_______ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ_____
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці « 24 » квітня 2007 р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Огородника
А.П.

суддів Тарбинського В.Г., Кифлюка В.Ф.

за участю
прокурора Сулятицького І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Кіцманського
районного суду Чернівецької області від « 21 » лютого 2007
року.

Цим вироком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1року

народження, українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1,
розлучений, непрацюючий, із неповною середньою освітою, військовозобов'язаний, раніше судимий 17.06.1993
року Ленінським районним судом м. Чернівців за ч.З ст. 117
КК України (в редакції від 1960 р.) до 7 років позбавлення
волі, звільнився 15.04.1999 року,
-

засуджений за ст. 115 ч.1 КК
України і призначено йому покарання у виді десяти років позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів.

Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 залишена у вигляді тримання під вартою. Строк відбуття
покарання рахується з 18 вересня 2006 року.

Згідно з вироком ОСОБА_1 визнаний винуватим і засуджений
за те, що 22 липня 2006 року, біля 9 год. ЗО хв., в житловому будинку в с
Ревно, Кіцманського району, Чернівецької області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, скоїв умисне вбивство,
протиправно заподіявши

Справа №11
-152/2007р. Головуючий у І інстанції:

Категорія: ст.
115 ч.1 Олексюк Т.І.

КК України Доповідач: Огородник
А.П.

смерть потерпілої
ОСОБА_2 шляхом нанесення їй двох ударів сокирою в область голови. Смерть останньої настала внаслідок
закритої внутрішньо­черепної травми з забоєм речовини
головного мозку.

На вирок надійшла апеляція засудженого ОСОБА_1 в якій він
просить змінити вирок суду і призначити більш м'яке
покарання, посилаючись на те, що він свою
вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, під час скоєння злочину
перебував у стані, в якому не міг себе контролювати.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора про залишення
вироку без змін, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не
знаходить підстав для її задоволення.

Вина засудженого ОСОБА_1 в скоєні злочину при обставинах,
викладених у вироку суду, доведена і підтверджується зібраними по справі
доказами, які були оголошені в судовому засіданні і яким судом дана вірна юридична оцінка.

Так, ОСОБА_1 свою вину на досудовому
слідстві визнав:

· при написанні явки з повинною (а.с. 6),
з якої вбачається, що в ході суперечки він навмисно наніс матері два удари
сокирою в обличчя;

· при відтворенні обстановки і обставин події (а.с. 50-54),
під час якого вказав місце, де знаходилась сокира, як він наносив удари
потерпілій, а також де заховав
сокиру, якою наніс два удари по голові матері.

Згідно висновку судово-медичної експертизи (а.с. 61-63)
смерть ОСОБА_2 настала внаслідок закритої внутрішньо -
черепної травми з забоєм речовини головного мозку.

Крім того, свою вину засуджений визнав під час судового
слідства, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 168-171),
з якого видно, що ОСОБА_1 вину у скоєному злочині визнав повністю,
але, відповідно до ст. 63
Конституції України, відмовився від
дачі показань.

Проаналізувавши зібрані та досліджені по справі докази,
суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що ОСОБА_1 скоїв умисне вбивство
потерпілої ОСОБА_2, врахувавши спосіб вчинення злочину, кількість, характер та
локалізацію тілесних ушкоджень, які свідчать про те, що умисел ОСОБА_1 був направлений саме на позбавлення життя
потерпілої.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до
висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані
судом першої інстанції за ст. 115 ч.1 КК України, оскільки він умисно, протиправно заподіяв
смерть іншій людині.

Не можуть бути враховані посилання засудженого в апеляції
на те, що в момент скоєння злочину він був у
стані, в якому не міг себе контролювати, оскільки відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи (а.с. 103-105) він визнаний осудним, на момент скоєння злочину ОСОБА_1 ознак хронічного, психічного захворювання
та ознак будь-якого іншого тимчасового
хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати
ними.

Надуманими є твердження засудженого і про те, що судом не
було враховано, що він свою вину визнав повністю, шкодує за
тим, що трапилось та допомагав слідству,
оскільки ці обставини були враховані судом
першої інстанції при призначенні виду та міри покарання.

А тому колегія
суддів вважає, що суд правильно дійшов висновку, що обране судом покарання
є необхідним і
достатнім для виправлення

засудженого
та попередження нових злочинів і підстав до пом'якшення призначеної судом міри
покарання ОСОБА_1 колегія суддів не вбачає, оскільки покарання засудженому призначене у відповідності
до вимог ст. 65
КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого
злочину, даних, що характеризують його особу, і обставин, що обтяжують та
пом'якшують покарання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21
лютого 2007
року щодо ОСОБА_1 залишити без
змін, а апеляцію останнього - без задоволення.