У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Кривенди О.В.,

суддів

Мороза М.А., Пошви Б.М.,

за
участю:
прокурора

Брянцева В.Л.,

захисників

ОСОБА_7, ОСОБА_3,

засудженого

ОСОБА_1,

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 14 червня 2007 року кримінальну справу за касаційними скаргами
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2. та захисника-адвоката ОСОБА_3 на вирок
апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2007 року, яким
засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця м. Ужгорода,
Закарпатської області, раніше не судимого,

- за п.п. 1, 6,
12 ч. 2 ст. 115 КК України на довічне позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК України на
чотирнадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1 визначено остаточне покарання -
довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця та мешканця м. Ужгорода,
Закарпатської області, раніше не судимого,

- за п.п. 6, 12
ч. 2 ст. 115 КК України на чотирнадцять років позбавлення волі з конфіскацією
майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК України на
дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 визначено остаточне покарання -
чотирнадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

З обвинувачення ОСОБА_1 виключений
п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, а ОСОБА_2. - п.п. 1,9 ч. 2 ст. 115 КК
України.

Постановлено стягнути із засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2. солідарно на користь
потерпілої ОСОБА_4 25 330 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 70 000
гривень з ОСОБА_1 і 30 000 гривень з
ОСОБА_2. - моральної шкоди.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2. визнано винними у вчиненні таких
злочинів.

Вночі 20 березня 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, попередньо домовившись між собою та озброївшись
дерев'яною битою та розкладним ножем, одягли маски щоб їх не впізнали випадкові
очевидці та власники будинку, достовірно знаючи, що в будинку по АДРЕСА_1
проживають двоє пенсіонерів, перелізли через паркан задньої частини подвір'я,
після чого ОСОБА_1 дерев'яною битою розбив скло на дверях з тильної сторони
будинку і через отвір в дверях першим проник в будинок, а за ним - ОСОБА_2

На шум у коридорі вийшов власник будинку ОСОБА_5 і, намагаючись захиститись
від нападу та припинити злочинні дії нападників, захищаючи свою сім'ю та майно,
вистрілив у їх бік з сигнального
револьвера РС-31. Проте ОСОБА_1, продовжуючи дії, направлені на заволодіння
чужим майном, накинувся на ОСОБА_5 та дерев'яною битою, яку приніс із собою,
завдав потерпілому шість ударів по голові та інших частинах тіла,
заподіявши йому тілесні ушкодження, несумісні
з життям.

У цей час ОСОБА_2, діючи узгоджено з ОСОБА_1, зайшов у спальну кімнату, де
побачив ОСОБА_6, яка стояла біля вікна і тихо розмовляла, та сказав, що їй
нічого не буде, якщо вона добровільно віддасть гроші та інші цінності. Оскільки
ОСОБА_6 на вимоги ОСОБА_2. не реагувала, він сам почав шукати в кімнаті гроші.

Потім у спальну кімнату вбіг ОСОБА_1 та з метою позбавлення ОСОБА_6 життя,
дерев'яною битою завдав їй п'ять ударів по голові і тулубу, повалив на ліжко та
продовжував бити, заподіявши потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили
її смерть.

Після цього ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернулись у кімнату, де на підлозі лежав
ОСОБА_5 Почувши, що потерпілий подає ознаки життя, ОСОБА_1 дав вказівку ОСОБА_2
позбутись його, оскільки він знову буде в них стріляти.

ОСОБА_2, виконуючи вказівку ОСОБА_1,
та діючи узгоджено і цілеспрямовано, з метою позбавлення життя ОСОБА_5,
завдав йому два удари ножем, який взяв з собою, в область грудної клітини.

Таким чином, подолавши опір подружжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжили шукати
в кімнатах гроші й інші цінності та в процесі розбою заволоділи майном
потерпілих на суму 13 440,08 гривень.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом кримінального закону -
вважає, що його дії неправильно кваліфіковані за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України
як умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, оскільки
домовленості про позбавлення потерпілих життя між ним та ОСОБА_2 не було. Крім
того, вважає, що суд призначив йому надмірно суворе покарання. Просить вирок
апеляційного суду змінити, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі
на певний строк.

Засуджений ОСОБА_2 та його захисник-адвокат ОСОБА_3 у своїй касаційній
скарзі посилаються на неправильне застосування судом кримінального закону,
зокрема, на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали змову тільки на вчинення розбою, а
ОСОБА_1 вийшов в своїх діях за межі домовленості і самостійно заподіяв битою
потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до їх смерті. Просять вирок апеляційного суду змінити,
закрити справу в частині засудження ОСОБА_2. за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК
України за відсутністю в його діях складу злочину та пом'якшити призначене йому
покарання.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення засудженого
ОСОБА_1, захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_3, які підтримали касаційні скарги;
міркування прокурора, який просив залишити касаційні скарги без задоволення, а
вирок щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2. - без зміни; перевіривши матеріали справи та
обговоривши викладені у скаргах доводи,
колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких
підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 та ОСОБА_2. у вчиненні
зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні
доказами і є обґрунтованим.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 під час досудового
слідства і в судовому засіданні підтверджували вчинення ними зазначених у
вироку злочинів, хоча й не в повній мірі були згідні з кваліфікацією їх дій.
Зазначали про те, що йшли до будинку потерпілих, озброївшись битою і ножем,
одягнувши маски, щоб їх не впізнали. Не заперечували й того, що ОСОБА_1 битою
завдав обом потерпілим численні удари, не сумісні з життям, а ОСОБА_2 - два удари ножем в
грудну клітину ОСОБА_5. Твердили також про те, що після вбивства подружжя
ОСОБА_5 заволоділи їх майном, яке знайшли в будинку.

