, вказують лише на особливості психіки ОСОБА_3

Емоційно -
нестабільний розлад особистості не тотожний стану сильного душевного
хвилювання. Така особливість психіки, вказує на явну тенденцію особи до
імпульсивних дій, без врахування наслідків, характеризується нестійкістю
настрою, позицією безвідповідальності і зневаги до соціальних норм та правил,
здатністю обвинувачувати навколишніх, а
своєму поводженню висувати пригожі пояснення, невмінням відчувати почуття
провини та робити висновки з життєвого досвіду .

Особливості психіки засудженого
ОСОБА_3 не виходять за межі його особистих якостей, в період інкримінованого
йому діяння він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ( експертний
висновок № 365 на а. с. 52-55).

Призначаючи
покарання засудженому, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані
про особу винного, його стан здоров'я, сімейний стан і призначив покарання, яке
є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення
ним нових злочинів.

Підстав для пом'якшення покарання, колегія суддів не
вбачає.

Враховуючи
наведене та керуючись ст. ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів,

У ХВАЛИЛА:

Апеляцією засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а
вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2007 року
щодо ОСОБА_3 без змін.