Дата документу Справа № 233/2563/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/132/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 121 ч. 1 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Єдиний унікальний № 233/2563/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області, на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександро Шультіне Костянтинівського району Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, працездатного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 УК України не судимого,

засуджено:
- за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки і 6 місяців та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Цивільний позов прокурора Костянтинівської міжрайонної прокуратури Донецької області задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2021 грн. 11 коп. у відшкодування витрат лікувального закладу на лікування потерпілого.

Вироком вирішена доля речових доказів у порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , 11.02.2014 року приблизно о 13.00 год., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував у приміщенні літньої кухні, яка розташована у дворі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де разом зі своїм братом ОСОБА_8 , своєю матір`ю ОСОБА_9 , та батьком ОСОБА_10 вживав спиртні напої.

У процесі спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сталася сварка, під час якої ОСОБА_8 ударив в обличчя ОСОБА_7 кулаком, внаслідок чого у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень своєму братові ОСОБА_8 .

З цією метою він, знаходячись в приміщенні літньої кухні, зі стола узяв кухонний ніж та, реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязнених відносин до ОСОБА_8 , діючи навмисно, з метою заподіяння тому тяжких тілесних ушкоджень, утримуючи правою рукою ніж, завдав ножем один удар в область живота зліва, один удар в область попереку зліва і один удар в область шиї зліва, чим спричинив ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: колото-різану рану передньої черевної стінки зліва, проникаючу в черевну порожнину без ушкодження внутрішніх органів, яка по ступеню тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечним для життя в момент заподіяння; колото-різану рану поперековій області зліва, яка по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та вимагала для свого лікування термін понад 6-ти але не більше 21 дня; а також різану рану шиї зліва, яка по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та вимагала для свого лікування термін понад 6-ти але не більше 21 дня.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Донецької області вважає, що вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.09.2014 року щодо ОСОБА_7 незаконним та таким, що підлягає скасуванню на підставі ст. 409 КПК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

У зв`язку з викладеним просить вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.09.2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та потерпілого, які заперечували проти скарги, перевіривши кримінальне провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюються.

Що стосується покарання, то при його призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, хоча й щиро розкаявся у вчиненому та сприяв слідству у розкритті злочину, проте вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння. Також суд врахував, що потерпілий ОСОБА_8 , який є братом обвинуваченого, просив останнього взагалі не карати, оскільки не має до нього будь-яких претензій.

З урахуванням зазначених обставин суд дійшов вірного висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі із звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, яке, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 й попередження нових злочинів.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2014 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4