Справа № 11а-114 Головуючий у 1 інстанції:
Категорія: ст.ст.286 ч.2 Доповідач:
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2007 року Колегія -
суддів Судової
палити з кримінальних
справ апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Тенюха В.П.

Суддів: Голубицького С.С., Валько Н.М.

З участю: прокурора-Гуменної І.Р.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну
справу за

апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1

на вирок Яворівського районного суду Львівської
області від 5
червня 2006 року.

Цим вироком:

ОСОБА_2,
раніше не судимий,

засуджений:
- за ст.286 ч.2 КК України на 5 (п"ять) років позбавлення волі
з позбавленням
права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки;

- за ст.135 ч.1
КК України на 2
роки позбавлення волі;

На
підставі ст.72 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання - 5 (п"ять) років
позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних
засобів строком на 2 роки.

На підставі
ст.75 КК України ОСОБА_2
звільнений від призначеного
покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

Під час іспитового строку
зобов'язано ОСОБА_2 повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично
з'являтися для реєстрації в ці органи.

Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 50000 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

За
вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що близько 00 год.30 хв. 20 червня 2005
року
в порушення вимог п.п.1.2, 1.5,
2.1, 2.3, 2.10, 10.1, 11.2, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, керуючи
технічно справним автомобілем марки Фольксваген
Пасат
без реєстраційних номерних знаків та реєстраційних документів, рухався на
автодорозі Львів-Краківець в напрямку смт. Краківець Яворівського
району на 44
км. Цієї дороги, поблизу с Чолгині вказаного району, будучи
неуважним до оточуючої обстановки в темну пору доби, виїхавши на ліве узбіччя,
здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, який рухався по узбіччі з дотриманням
Правил дорожнього руху, поставивши потерпілого у небезпечний для життя стан,
умисно залишив його в небезпеці та на своєму автомобілі втік з місця пригоди.

В результаті отримання при ДТП травм ОСОБА_3 помер близько 10 год. ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі
потерпілий ОСОБА_1 покликається на те, що слідство проводилось упереджено і
поверхово, злочин вчинено умисно, і, як вбачається із змісту скарги, не
погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_2 та звільненням від призначеного покарання
з випробуванням, шкода йому не відшкодована, просить вирок скасувати, а справу
направити для проведення додаткового розслідування.

Вислухавши доповідача,
потерпілого ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_2 про залишення вироку без змін, прокурора,
який просить скасувати вирок, а справу направити на новий судовий розгляд,
обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Висновок районного
суду про доведеність винності засудженого у вчиненні зазначених у вироку
злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними
у справі та
перевіреними в судовому
засіданні доказами і є обґрунтованим.

В
районному суді ОСОБА_2 пояснював, що близько 24 год. 19.06.005 р. на автомобілі
Фольксваген-Пасат під'їзджав до с.Чопгині Яворівськоґо району, пішохід в білій
сорочці переходив дорогу, з метою уникнення наїзду виїхав на зустрічну смугу
руху, де відчув сильний удар в передню ліву частину свого автомобіля.

Винність засудженого у
вчиненому стверджується показами потерпілої ОСОБА_4, даними протоколу очної ставки (а.с. 148-150), даними протоколу огляду
місця події (а.с.3-4), даними протоколу огляду і перевірки технічного стану автомобіля (а.с.8-9, 12-13), даними протоколу відтворення обстановки та обставин події (а.с. 151 -152), висновками експертиз.

Оцінивши зібрані по справі
докази в їх сукупності, місцевий суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за
ст.ст. 286 ч.2, 135 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання
засудженому, районний суд врахував дані про особу винного, поряд з тим, не врахував тяжкості
вчинених злочинів, а тому, на думку колегії суддів, прийшов до невірного
висновку про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на
підставі ст.75 КК України.

Окрім Цього, в
резолютивній частині вироку суд помилково покликався на ст.72 КК України,
призначаючи покарання за сукупністю злочинів, а також не вмотивоване прийняте судом рішення про стягнення
суми за цивільним позовом.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що
призначене засудженому покарання є явно несправедливим внаслідок м"якості
і не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та його особі, тому вирок
підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Доводи апеляційної
скарги про направлення
справи на додаткове розслідування
визнаються колегією суддів як необгрунтовані. Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задоволити частково. Вирок Яворівського районного суду Львівської області від 5 червня 2006 року
відносно ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд в той самий суд в іншому складі.