Справа № 368/2110/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1278/14 Доповідач у 2 інстанції Панасюк
Категорія 34 30.12.2014

УХВАЛА
Іменем України
30 грудня 2014 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

представника Кагарлицької ВК-115 ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 24 листопада 2014 року якою,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя до засудження АДРЕСА_1 , засудженого вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.07.2013 року за ч.3 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки,
замінено не відбуту частину строку основного покарання 3 роки 2 місяці 09 днів у виді позбавлення волі на 3 роки обмеження волі, -
В С Т А Н О В И Л А :
До Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області щодо ОСОБА_8 про заміну не відбутої частини основного покарання більш м`яким покаранням без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Ухвалою суду від 24.11.2014 року замінено не відбуту частину строку основного покарання 3 роки 2 місяці 09 днів у виді позбавлення волі на 3 роки обмеження волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 , просить ухвалу суду змінити в частині призначення більш м`якого покарання та призначити 2 роки виправних робіт. Апелянт вказує, що приймаючи рішення судом першої інстанції не було враховано усіх обставини справи, а також не було враховано ту обставину, що він повністю відшкодував цивільний позов одному із потерпілих. Тому неврахування зазначених обставин і призвело, на думку апелянта, до винесення необґрунтованого рішення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, представника колонії, який просить вирішити апеляційну скаргу відповідно до закону, засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст.82 КК України, заміна невідбутої частини основного покарання більш м`яким можливе після фактичного відбуття засудженим не менше 1/3 покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

За вироком суду від 19.07.2013 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ст.286ч.3 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_8 за час перебування в колонії зарекомендував себе з позитивної сторони. Дотримується встановлених правил поведінки та вимог режиму відбування покарання. Приймає активну участь у громадському житті установи, має 2 заохочення, дисциплінарних стягнень не має.

ОСОБА_8 відшкодував цивільний позов одному з потерпілих і має намір відшкодовувати завдану ним шкоду.

Дані обставини суд першої інстанції врахував і обґрунтовано дійшов висновку про заміну невідбутої частини покарання саме на обмеження волі. Також суд першої інстанції об`єктивно та обґрунтовано послався на часткове відшкодування завданої шкоди тільки одному потерпілому, та вчинення засудженим необережного тяжкого злочину.

Доводи засудженого ОСОБА_8 викладені в апеляційній скарзі про можливість обрання йому більш м`якого покарання ніж обмеження волі, яке було обрано судом першої інстанції, у зв`язку з тим, що йому ПП «АК «Зовнішфінаудит» гарантовано заробітну плату відповідно до штатного розкладу, що на думку, апелянта прискорить виплату завданих ним збитків є безпідставними, так як відбування покарання засудженим в умовах обмеження волі не позбавляє його обов`язку та не перешкоджає відшкодовувати завдану ним шкоду потерпілим.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що заміна невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі засудженому ОСОБА_8 на виправні роботи, нівелює принципи невідворотності та справедливості покарання, виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, а ухвала залишається без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 24 листопада 2014 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С УД Д І:___(підпис)___ ___(підпис)___ ____(підпис)___
З оригіналом вірно
Суддя: