Ухвала іменем україни
06 липня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_8,
суддів: ОСОБА_9, ОСОБА_10,
розглянувши касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_4 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2015 року у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1,

засудженого за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК,

у с т а н о в и в:

Зазначеним вироком ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 3 ст. 185 КК - на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 186 КК - на строк 4 роки 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК засудженому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Вирішено цивільні позови та питання про речові докази.

Ухвалою апеляційного суду вирок районного суду залишено без змін.

Згідно з вироком ОСОБА_4 визнано винним у таємному та відкритому викраденнях чужого майна, вчинених за попередньою змовою групою осіб, поєднаних із проникненням у приміщення, у 2012 році в с. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Так, 31 липня близько 03.40 год. ОСОБА_4 разом із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, проникли до магазину на АДРЕСА_2 та відкрито заволоділи майном ОСОБА_5 на загальну суму 12 776 грн.

03 вересня близько 02.00 год. ОСОБА_4 із тією ж особою проникли до магазину на АДРЕСА_3, звідки таємно викрали майно ОСОБА_6 на суму 1263,73 грн.

18 вересня близько 21.30 год. вони ж з магазину на АДРЕСА_4 відкрито викрали майно ОСОБА_7 на суму 5500 грн.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 вбачається, що він просить змінити постановлені щодо нього судові рішення та звільнити його від відбування призначеного йому покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки він засуджений за злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров'я, та відбув більше ніж ј частину покарання.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень й інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та кримінально-правова оцінка його діянь за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК у касаційній скарзі не оспорюється.

Що ж стосується доводів засудженого про безпідставну відмову у застосуванні щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році», то вони, на думку колегії суддів, не грунтуються на законі.

Як убачається з долученої до касаційної скарги копії вироку, місцевий суд, приймаючи таке рішення, виходив із того, що відповідно до п. «є» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за грабіж при обтяжуючих обставинах (частини третя, четверта і п'ята статті ст. 186 КК). Таким чином, ОСОБА_4 не підпадає під дію закону про амністію, оскільки він вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК.

Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, обґрунтовано залишив вирок місцевого суду без змін, зазначивши в ухвалі підстави прийняття такого рішення. Стосовно доводів, викладених в апеляції засудженого, аналогічних доводам його касаційної скарги, суд апеляційної інстанції навів відповідні мотиви їх необґрунтованості, з якими погоджується й колегія суддів.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого і вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2015 року щодо ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10