УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 201/2822/15-к (пр. № 1-кп/201/149/2015), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000598, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, раніше не судимого, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 24 лютого 2015 року надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , відповідно до якого, останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту.

Під час досудового розслідування, 20 лютого 2015 року між прокурором прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, відповідно до умов якої, останній зобов`язуються беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню даного кримінального провадження, внаслідок чого, сторони прийшли до узгодженої міри покарання, яка повинна бути призначена ОСОБА_4 у вигляді 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 935,00 грн.

Учасники кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти затвердження укладеної між сторонами Угоди.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Крім цього, частиною першою статті 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних даних, зокрема: сторони угоди, формування підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з значенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Як випливає з положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, а також умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що прокурором під час укладення угоди про визнання винуватості не в повній мірі були враховані, як обставини, визначені у ст. 470 КПК України, так і істотні умови угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 472 КПК України, оскільки передбачені у наданій суду угоді про визнання винуватості обов`язки обвинуваченого у вигляді беззастережного визнання обвинувачення в обсязі підозри, а також сприяння у розслідуванні кримінального провадженню, суперечать умовам даної угоди та свідчить про неможливість їх виконання з огляду на те, що угода про визнання винуватості була укладена після складення обвинувального акту, а отже офіційним документом, який визначає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення є обвинувальний акт, а не підозра, як зазначено у наданій суду угоді, при цьому, зазначена в угоді решта обов`язків не конкретизована та не викладено відомостей щодо того, яким саме чином ОСОБА_4 буде сприяти розслідуванню даного кримінального провадження, досудове розслідування по якому вже закінчено, а отже дані обов`язки носять формальний характер та не можуть бути виконані обвинуваченим. Крім того, в угоді про визнання винуватості не зазначено, які обставини відповідно до ст. 65 КК України, враховувалися сторонами при визначенні саме такого покарання обвинуваченому у найменшому його виді, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, а отже, на думку суду, з врахуванням вищевикладеного, узгоджене сторонами покарання суперечить інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень іншими особами.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо затвердження угоди або відмови в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що умови угоди про визнання винуватості суперечать вимогам КПК України, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , та повернути кримінальне провадження стосовно останнього прокурору для провадження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - повернути прокурору прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1