АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/911/2012 Номер провадження 11/1690/911/2012 Головуючий по 1-й інстанції: ЛАННА Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2012 року м. Полтава

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - Гонтар А.А.,

Суддів Денисенко Л.М., Юренко Л.А.

з участю прокурора - Гринь А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 26.07.2012 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працюючий, раніше судимий:

1) 12.06.2009 року Краснодонським міськрайонним судом Луганської області за ч.2 ст.186,69 КК України на один рік чотири місяці позбавлення волі. Звільнений 09.02.2010 року по відбуттю покарання;

2) 28.01.2011 року Краснодонським міськрайонним судом Луганської області за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 1000 грн

- засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі.

Вирішене питання про речові докази.

За вироком суду,

18.03.2012 року близько 01.45 год. ОСОБА_2, під час проїзду в купе № 1 плацкартного вагону № 19 пасажирського поїзду № 20 сполученням Луганськ-Київна підїзді до станції Кочубеївка Чутівського району Полтавської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, повторно, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_3 спала, переніс дві дорожні сумки з особистими речами останньої, переніс їх до вагону № 18, де в приміщенні туалету, таємно, з сумки червоного кольору викрав цифровий фотоапарат SONYCyber-shot DSC-W 310, пошкоджений золотий браслет, дві золоті сережки, мобільний телефон LG, чим завдав потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 2850 грн.

В апеляції засудженого ставиться питання про помякшення призначеного покарання або призначення покарання не повязаного з позбавленням волі. Обґрунтовуючи свою апеляцію, посилається на те, що він повністю визнає вину, щиро розкаюється у скоєному, має неповнолітню дитину від цивільного шлюбу, хворіє на хронічний гепатит С.

Інші учасники судового розгляду вирок не оскаржували.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, заперечення проти апеляції прокурора Гринь А.С.; перевіривши матеріали справи та доводи апеляції вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчинені злочину, за який він засуджений ґрунтуються на зібраних у справі доказах, стосовно яких відповідно до вимог ч.1 ст.229 і статті 301-1 КПК України судом першої інстанції не досліджувались і ніким з учасників процесу не оспорюються. У відповідності до зібраних по справі доказів, дії ОСОБА_2 кваліфіковані судом за ч.2 ст.185 КК України і також не оспорюються в апеляції.

Призначаючи засудженому покарання, місцевий суд, виходячи з вимог ст..65 КК України врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного який має непогашені судимості за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, а також обставини на які вказує апелянт. Зокрема, незважаючи на те, що в характеристиці з місця проживання зазначено, що зі слів сусідів ОСОБА_2 характеризується задовільно - суд врахував цю характеристику, як позитивну. Як обставину, що помякшує покарання суд врахував щире каяття у скоєному злочині. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Ні долучена до матеріалів справи ксерокопія паспорта громадянина України, ні довідка про склад сімї, ні інші матеріали справи не містять даних щодо наявності на утриманні засудженого неповнолітньої дитини. Не містять матеріали справи і даних про наявне у ОСОБА_2 хронічне захворювання на яке він посилається в своїй апеляції. Натомість, з медичного висновку вбачається, що він соматично здоровий. З довідки Луганського обласного наркологічного диспансеру вбачається, що протягом 2006-2011 року ОСОБА_2 неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в цьому лікувальному закладі.

Таким чином суд належним чином обґрунтував своє рішення про те, що необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів буде саме покарання у виді позбавлення волі та призначив засудженому таке покарання у мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Оскільки покарання засудженому призначене із дотриманням вимог ст. 65 України, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції та помякшення призначеного судом покарання.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст..365,366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 26.07.2012 року стосовно ОСОБА_2 без змін.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5