Справа № 1-15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
лютого 2008 року Чорнухинський районний
суд Полтавської області

в складі головуючого-судді Орел І.І.

при секретарі Сагурі А.В.

з участю прокурора Горгулі Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Чорнухи справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, родився в смт. Чорнухи Полтавської області, проживає в
с. Ковалі Чорнухинського району Полтавської
області, освіта середня, не одружений, працює різноробочим на цегельному заводі
с. Кизлівка, раніше судимого Чорнухинським
районним судом 31 серпня 2007 року за ст. 186 ч.1 КК України до 1 року
позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік.

В
скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

Встановив:

4
листопада 2007 року підсудній по справі ОСОБА_1 біля 13 годин дня прийшов на
подвір'я потерпілої, ОСОБА_2, жительки с. Харсіки Чорнухинського району, з
чоловіком якої він працює на цегельному заводі с. Харсіки. Переконавшись в
тому, що господарі будівлі відсутні, підсудній ногою вибив двері в будинок і зайшов в нього. Деякий час перебував в
будинку, дивився телевізор, а потім викрав із будинку мобільний телефон, який
належить потерпілій. Марка викраденого телефону «Самсунг. SGH-C-260» сірого кольору, вартістю
630 гривень.

6
грудня 2007 року близько 12 годин дня, підсудній в с. Кизлівка Чорнухинського району Полтавської області в битовій кімнаті цегельного заводу,
викрав із куртки потерпілого ОСОБА_3, мобільний телефон «Самсунг. Х S 201», вартістю 740 гривень.

В
судовому засіданні підсудній, вину в скоєних злочинах визнав повністю. Суду
показав, що з ОСОБА_4, чоловіком потерпілої, він знаходиться в хороших
стосунках, так як разом працюють.

4
грудня 2007 року він вирішив його провідати. Підійшовши до його будівлі та
переконавшись, що нікого немає в будинку, штовхнув двері та ввійшов в дім.
Деякий час знаходився в будинку, а потім забрав зі столу мобільний телефон та
залишив дім. Телефон продав незнайомим особам, за 100 гривень.

6
грудня 2007 року біля 12 годин, в битовій кімнаті цегельного заводу, таємно
викрав із кишені куртки ОСОБА_3 мобільний телефон «Самсунг», який разом з
громадянином ОСОБА_5. продав своїй матері ОСОБА_6, виручені гроші витратили на
покупку продуктів харчування та спиртних напитків.

В
судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що підсудній по справі
працює з її чоловіком на цегельному заводі, часто буває в їх оселі. 4 листопада
2007 року, коли вона біля 14 годин дня повернулася до своєї оселі, то побачила,
що двері відкриті, а із будинку викрадений мобільний телефон. Потерпіла не
наполягає на судовому покаранні підсудного, матеріальних претензій до нього не
має.

Потерпілий
ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 6 грудня 2007 року він прийшов на
територію Кизлівського цегельного заводу до свого товариша ОСОБА_8. Разом з ним
знаходився в битовій кімнаті, телефонував із мобільного телефону в присутності
підсудимого ОСОБА_1. Через деякий час виявив, що мобільний телефон, викрадений
із кармана його куртки, яка висіла в битовій кімнаті.

В
процесі судового засідання телефон йому повернуто, тому він матеріальних та
моральних претензій до підсудного не має, просить суд не карати останнього.

Свідок
ОСОБА_4 суду показав, що підсудного по справі він знає по сумісній роботі на
цегельному заводі. 4 листопада 2007 року
він був на роботі, про це знав підсудній по справі. В другій половині дня
дружина зателефонувала і повідомила про скоєну крадіжку в їх будинку. Коли він
прибув до своєї оселі, то разом з дружиною здогадалися, що крадіжка скоєна
ОСОБА_1.

Свідок
ОСОБА_5 суду показав, що у грудні місяці 2007 року ОСОБА_1 звернувся до нього,
з проханням допомогти продати, йому належний телефон. В той же день, свідок
підійшов до матері підсудного ОСОБА_6 та
запропонував їй придбати в нього, йому належний телефон, за 130 гривень, на що
вона погодилася.

Свідок
ОСОБА_8 суду показав, що 6 грудня 2007 року до нього, на його робоче місце,
приходив товариш ОСОБА_3. Того ж дня із кармана його курточки, яка висіла в
битовій кімнаті заводу, був викрадений мобільний телефон.

Дії
підсудного органи до судового слідства вірно кваліфікували за ст. 185 ч.3 КК України. Підсудній, раніше
судимий за ст. 186 ч.1 КК України, повторно 4 листопада 2007 року незаконно
проник в житло потерпілої ОСОБА_2 і звідти викрав мобільний телефон вартістю
630 гривень.

6
грудня 2007 року він же повторно викрав, в битовій кімнаті цегельного заводу с.
Кизлівка, мобільний телефон, який належить ОСОБА_3 вартістю 740 гривень.

По
совокупності злочинів його дії слід
кваліфікувати за частиною 3 ст. 185 КК України, яка передбачає найбільш суворе
покарання.

Призначаючи
покарання підсудному, суд в якості обтяжуючих обставин по справі враховує те, що ОСОБА_1 був раніше судимий за
скоєння злочину.

В
якості пом'якшуючих обставин по справі підсудного, суд враховує визнання
підсудним своєї вини і розкаяння в скоєному, відшкодування ним заподіяної
шкоди, що при призначені покарання суд
враховує те, що попередній
злочин, за який він був засуджений, скоїв будучи неповнолітнім, в даний
час підсудній працює, до роботи відноситься добросовісно.

Потерпілі
не наполягають на суворому покаранні підсудного.

З
урахуванням всих пом'якшуючих обставин
по справі особи підсудного, суд вважає за можливе звільнити його від відбуття покарання з
випробуванням.

Враховуючи
те, що підсудній ОСОБА_1 раніше був засуджений до позбавлення волі, але
звільнений в силу ст. 75 КК України від відбуття покарання та в період
іспитового терміну скоїв новий умисний злочин, то суд до покарання призначеного
за новим вироком, частково присудив невідбуту частину покарання за попереднім
вироком.

Керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_1а
за ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі.

Частково
приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком терміном шість
місяців і остаточно вважати ОСОБА_1а засудженим до трьох років шести місяців
позбавлення волі.

Відповідно
до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1а від відбуття покарання з випробуванням.

Іспитовий
термін встановив на протязі двох років.

Речові
докази по справі повернути потерпілим по справі.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок
може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі п'ятнадцяти
днів з дня проголошення.