ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
№ 1кп/0202/457/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Дружиніна
К.М.

при секретарі - Дьяченко О.І.

за участю прокурора - Халілова А.Г.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
кримінальне провадження № 0000347 за
обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Жовті Води
Дніпропетровської області,
громадянина України, освіта середня,
одруженого, не працюючого, раніше
судимого:

- 29.07.2004 року Жовтоводським
міським судом Дніпропетровської
області за ст.ст. 185 ч.1, 75 КК України, до 1
року позбавлення волі, з іспитовим
строком 1 рік;

- 15.11.2004 року Жовтоводським
міським судом Дніпропетровської
області за ст.190 ч.2, 71 КК України до 2
років позбавлення волі;

- 23.05.2008 року Жовтоводським
міським судом Дніпропетровської
області за ст.ст. 185 ч.3, 69, 71 КК України до
1 року 1 місяця позбавлення волі;

зареєстрованого АДРЕСА_3; проживаючого
АДРЕСА_4, у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ст.ст. 185
ч.2, 190 ч.2 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1, 15 січня 2013 року
приблизно о 22 годині 30 хвилин, повторно,
маючи умисел на заволодіння чужим
майном шляхом обману (шахрайство),
знаходячись в салоні автомобільного
таксі ВАЗ 2406, біля будинку № 4 по пров.
Фестивальний у м. Дніпропетровську,
діючи з корисливих мотивів, під
надуманим приводом здійснення
телефонного дзвінка, ввів в оману
потерпілого ОСОБА_2, отримав від нього
мобільний телефон «Nokia C3-01», вартістю 800
гривень, з сім-картою оператора
«Київстар», вартістю 20 гривень, з
грошима на рахунку в розмірі 7 гривень,
заволодівши яким з місця вчинення
злочину зник, розпорядившись ним за
власним розсудом, спричинивши
потерпілому майнову шкоду в загальній
сумі 827 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність,
ОСОБА_1, 12 лютого 2013 року близько 22
години 20 хвилин, перебуваючи в квартирі
АДРЕСА_1, повторно, маючи раптово
виниклий умисел, спрямований на таємне
викрадення чужого майна, шляхом
вільного доступу, переконавшись, що за
його діями ніхто не спостерігає, діючи
з корисливих мотивів, таємно викрав
чуже майно, належне потерпілій ОСОБА_3,
а саме:

- ноутбук «Lenovo G 580 GL», вартістю 1 000
гривень;

- жорсткий диск «WD Ehemevts», вартістю
150 гривень;

- мобільний телефон «Nokia Е 71»,
вартістю 150 гривень;

- сім-карту оператора «Київстар»,
вартістю 20 гривень та сім-карту
оператора «ЮМС», вартістю 20 гривень,

після чого з викраденим майном з місця
вчинення злочину зник, заподіявши
потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на
загальну суму 1 340 гривень.

Продовжуючи злочинну діяльність,
ОСОБА_1, 01 квітня 2013 року приблизно о 08
годині, знаходячись на автомийці
«Форсаж», розташованій по вул.
Орджонікідзе, 39 в м. Дніпропетровську,
маючи раптово виниклий умисел,
спрямований на таємне викрадення
чужого майна, шляхом вільного доступу,
переконавшись, що за його діями ніхто
не спостерігає, діючи з корисливих
мотивів, з підсобного приміщення
таємно викрав чуже майно, належне
потерпілому ОСОБА_4, а саме:

- мобільний телефон «Nokia Lumia 510»,
вартістю 888 гривень;

- сім-картку оператора «Life»,
вартістю 20 гривень;

- зарядний пристрій від мобільного
телефону «Nokia Lumia 510», вартістю 15
гривень,

після чого з викраденим майном з місця
вчинення злочину зник, заподіявши
потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду
на загальну суму 923 гривень.

ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та
пояснив суду, що 15 січня 2013 року
приблизно о 22 годині 30 хвилин,
знаходячись в салоні автомобільного
таксі ВАЗ 2406, біля будинку № 4 по пров.
Фестивальний у м. Дніпропетровську, він
вирішив заволодіти мобільним
телефоном потерпілого. Під надуманим
приводом здійснення телефонного
дзвінка, він попросив у потерпілого
ОСОБА_2 мобільний телефон «Nokia C3-01».
Після того, як він отримав телефон від
потерпілого, здійснюючи дзвінок, він
скористався неувагою потерпілого, та
разом з телефоном зник. Крім того, 12
лютого 2013 року близько 22 години 20
хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1,
скориставшись відсутністю мешканців
квартири, він забрав собі ноутбук «Lenovo G
580 GL», жорсткий диск «WD Ehemevts», мобільний
телефон «Nokia Е 71», з двома сім-картами
операторів «Київстар» та «ЮМС», після
чого пішов з квартири. Мобільний
телефон в неробочому стані він викинув,
інше здав до скупки. Після того, 01
квітня 2013 року приблизно о 08 годині,
знаходячись на автомийці «Форсаж»,
розташованій по вул. Орджонікідзе, 39 в
м. Дніпропетровську, з підсобного
приміщення він викрав мобільний
телефон «Nokia Lumia 510», з сім-карткою та
зарядним пристроєм, після чого пішов з
авто мийки. Вилучені гроші за викрадене
майно витратив на власний розсуд.

