Справа №5/1312/38/2012
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" квітня 2012 р.
Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді -
Жовніра Г.Б.

при секретарі -
Мединській Л.С.

з участю прокурора -
Соколенко В.В.

захисника -
ОСОБА_1

лікаря-психіатра -
Ребман О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові заяву головного
лікаря Львівського обласного
клінічного психоневрологічного
диспансеру про продовження
застосування примусових заходів
медичного характеру ОСОБА_3 у виді
надання амбулаторної психіатричної
допомоги в примусовому порядку, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар Львівського обласного
клінічного психоневрологічного
диспансеру Яєчник В.В. звернувся до
суду із заявою про продовження
застосування примусових заходів
медичного характеру ОСОБА_3 у виді
надання амбулаторної психіатричної
допомоги в примусовому порядку.

Заяву мотивує тим, що постановою
Шевченківського районного суду м.
Львова від 08.08.2011р. було застосовано до
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканця АДРЕСА_1,
примусові заходи медичного характеру у
виді надання амбулаторної
психіатричної допомоги в примусовому
порядку.

На даний час ОСОБА_3 продовжує хворіти
психічним розладом внаслідок якого він
вчиняє (виявляє) реальні наміри вчинити
дії, що являють собою безпосередню
небезпеку для нього та оточуючих;
завдасть значної шкоди своєму здоров'ю
у зв'язку з погіршенням психічного
стану у разі ненадання йому
психіатричної допомоги. Наявність
психічного розладу підтверджує
висновок-обгрунтування комісії ЛКК №21
від 27.01.2012р., згідно якого, ОСОБА_3
доступний формальному мовному
контакту, скаржиться на настирливі
думки. Емоційні реакції не зрілі.
Мислення звичайне, послідовне. Охоче
спілкується на релігійні теми. Фон
настрою рівний. Поведінка стримана,
впорядкована. Ставлення до скоєного
правопорушення легковажне, поверхневе.
Критика до свого стану формальна. За
своїм психічним станом хворий потребує
постійної корекції, динамічного
спостереження та амбулаторного
лікування, а тому просить заяву
задоволити.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши
думку прокурора та лікаря-психіатра,
які підтримали подання, а також думку
захисника, який не заперечив проти
задоволення подання, суд вважає, що
слід задоволити подання з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.95 КК України
визначено, що продовження, зміна або
припинення застосування примусових
заходів медичного характеру
здійснюється судом за заявою
представника психіатричного закладу
(лікаря-психіатра), який надає особі
таку психіатричну допомогу, до якої
додається висновок комісії
лікарів-психіатрів, який обґрунтовує
необхідність продовження, зміни або
припинення застосування таких
примусових заходів.

Згідно ст.19 Закону України "Про
психіатричну допомогу"особи, до яких
застосовані примусові заходи
медичного характеру, підлягають огляду
комісією лікарів-психіатрів не рідше
одного разу на 6 місяців для вирішення
питання про наявність підстав для
звернення до суду із заявою про
припинення або про зміну застосування
такого заходу. У разі необхідності
продовження застосування примусового
заходу медичного характеру понад 6
місяців представник психіатричного
закладу (лікар-психіатр), який надає
особі таку психіатричну допомогу,
повинен направити до суду за місцем
знаходження психіатричного закладу
заяву про продовження застосування
примусового заходу. До заяви додається
висновок комісії лікарів-психіатрів,
який містить обґрунтування про
необхідність продовження надання
особі такої психіатричної допомоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває
на обліку у Львівському обласному
клінічному психоневрологічному
диспансері з діагнозом: Змішаний
розлад особистості з
обсесивно-компульсивними порушеннями.

Згідно постанови Шевченківського
районного суду м. Львова від 08.08.2011р.
було застосовано до ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканця АДРЕСА_1,
примусові заходи медичного характеру у
виді надання амбулаторної
психіатричної допомоги в примусовому
порядку. Із висновку-обґрунтування ЛКК
№21 від 27.01.2012р. вбачається, що ОСОБА_3
знаходиться на обліку у Львівському
обласному клінічному
психоневрологічному диспансері.
Впродовж зазначеного періоду хворий
диспансер відвідував не регулярно.
Психічний стан залишається
нестабільним. Витримується виражена
обсесивно-компульсивна симптоматика.
ОСОБА_3 доступний формальному мовному
контакту, скаржиться на настирливі
думки. Емоційні реакції не зрілі.
Мислення звичайне, послідовне. Охоче
спілкується на релігійні теми. Фон
настрою рівний. Поведінка стримана,
впорядкована. Ставлення до скоєного
правопорушення легковажне, поверхневе.
Критика до свого стану формальна. За
своїм психічним станом хворий потребує
постійної корекції, динамічного
спостереження та амбулаторного
лікування.

Оскільки ОСОБА_3 на даний час хворіє
змішаним розладом особистості з
обсесивно-компульсивними порушеннями,
його психічний стан потребує
подальшого спостереження, лікування та
корекції, і у суду відсутні підстави
для припинення або зміни застосування
примусового заходу медичного
характеру, а тому подання слід
задоволити та продовжити застосування
примусових заходів медичного
характеру ОСОБА_3 у виді надання
амбулаторної психіатричної допомоги в
примусовому порядку терміном на 6
місяців.

Керуючись ст. 94 КК України, ст.ст. 419, 422
КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву головного лікаря-психіатра
Львівського обласного клінічного
психоневрологічного диспансеру Яєчник
В.В. задоволити.

Продовжити застосування примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_3 у
виді надання амбулаторної
психіатричної допомоги в примусовому
порядку терміном на 6 місяців.

На постанову може бути подана апеляція
до Львівського апеляційного суду
протягом п'ятнадцяти діб з дня її
винесення.

Суддя
Жовнір Г. Б.