Справа № 1-349/11
В И Р О К

іменем України

14.04.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

При секретарі: Ярмольській І.В.

За участі прокурора: Шум І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, що має середню освіту, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, судимої вироком Києво-Святошинського районного суду київської області від 03.06.2010 року за ч 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням 1 рік 6 місяців, -

· у вчиненні злочинів, передбачених ч 1 ст. 358; ч 3 ст. 358; ч 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи зареєстрованою 15.02.2005 року в Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області на підставі свідоцтва Серії В00 № 861846, як фізична особа підприємець, 26.04.2007 року, перебуваючи в приміщенні Києво-Святошинського районного центра зайнятості, який розташований по вул. Київській, 26 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області в порушення п. Б ч. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», згідно якого зайнятим населенням являються громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців та в порушення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», достовірно знаючи про те, що вона являється фізичною особою підприємцем з метою отримання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, при подачі письмової заяви до Києво-Святошинського районного центру зайнятості власноручно внесла завідомо неправдиві відомості в заяву про те, що вона на момент подачі заяви не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, тим самим підробила офіційний документ заяву, яка згідно ч. 1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» надає право громадянам України на реалізацію своїх соціально-економічних, політичних і особистих прав і законних інтересів.

Крім того, 26.04.2007 року, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_1, будучи зареєстрованою 15.02.2005 року в Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області на підставі свідоцтва Серії В00 № 861846, як фізична особа підприємець, перебуваючи в приміщенні Києво-Святошинського районного центра зайнятості, який розташований по вул. Київська, 26 в с. Соф. Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області з метою отримання соціальної допомоги по безробіттю, в порушення Законів України «Про зайнятість населення» та «Загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» завідомо внісши власноручно до документа заяви неправдиві відомості, а саме, вказавши, що вона не зареєстрована, як суб'єкт підприємницької діяльності, подала працівникам Києво-Святошинського районного центра зайнятості завідомо підроблений документ - заяву щодо вирішення питання про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, повідомивши неправдиву інформацію про те, що вона ніде не працює та будь-якою трудовою діяльністю не займається.

Крім того, ОСОБА_1, будучи зареєстрованою 15.02.2005 року в Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області на підставі свідоцтва Серії В00 № 861846, як фізична особа підприємець 26.04.2007 року з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в приміщенні Києво-Святошинського районного центра зайнятості, який розташований по вул. Київська, 26 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області в порушення п. Б ч. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», згідно якого зайнятим населенням являються громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців та в порушення Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», достовірно знаючи про те, що вона являється фізичною особою підприємцем з метою отримання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, шляхом внесення в заяву завідомо неправдивих даних про те, що вона на момент подачі заяви не зареєстрована, як суб'єкт підприємницької діяльності та використання вказаної заяви ввела в оману працівників Києво-Святошинського районного центру зайнятості про те, що вона ніде не працює та будь-якою трудовою діяльністю не займається.

Ввівши в оману працівників Києво-Святошинського районного центру зайнятості на підставі вище зазначеної заяви та наказу Міністерства Праці та Соціальної Політики України № 307 від 20.11.2000року, ОСОБА_1 26.04.2007 року було надано статус безробітного та призначено щомісячну допомогу по безробіттю. У зв'язку з цим в період з 26.04.2007 року по 10.07.2007 року ОСОБА_1 шляхом шахрайства незаконно отримала допомогу по безробіттю в сумі 922,10 грн., чим було спричинено матеріальну шкоду Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття на вказану суму.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочинів, визнала повністю та суду пояснила, що 14.02.2005 року вона зареєструвалась приватним підприємцем. 26.04.2007 року вона звернулась до Києво-Святошинського районного центру зайнятості з заявою про виплату їй допомоги по безробіттю. При цьому вона подала наступні документи: копія трудової книжки, копія паспорту, копія ідентифікаційного коду, довідка про середню заробітну плату з бувшого місця роботи та при цьому вона написала заяву на ім'я директора Києво-Святошинського РЦЗ ОСОБА_2 про виплату їй допомоги по безробіттю від 26.04.2007 року. В заяву внесла неправдиві відомості про те, що вона не являється приватним підприємцем, оскільки ніякою підприємницькою діяльністю не займалась.

Крім повного визнання вини підсудною ОСОБА_1, її вину у вчиненні злочинів, повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

· заява директора Києво-Святошинського районного центру зайнятості ОСОБА_3, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_1, яка шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами, що належать Києво-Святошинському районному центру зайнятості в сумі 922, 10 грн. (а.с. 4-5);

· довідка, згідно якої ОСОБА_1 перебувала на обліку як безробітна в Києво-Святошинському районному центрі зайнятості з 26 квітня 2007 року по 11 липня 2007 року та отримала нарахування в сумі 922,10 грн. (а.с. 6);

· заява ОСОБА_1, в якій вона просить надати їй статус безробітного (а.с. 21).

Суд визнає, що підсудна ОСОБА_1 давала правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами дослідженими в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудної ОСОБА_1 повністю доведена і її дії суд кваліфікує: по епізоду підроблення заяви про надання статусу безробітної за ч 1 ст. 358 КК України, як підроблення іншого документа; по епізоду використання підробленої заяви про надання статусу безробітної за ч 3 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа; по епізоду заволодіння грошовими коштами Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття на вказану суму за ч 1 ст. 190 КК України, як заволодіння майном шляхом обману (шахрайство).

Обставинами, що помякшують покарання підсудної ОСОБА_1, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_1, суд, крім обставин, що помякшують її покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини вчинення злочину та особу підсудної, яка вчинила три злочини невеликої тяжкості, на момент вчинення злочинів судима не була, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, тому з урахуванням обставин справи та даних про особу підсудної, суд приходить до переконання про необхідність призначити їй покарання у вигляді обмеження волі в межах санкцій ч 1, 3 ст. 358; ч 1 ст. 190 КК України, і не знаходить підстав для призначення інших видів покарання, передбачених санкціями вказаних статей.

Враховуючи, що ОСОБА_1 судима вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2010 року за ч 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням 1 рік 6 місяців, суд відповідно до ч 4 ст. 70 КК України, остаточно позначає ОСОБА_1 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи особу підсудної ОСОБА_1, яка розкаялась у вчиненому, відшкодувала завдані збитки, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, суд вважає, що її виправлення можливе без відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє її від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на неї частину обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч 1 ст. 358; ч 3 ст. 358; ч 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання: за ч 1 ст. 358 КК України, - у вигляді 1-го (одного) року обмеження волі; за ч 3 ст. 358 КК України, - у вигляді 1-го (одного) року 6-ти (шести) місяців обмеження волі; за ч 1 ст. 190 КК України, - у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, - остаточно ОСОБА_1 призначити покарання у вигляді 2-х (двох) років обмеження волі.

На підставі ч 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2010 року, - остаточно ОСОБА_1 призначити покарання у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту проголошення вироку.

Зобов'язати засуджену ОСОБА_1 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ: заяву ОСОБА_1 від 26.04.2007 року щодо отримання нею статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, що знаходиться в матеріалах справи (а.с. 21), - залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом 15 діб з дня його проголошення прокурором, представником цивільного позивача, а засудженою в той же термін з моменту вручення їй копії вироку.

СУДДЯ: / підпис / ОСОБА_5