Ці показання повністю узгоджуються з
даними протоколів відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_1 та
ОСОБА_2., де вони на місці детально розповіли про те, за яких обставин було
вчинено розбій та вбивство потерпілих,
(т. 1 а.с. 161-165, 174-182).

Як видно з протоколу огляду місця події, в будинку, де мешкали ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, було виявлено їх трупи зі слідами насильницької смерті (т. 1 а.с.
6-55).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 147 від 21 березня 2005
року на трупі ОСОБА_5були виявлені наступні тілесні ушкодження: перелом кісток
склепіння та основи черепа, крововилив під м'які мозкові оболонки, крововилив у
речовину головного мозку, чотири рвано-забійні рани голови, ділянки осадження в
тім'яній ділянці зліва та садна в потиличній ділянці, крововилив у м'які
тканини голови, дві колото-різані рани грудної клітини справа, дві колото-різані
рани печінки, наявність рідкої крові у плевральній та черевній порожнинах.

Смерть ОСОБА_5настала від відкритої черепно-мозкової травми, що
супроводжувалася переломом кісток основи та склепіння черепа, субарахноїдальним
крововиливом, забоєм речовини головного мозку, які призвели до розвитку шоку
(т. 2 а.с. 80-88).

За висновком судово-медичної експертизи № 148 від 15 квітня 2005 року на
трупі ОСОБА_6 було виявлено: перелом кісток склепіння та основи черепа,
крововиливи під м'які мозкові оболонки, крововиливи в речовину головного мозку,
крововиливи у м'які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні, дві
рвано-забійні рани волосистої частини голови, перелом 7-8 ребер по задній
підпахвовій лінії з крововиливами в навколишні м'які тканини.

Смерть ОСОБА_6 настала від відкритої черепно-мозкової травми голови, що
супроводжувалась переломом кісток основи склепіння черепа, субарахноїдальним
крововиливом, забоєм речовини головного мозку, які призвели до набряку і
вклинення речовини головного мозку (т. 2 а.с. 68-73).

У квартирі, де проживають батьки ОСОБА_1, була виявлена та вилучена
каблучка з чорними та білими камінцями, яку ОСОБА_1 подарував своїй нареченій
ОСОБА_8. Як встановлено судом, ця каблучка належала ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 62-74).

Належним чином проаналізувавши та оцінивши ці та інші досліджені у судовому
засіданні докази, апеляційний суд дійшов правильного висновку про доведеність
винності ОСОБА_1 і ОСОБА_2. у розбої, вчиненому за попередньою змовою групою
осіб, поєднаному з проникненням у житло та заподіянням потерпілим тяжких
тілесних ушкоджень.

Не викликає сумніву у колегії суддів
і висновок апеляційного суду про доведеність винності ОСОБА_1 в умисному
вбивстві двох осіб, з корисливих мотивів, вчиненому за попередньою змовою
групою осіб, а ОСОБА_2. - в умисному вбивстві, з корисливих мотивів, вчиненому
за попередньою змовою групою осіб.

Апеляційний суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за п.п. 1, 6, 12 ч. 2
ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, а ОСОБА_2. - за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4
ст. 187 КК України.

Доводи касаційних скарг засуджених та захисника-адвоката ОСОБА_3 про
відсутність у діях ОСОБА_1 кваліфікуючої ознаки, передбаченої п.12 ч.2 ст. 115
КК України, а в діях ОСОБА_2. - складу злочину, передбаченого п.п. 6,12 ч.2 ст.
115 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як установив
апеляційний суд, засуджені були об'єднані
єдиним умислом, спрямованим на позбавлення життя ОСОБА_5з корисливих
мотивів, кожен із них виконав частину того обсягу дій, який вважався необхідним
для реалізації цього умислу. Свій висновок про вчинення засудженими умисного
вбивства ОСОБА_5за попередньою змовою між ними та з корисливих мотивів
апеляційний суд належним чином умотивував, зазначивши, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
бажаючи одержати для себе матеріальні блага,
діяли узгоджено, кожен із них був озброєний і завдавав потерпілому удари
в життєво важливі органи з метою позбавлення його життя.

При вирішенні питання про призначення покарання суд, дотримуючись вимог
ст.ст. 64, 65 КК України, врахував особливу небезпечність вчинених ОСОБА_1
злочинів, пов'язаних з умисним позбавленням життя двох людей, обставини, за
яких було вчинено злочини, і не знайшов можливості призначити йому покарання у
виді позбавлення волі на певний строк, навівши у вироку мотиви прийнятого
рішення, з якими погоджується й колегія суддів.

Призначаючи покарання ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції відповідно до
вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
засудженого, обставини, що пом'якшують покарання, і визначив покарання, яке є
необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових
злочинів.

Отже, підстав для пом'якшення засудженим покарання, про що йдеться у
скаргах, колегія суддів не вбачає.

При перевірці справи в касаційному порядку не виявлено будь-яких
передбачених ст. 398 КПК України підстав для зміни чи скасування вироку щодо
ОСОБА_1 та ОСОБА_2., а тому касаційні скарги засуджених та захисника ОСОБА_3
задоволенню не підлягають.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України, -

у
х в а л и л а:

касаційні скарги засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2. та захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок апеляційного
суду Закарпатської області від 12 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - без зміни.

Судді:

Кривенда О.В. Мороз М.А. Пошва Б.М.