Справа № 1-106/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Борщівський
районний суд Тернопільської області

15 жовтня 2007
року

в складі
головуючого Денисової Т.С.

при
секретарі Кіндзерському
О.В.

з участю
прокурора Маржана
В.І.

захисника ОСОБА_1

законного
представника неповнолітнього потерпілогоОСОБА_2

розглянути у
відкритому судовому засіданні в м.Борщеві справу про обвинувачення
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с.Іванків Борщівського району Тернопільської області,
українки, громадянки
України, освіта неповна
середня, неодруженої, не працюючої, раніше несудимої, у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

встановив :

Підсудна
ОСОБА_3, мати малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з листопада 2004 року по 9
травня 2007 року, діючи умисно, ухилялася від виконання батьківських
обов»язків, не утримувала малолітню дитину, не забезпечувала продуктами
харчування, одягом, не надавала коштів на його лікування та відпочинок, не
оформила передбачені законодавством соціальні державні допомоги у зв"язку
з народженням дитини та по догляду за нею. Покинувши дитину на свою
матірОСОБА_2, з місця проживання поїхала в Кіровоградську область, де проживала
з співжителем. За вказаний період зовсім не піклувалася життям та вихованням
сина, не відвідувала його.

Підсудна
ОСОБА_3 вину у вчиненому визнала повністю і суду пояснила, що дитину
народилаІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючи із чоловіком по імені ОСОБА_4 в фактичному
шлюбі. Батьком записала вигадану особу. До листопада 2004 року разом із дитиною
проживала в господарстві батьків. Тоді ж познайомилася із ОСОБА_5Батько її
сварив за те, що вона не працює, бив, а тому на пропозицію ОСОБА_5 поїхала із
ним в Кіровоградську область. Дитину з собою не взяла, бо немала постійного
місця проживання і грошей на її утримання. Допомогу від держави на утримання
дитини не оформила через свою недбалість, ніяк не могла виробити паспорт. Гроші
які давав батько витрачала на власні потреби. До цих пір соціальні допомоги не
оформила. До дитини з 2 004 року навідувалася лише два рази, приїхавши влітку
2005 року та в листопаді 2006 року.
Нічого дитині не привозила.
Грошей матері не

передавала,
вихованням дитини не займається. В даний час живе дома у батьків, планує
їхати до співжителя без дитини.

Суд,
об"єктивно дослідивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні
докази, прийшов до переконання про доведеність обвинувачення підсудної у
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України. В цьому суд переконали
слідуючі докази.

Законний
представник неповнолітнього потерпілогоОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила,
що в листопаді 2004 року підсудня дійсно залишила їй дитину і поїхала за
співжителем у м.Олександрію Кіровоградської області. Своію сина,
народженогоІНФОРМАЦІЯ_2 залишила їй. Після народження сина, підсудна хотіла
віддати його в дім малютки,
але той захворів і його не взяли. Дитина дуже часто хворіла і по кілька
місяців вона з ним перебувала в лікарні. Так як вона ходила на роботу в
м.Борщів до лікарні, за онуком доглядав її чоловік ОСОБА_6, дочкаОСОБА_7. Підсудня ніяких
коштів на утримання сина не залишила і за час відсутності не передавала.
Говорила, що ніде не працює, а тому немає що передати. Дитину сама утримує за
рахунок своєї зарплати, пенсії та доходів чоловіка, який кіньми працює у людей.
Оформила опіку над дитиною.

Допитаний при
проведенні досудового слідства ОСОБА_6 (а.с.21) та в судовому засіданні 3 липня
2007 року (а.с.110) пояснив,
що підсудня не займалася ні вихованням ні утриманням своєї дитини.
Хотіла віддати в дім малютки,
але їй цього не вдалося. Поїхала з дому, нікому нічого не кажучи. Виганяв
її з дому через те, що підсудна не працювала, по дому не допомагала, їсти не
варила, з дому крала речі, продавала, а за виручені гроші пила. Дитину залишила
на них, батьків. За дитиною дивилися він та сестра підсудноїОСОБА_7. За три роки
відсутності, підсудня не піклувалася дитиною, не цікавилася її життям, не
надавала коштів на її утримання. Приїхавши два рази додому, в сторону сина
навіть не дивилася. Сказала, що син їй не потрібен, що сама не має за що жити.
Він працює по людях, має заробіток і утримує дитину. Допомогу на дитину не
оформила. Гроші, які він давав на оформлення паспорта, підсудня витрачала на
власні потреби.

Свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9в судовому засіданні пояснили, що в господарствоОСОБА_2прийшли
вперше в серпні 2004 року, коли про незадовільний стан проживання дитини
повідомила фельшер села. Прийшовши до вказаного господарства, побачили вкрай
незадовільні умови утримання кількамісячної дитини. Матері дитини, підсудної,
дома не було і про її місце знаходження ніхто не знав. Дитина часто хворіла і
по кілька місяців із бабусею перебувала в лікарні. Батько підсудну з дому
виганяв, оскільки та вперто не хотіла працювати, допомагати по господарству,
доглядати дитину. Познайомившись із звільненим з місць позбавлення волі,
поїхала, із ним на схід України. Чутки про себе не давала. Знають зі слів
родичів, що матеріально підсудна їм не допомагала, від дитини відмовлялася.
Сільрада надала підсудній усі документи необхідні для отримання допомоги на
дитину, однак та допомоги так і не оформила. Фактично дитину утримує і доглядає
дід, батько підсудної.

СвідокОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що підсудня вихованням сина та його доглядом
з часу народження не займалася.

Поїхавши на схід
України, що знає зі слів родичів,
дитиною не цікавиться, матеріально не забезпечує.

Свідки
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснили, що сім"я підсудної
знаходиться на обліку в Борщівській райдержадміністрації як неблагополучна. За усі рази
відвідування сім"ї, підсудної дома не виявляли, місце її перебування
нікому не було відоме. Умови утримання були жахливі. Фактично доглядом дитини
займався дід ОСОБА_6 Підсудна після народження дитини виявила бажання віддати
дитину в дім малютки, але дитина захворіла і залишилася дома. Дитина часто
хворіла. Підсудня не виховувала дитину, не утримувала її і не допомагала в
цьому своїм батькам.

Свідок
ОСОБА_13, будучи допитаним при проведенні досудового слідства, (а.с.19)
пояснив, що проживає із сім"єюОСОБА_2по сусідству і з їх слів знає, що
підсудна грошей на утримання сина не передає, не телефонує, не пише, життям і,
здоров"ям сина не цікавиться. Будучи до від"їзду дома, не працювала,
любила вживати алкоголь.

ОСОБА_5, будучи допитаним
на досудовому слідстві (а.с.25), пояснив, що підсудна дійсно не допомагала сину
та родичам в утриманні дитини, оскільки не працювала.

Згідно
копії свідоцтва про народження (а.с.13) підсудна є матір"ю ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням
виконавчого комітету Іванківської сільської ради від 22 березня 2007 року № 14
опікуном над неповнолітнім ОСОБА_4 призначена ОСОБА_2 на час відсутності матері
(12) .

З
довідки Управління праці та соціальної політики Борщівської РДА від 19 березня
2007 року (а.с.10) відомо, що підсудна ОСОБА_3 на обліку в управлінні, як
одержувач соціальних допомог з 2004-2007 роках не перебувала і не перебуває.

З акту,
складеного комісією Іванківської сільради 4 квітня 2007 року (а.с.55),
встановлено, що дитина ОСОБА_4 проживає в будинку бабусіОСОБА_2 з дідом
ОСОБА_6., двома дятьками та тіткою. Будинок запущений, потребує ремонту. В
господарстві утримується птиця, користуються 0,93 га землі. Умови проживання
важкі. Дитина проживає без догляду матері.

Як
встановлено з повідомлення служби в справах неповнолітніх від 12 квітня 2007
року (а.с.57), сім"я підсудної ОСОБА_3 знаходиться на обліку служби з 14
квітня 2005 року.

З акту,
складеного спеціалістами служби у справах неповнолітніх від 15 листопада 2006
року (а.с.59), вбачається, що ОСОБА_3 не надає належного догляду своїй дитині,
часто залишає на довший час без догляду. Умови проживання дитини погані, дитина
утримується в літній кухні в антисанітарних умовах. За відсутності матері
дитину доглядають бабка і дід. Мати відсутня тижнями, безвідповідально
ставиться до виконання своїх материнських обов"язків.

На обліку
в Борщівському районному центрі зайнятості, що вбачається з повідомлення від 13
квітня 2007 року (а.с.63), підсудна як безробітна не перебуває. .

Як
вбачається з копії протоколу № 1 засідання постійно-діючої комісії в справах
неповнолітніх при виконкомі Іванківської сільської ради від 18 серпня 2004
року, рішення виконкому Іванківської сільради

від 17 вересня
2004 року № 59 (а.с.97), листа головного лікаря району № 434 (а.с.98)
відповідними службами встановлено, що догляд за дитиною із сторони ОСОБА_3
крайнє незадовільний, що загрожує життю дитини, а тому вирішено направити
дитину ОСОБА_4 в Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини в
зв"язку з важкими матеріальними умовами.

Аналізуючи
всі дані в їх сукупності, суд вважає, що підсудна ОСОБА_3 злісно ухилялася від
утримання свого малолітнього сина ОСОБА_4, що перебував на її утриманні, і такі
її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.164 КК України.

При
обранні міри покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу підсудної, яка вперше притягується до кримінальної
відповідальності, негативно характеризується по місцю проживання,
пом"якшуючі її вину обставини: щире каяття та сприяння розкриттю злочину і
вважає, що покарання їй слід обрати у вигляді громадських робіт. Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

засудив:

Визнати
винною ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 і призначити
покарання 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Міру
запобіжного заходу засудженій ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили залишити
підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через
Борщівський районний суд протягом п»ятнадцяти діб.