ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/23051/14-к щодо:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кілія Одеської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

20.01.2014 року, перебуваючи на ринку «Привоз» у м. Одесі, ОСОБА_6 зустрів ОСОБА_7 , з яким перебував у приятельських відносинах. Під час бесіди ОСОБА_8 повідомив про намір продажу ноутбуку «ASUS R510V», який належав його жінці ОСОБА_9

22.01.2014 року, ОСОБА_6 , діючи з корисливим мотивом та прямим умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, здійснив дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_10 та запропонував йому зустрітися для купівлі вказаного ноутбуку, в дійсності не маючи наміру на передання грошей потерпілому.

22.01.2014 року, о 20:30 годині, біля ЗОШ № 100 на вул. Варненській в м. Одесі, ОСОБА_11 прибула на зустріч з ОСОБА_6 для продажу ноутбуку. В свою чергу ОСОБА_6 , з метою здійснення злочинного наміру, шляхом зловживання довірою, використовуючи довірливі відносини, засновані на приятельських зв`язках, запропонував потерпілій передати йому ноутбук для огляду та, заволодівши ним, сів в автомобіль, який він заздалегідь приготував для втечі з місця скоєння злочину та залишив місце події. В подальшому, викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Діями ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_11 було спричинено матеріальну шкоду на суму 4 800 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого суд визнає достовірними і такими, що узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового розгляду, у тому числі і обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який визнав вину у повному обсязі.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як злочин, передбачений ст. 190 ч.1 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Потерпілою у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4800 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 суму позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачем матеріальною шкодою, суд керується положеннями п.1, 2 п.п.1, п.3 ст.22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

Згідно із вимогами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.

В судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_9 доведена вищенаведеними доказами у їх сукупності.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_6 суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 4800 гривень.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого в скоєні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім цього, суд приймає до уваги що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності вперше.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає доцільним застосувати до обвинуваченого покарання з іспитовим строком.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року і 6 місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органа кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органі кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в органі кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль над поведінкою ОСОБА_12 покласти на органи виконання покарань за місцем проживання обвинуваченого.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ЕЛЬСКІТЕ ОСОБА_13 суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 4 800 гривень.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_14