Справа № 642/4471/15к
Провадження № 1-кп/642/421/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

· у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 28.04.2015 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Лук`янівська, коло транспортної зупинки, побачив раніше незнайомого ОСОБА_5 , який стояв на транспортній зупинці у кросівках та спортивній кофті фірми «Найк», після чого у нього виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме кросівок та спортивної кофти потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно з метою власного збагачення, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_5 та розпочав розмову, та запропонував провести його до Південного залізничного вокзалу в м. Харкові, останній погодився. Після чого ОСОБА_4 , маючи намір на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 ,завів останнього до провулку коло транспортної зупинки та почав вимагати потерпілого віддати йому одяг. ОСОБА_5 відмовився віддавати своє майно, тоді ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, наніс долонею правої руки ОСОБА_5 в область обличчя та потилиці близько 3-4 ударів та один удар кистю правої руки в область грудної клітини, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 1627- ая/15 від 30.04.2015 року наступні тілесні ушкодження: садно та синець на голові, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_5 зняв з себе кросівки фірми «Найк», вартістю відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 184 від 30.04.2015 року 238 грн.03 коп., та спортивну кофту фірми «Найк», вартістю відповідно висновку зазначеної експертизи 252 грн.85 грн.., та віддав ОСОБА_4 , після чого останній з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну вартість 490 грн.88 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, щиросердо розкаявся у скоєному та пояснив, що дійсно 28 квітня 2015 року о 21 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля зупинки на вул. Лук`янівській у м.Харкові побачив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_5 , який був у кросівках та спортивній кофті фірми «Найк», та вирішив його пограбувати, оскільки не працював , не мав коштів, та йому нічого було одягти. Він розпочав з потерпілим розмову, випив з ним чаю та повів до Південного вокзалу, на що той погодився. Потім він завів потерпілого в провулок біля зупинки, де почав вимагати віддати йому одяг. ОСОБА_5 відмовлявся, тоді він наніс долонею правої руки в область його обличчя та потилиці близько 3-4 ударів, та один удар кистю правої руки в область грудної клітини, після чого потерпілий зняв з себе та віддав йому кросівки фірми «Найк», та спортивну кофту фірми «Найк». Вказані речі він ОСОБА_4 - носив. Потім він був затриманий, та вказані речі були у нього вилучені і повернути потерпілому.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий. За місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.
Згідно зі ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує його покарання, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, вищенаведену пом`якшуючу та обтяжуючу обставину, вищезазначені дані про його особу, суму спричиненої шкоди, та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і відповідно до ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на максимальний строк, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 5 травня 2015 року, слід скасувати.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 в дохід держави слід стягнути процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи № 184 від 30.04.2015 року у розмірі 245 грн. 52 коп.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з`являтися для реєстрації у вказану інспекцію і повідомляти її про зміну місця проживання або роботи.

Іспитовий строк обчислювати з моменту оголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в розмірі 245 грн. 52 коп. в дохід держави.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 5 травня 2015 року, скасувати.

Речові докази - кросівки фірми «Найк», та спортивну кофту фірми «Найк», передані потерпілому ОСОБА_5 на зберігання, залишити у розпорядженні останнього.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1