Справа
№ 1-191/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
листопада 2007 року Сквирський
районний суд Київської області

в складі:
головуючого - судді Віговського С.І.

при секретарі -
Кропивлянській С.М.

з участю
прокурора - Вдовиченко В.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Сквира справу про обвинувачення:
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України,
українця, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого,
раніше не судимого, у вчиненні злочину, що передбачає відповідальність по ст.
122 ч. 1 КК України,-

встановив:

ОСОБА_1.,
17.08.2007 року близько 18 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і
знаходячись в будинку ОСОБА_2 по АДРЕСА_2, на грунті раптово виниклих
неприязних відносин, умисно наніс близько 4-5 ударів невстановленим слідством
дерев'яним предметом в область тулуба господарю будинку, чим спричинив
останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому 9-10 ребер справа і згідно
висновку судово-медичної експертизи №52/Д від 14.09.2007 року дані тілесні
ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої степені
важкості.

У судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1. вину у вчиненні злочину визнав повністю, ствердив
суду обставини вчинення злочину, зазначені вище, вказуючи при цьому, що щиро
розкаюється у вчиненому та просив суворо не карати.

Поскільки
підсудний вину у вчиненні злочину визнав повністю та погодився на скорочений
порядок дослідження доказів по справі, наслідки йому були роз'яснені та
зрозумілі, заслухавши думку учасників судового розгляду, судом відповідно до
вимог ст. 299 КПК України визнано недоцільним досліджувати докази стосовно
встановлених досудовим слідством обставин справи, оскільки ці фактичні
обставини справи ніким не оспорюються.

Дії підсудного
ОСОБА_1. суд кваліфікує за ст. 122 ч. 1 КК України, як умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але
таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

При призначенні
покарання підсудньому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного і обставини справи, що пом'якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_1. раніше
не судимий, злочин вчинив середньої тяжкості, характеризується негативно.

До обставин, що
пом'якшують покарання ОСОБА_1. суд відносить щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочину.

До обставин, що
обтяжують покарання ОСОБА_1. суд, згідно ст. 67 КК України, відносить вчинення
злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Беручи до уваги
те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й
достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно
враховуючи вище вказані обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до
висновку про доцільність призначення ОСОБА_1. покарання у виді позбавлення волі
із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного
покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Одночасно
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи за місцем
проживання відповідно до ст. 76 КК України.

Судові витрати
та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.
323,324 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначити
йому покарання - два роки позбавлення волі.

Застосувати до
засудженого ОСОБА_1 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування
призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до
ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов'язок періодично з'являтись для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи за місцем проживання.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу, залишити підписку про
невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з
моменту його проголошення через Сквирський районний суд.