справа № 165/356/15-к
провадження №1-кп/165/51/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
17 березня 2015 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі
головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 , 05 січня 2015 року, у період часу з 01 години 00 хвилин до 03 години 00 хвилин, керуючись корисливим мотивом та метою викрадення чужого майна, повторно, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях, проник в приміщення сараю, що розташований на дачному масиві «Мічурінець-1» міста Нововолинська, звідки таємно викрав три повних мішки цукру вагою по 50 кг. вартістю по 400 грн. за один мішок, на загальну суму 1200 грн., 40 кг. цукру вартістю по 10 грн. за один кілограм, на загальну суму 400 грн., 40 кг. картоплі вартістю 2 грн. за один кілограм, на загальну суму 80 грн., та бувший у вжитку велосипед вітчизняного виробництва марки «Україна», вартістю 100 грн., чим завдав майнової шкоди потерпілій власниці сараю ОСОБА_5 на суму 1780 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні у вчиненні інкримінованих йому дій визнав себе винним повністю та показав, що 05 січня 2015 року вночі повертався від свого колеги до місця фактичного проживання і проходив поблизу дачного масиву «Мічурінець-1» в місті Нововолинську. В цей момент у нього виник умисел на вчинення крадіжки з сараю, який розташований на одній із ділянок вказаного дачного масиву. За допомогою булижника, якого знайшов на місці, він зірвав навісний замок на деревяних дверях сараю, проник всередину приміщення, звідки таємно викрав три повних мішки цукру, картоплю. Викрадені продукти повантажив на велосипед марки «Україна», який також викрав у цьому сараї і перевіз до місця фактичного проживання. Два мішки викраденого цукру продав, а один залишив для власного споживання. Викрадений велосипед віддав знайомому за дарма. Картоплю спожив. У вчиненому щиро кається, розумів що вчиняє не правильно і усвідомлював, що звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково та знав наслідки вчинення кримінального правопорушення під час умовно дострокового звільнення. Показав, що працівники міліції виявили у нього по місцю проживання мішок цукру, після чого, за їх вказівкою він повернув цей цукор потерпілій ОСОБА_5 . Більше нічого їй не відшкодував, оскільки не працює. Просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд провадження у її відсутності. Ніяких претензій до ОСОБА_6 немає, пробачає йому за вчинене, щодо покарання, то покладається на розсуд суду.
Суд, з?ясувавши думку учасників провадження, переконавшись у добровільності та істинності їх згоди, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого, матеріалів.
Суд визнає ОСОБА_4 винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, і кваліфікацію таких умисних дій ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, вважає правильною.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття,активне сприяння розкриттю злочину, повернення потерпілій частини викраденого майна, відсутність тяжких наслідків.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за корисливі злочини, після відбуття покарання і звільнення з місць позбавлення волі 08 квітня 2014 року умовно достроково, продовжує займатися протиправною діяльністю, по стану здоровя та віку є працездатним,але не працює, суд вважає за необхідне призначити йому покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України, у виді позбавлення волі, яке є необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Визначаючи строк такого виду покарання, суд враховує обставини провадження, вартість викраденого майна, наявні пом`якшуючі обставини, посередню характеристику ОСОБА_4 з місця постійної реєстрації та думку потерпілої ОСОБА_5 .
Поряд з цим, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , проживання його не за місцем реєстрації, відсутність у нього постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, враховуючи, що він вчинив злочин під час умовно дострокового звільнення від покарання у виді позбавлення волі, суд вважає, що за клопотанням прокурора, обвинуваченому ОСОБА_4 з метою подальшого виконання рішення суду, доцільно змінити раніше обраний запобіжний захід у даному кримінальному провадженні у виді особистого зобов`язання на тримання під вартою.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2011 року та призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу - особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу, змінити обвинуваченому ОСОБА_4 на тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.
Початок строку відбуття покарання обчислювати обвинуваченому ОСОБА_4 з 17 березня 2015 року.
Речові докази: один мішок цукру залишити у власності ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Головуючий підпис
Суддя ОСОБА_7