У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Міщенка С.М.,

суддів за участю прокурора

Кліменко М.Р. і Глоса Л.Ф.,
Кравченко Є.С.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 19 червня
2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника
прокурора м. Севастополя та доповненням до нього на вирок Ленінського
районного суду м. Севастополя від 12 квітня 2006 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду м. Севастополя від 5
вересня 2006 року щодо
ОСОБА_1.

Зазначеним вироком
засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

в силу ст.89 КК України не судимого,

-
за ч. 1 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік 3 місяці
позбавлення волі,

-
за ч.1 ст.315 КК України на 1 рік обмеження волі,

-
за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік 1 місяць
позбавлення волі,

-
за ч.2 ст. 309 КК України
на 2 роки позбавлення волі,

-
за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки
позбавлення волі,

-
за ч.3 ст.15 і ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1
рік 2 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з
покладенням обов'язків, передбачених п. п. 2, 3 ст.76 КК України.

За
вироком суду ОСОБА_1 засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

У
період з початку січня 2004 року до 11.05.2004 року ОСОБА_1, періодично
перебуваючи в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, надавав свою
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та іншим
невстановленим особам як приміщення для вживання наркотичних засобів.

У
кінці січня 2004 року, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_1 шляхом
умовлянь схилив ОСОБА_3 до вживання
наркотичних засобів.

У
лютому 2004 року в районі пляжу на мисі Кришталевий в м. Севастополі ОСОБА_1
присвоїв найдену вибухову речовину - тротил, вагою 262,5 гр., яку переніс до
місця свого проживання та зберігав до 11.05.2004 року без передбаченого законом
дозволу.

У
квітні 2004 року, перебуваючи на ринку “Московський”, що розташований на пр.
Генерала Острякова в м. Севастополі, ОСОБА_1 незаконно придбав у невстановленої
особи особливо небезпечний наркотичний засіб - макову солому, вагою не менше
657,43 гр., яку перевіз громадським транспортом до місця свого проживання, де
виготовив з частини макової соломи
особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракційний опій, який
зберігав без мети збуту. Частину цього опію вагою 8,8 гр. і макову солому вагою
657,43гр. було вилучено у ОСОБА_1 працівниками
міліції 25.05.2004 року.

11.05.2004
року в першій половині дня ОСОБА_1, знаходячись біля ринку “Центральний” у м.
Севастополі, з метою збуту незаконно придбав у невстановленої особи особливо
небезпечний наркотичний засіб - розчин ацетильованого опію, об'ємом не менше 10
мл., що в перерахунку на суху речовину становило не менше 0,016гр., та переніс
його до місця свого проживання.

11.05.2004
року в період із 10 год. 30 хв. до 12 год. 50 хв. ОСОБА_1, будучи в стані,
викликаному вживанням наркотичних засобів, незаконно збув ОСОБА_5 і ОСОБА_7
розчин ацетильованого опію, об'ємом не менше 1 мл. кожному, а також о 12 год.
50 хв. збув ОСОБА_8, який діяв у рамках оперативної закупки, розчин
ацетильованого опію, об'ємом не менше 1 мл., що в перерахунку на суху речовину
становило не менше 0,008гр., та частину вказаного наркотичного засобу, що в
перерахунку на суху речовину становило не менше 0,008гр., незаконно зберігав з
метою збуту ОСОБА_3, попередньо домовившись з тим про це, проте свій умисел не
довів до кінця, оскільки був затриманий працівниками міліції.

Ухвалою апеляційного суду м. Севастополя від 5 вересня
2006 року вирок Ленінського районного суду м.
Севастополя від 12 квітня
2006 року щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У касаційному поданні заступник прокурора м. Севастополя стверджує про невідповідність
призначеного ОСОБА_1 судом першої інстанції покарання із застосуванням ст.ст.
69, 75 КК України тяжкості вчинених злочинів та даним про його особу внаслідок
м'якості. Посилається на те, що апеляційний суд безпідставно залишив без
задоволення апеляцію прокурора на вирок
місцевого суду. Просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а справу направити
на новий апеляційний розгляд.

У доповненні до касаційного подання прокурор просить скасувати всі судові
рішення щодо ОСОБА_1 у зв'язку з м'якістю призначеного йому із застосуванням
ст.ст. 69, 75 КК України покарання та
направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора на підтримання касаційного подання
з доповненнями до нього, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Доведеність вини та правильність
кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1
ст.317, ч.1 ст.315, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.307, ч.3 ст.15 і
ч.2 ст.307 КК України у касаційному поданні не заперечуються.

Призначаючи ОСОБА_1
покарання, судом було ураховано тяжкість вчинених злочинів, дані про особу
засудженого, який має сім'ю, двох неповнолітніх дітей, постійне місце
проживання, а також суд визнав як пом'якшуючі покарання
обставини, що є підставою для застосування ст.69 КК України, - його
каяття у вчиненому, проживання з матір'ю, яка є пенсіонеркою, та з вітчимом,
який потребує стороннього догляду; хворобу засудженого на хронічний бронхіт,
панкреатит, та ВІЛ-інфекцією 3-ї клінічної стадії.

Зазначені обставини давали суду підстави для застосування щодо ОСОБА_1 ст.
69 КК України з призначенням покарання нижче за найнижчу межу санкцій ч.1 ст.
317, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307, ч.3 ст.15 і ч.2 ст. 307 КК України.

У той же час судом безпідставно визнано
можливим виправлення засудженого без відбування покарання при застосуванні ст.
75 КК України.

Так, звільняючи ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням, суд
не врахував, що ОСОБА_1 з січня до травня 2004 року неодноразово
вчинював злочини в сфері обігу наркотичних засобів і вибухових речовин, в тому
числі й той, який відноситься до категорії тяжких злочинів. Частину злочинів,
за які ОСОБА_1 засуджено, вчинено ним у стані, викликаному вживанням
наркотичних засобів, що є обтяжуючою покарання обставиною.

Окрім того, згідно з актом судово-наркологічної експертизи № 264 від
21.06.2004 року, ОСОБА_1 страждає опійною наркоманією і потребує лікування
(а.с.204).

Посилання суду на позитивну характеристику ОСОБА_1, як і на визнання ним
вини, а також на те, що він раніше не судимий, не відповідає матеріалам справи,
з яких убачається, що за місцем проживання ОСОБА_1 характеризується посередньо
(а.с.196), у судовому засіданні свою
вину визнав частково; також ОСОБА_1
раніше вчиняв злочини, проте в силу ст.89 КК України його судимості погашені.

Крім того, суд безпідставно врахував, що ОСОБА_1 працює, оскільки на досудовому
слідстві та в суді було встановлено, що він не працює, про що зазначено судом в
установчій частині вироку. За таких обставин викликає сумнів і зазначення суду
про те, що двоє неповнолітніх дітей
знаходяться на утриманні ОСОБА_1.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом було неправильно
застосовано кримінальний закон, а саме ст. 75 КК України, та необґрунтовано
звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням.

Тому судові рішення щодо ОСОБА_1 підлягають скасуванню за м'якістю
призначеного йому із застосуванням ст.
75 КК України покарання з направленням
справи на новий судовий розгляд.

Якщо при новому розгляді справи буде доведено винуватість ОСОБА_1 у
вчиненні інкримінованих йому злочинів, то покарання має бути призначено
відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 395 - 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

касаційне подання заступника прокурора м. Севастополя задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Севастополя від 12 квітня 2006 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду м. Севастополя
від 5 вересня 2006 року щодо
ОСОБА_1- скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому
складі суду.

Судді:

Міщенко С.М.
Кліменко М.Р.
Глос Л.Ф.