Про винність ОСОБА_1, суд робить
висновок виходячи з наступних доказів:

- протоколу огляду приміщення ломбарду,
в ході якого вилучено мобільний
телефон «Nokia C3-01» (а.п.13-15), який визнано
речовим доказом (а.п.17) та повернуто
потерпілому ОСОБА_2 (а.п.18); копій
документів, які підтверджують вартість
та належність майна потерпілого
ОСОБА_2, яким заволодів обвинувачений
(а.п.21-25); протоколу проведення слідчого
експерименту, в ході якого
обвинувачений вказав на дату, місце та
спосіб вчинення злочину відносно
ОСОБА_2 (а.п.38-42); протоколу пред'явлення
особи для впізнання, в ході чого свідок
ОСОБА_5 вказав на обвинуваченого, як на
особу, що здала до ломбарду мобільний
телефон «Nokia C3-01» (а.п.47-49);

- протоколу огляду місця вчинення
злочину - приміщення квартири АДРЕСА_1
(а.п.71); копій документів, що
підтверджують належність та вартість
викраденого майна потерпілої ОСОБА_3 на
момент вчинення злочину (а.п.79-83);
протоколу проведення слідчого
експерименту, в ході якого
обвинувачений вказав на дату, місце та
спосіб вчинення злочину (а.п.117-116);

- протоколу огляду місця вчинення
злочину - приміщення авто мийки,
розташованої по вул. Орджонікідзе у м.
Дніпропетровську (131-132); копій
документів, що підтверджують
належність та вартість викраденого
майна потерпілого ОСОБА_4 (а.п.134-137);
протоколу проведення слідчого
експерименту, в ході якого
обвинувачений вказав на дату, місце та
спосіб вчинення злочину (а.п.153-158)

Інші докази, здобуті в ході досудового
слідства не досліджувались в судовому
засіданні, в зв'язку з визначенням
порядку та об'єму дослідження доказів,
передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України,
оскільки свідчення ОСОБА_1
відповідають фактичним обставинам
кримінального провадження та ніким не
заперечуються.

Таким чином, суд дійшов висновку про
доведеність вини обвинуваченого
ОСОБА_1:

- в таємному викраденні чужого майна
(крадіжка), вчиненому повторно, тобто в
скоєнні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 185 КК України;

- в заволодінні чужим майном шляхом
обману (шахрайство), вчиненому
повторно, тобто в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, суд
відповідно до ст. 65 КК України, враховує
ступінь тяжкості вчинених злочинів,
дані про його особу, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_1 вчинив умисні злочини середньої
тяжкості, суспільно-корисною працею не
займається, раніше неодноразово був
засуджений.

Обвинувачений ОСОБА_1 повністю визнав
вину, має на утриманні малолітню
дитину, що судом враховуються як
пом'якшуючі його покарання обставини.

Обставин, які б обтяжували покарання
судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що виправлення обвинуваченого можливо
тільки в місцях позбавлення волі, саме
таке покарання буде необхідним і
достатнім для його виправлення і
попередження вчинення ним нових
злочинів, але не в максимальному
розмірі покарання, передбаченого
санкціями статей. Підстав для
застосування ст. 75 КК України, суд не
вбачає, оскільки не виникає
переконання в тому, що виправлення
обвинуваченого можливе без реального
виконання покарання.

Речовий доказ по кримінальному
провадженню: мобільний телефон «Nokia
C3-01», суд вважає за необхідне повернути
потерпілому ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні
кримінальних правопорушень,
передбачених ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2 КК
України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді
одного року і шести місяців
позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді
одного року позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначити
покарання у вигляді одного року і шести
місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання
відраховувати з 09 жовтня 2013 року, міру
запобіжного заходу відносно ОСОБА_1
залишити без змін, у вигляді тримання
під вартою.

Речовий доказ - мобільний телефон «Nokia
C3-01» - повернути потерпілому ОСОБА_2

На вирок може бути подана апеляція в
судову палату по кримінальним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий:
К.М. Дружинін