Провадження №: 1-кп/752/651/15
У Х В А Л А
06.07.2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
провівши в приміщенні суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
24.06.2015 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України.
В ході проведення підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 зазначила, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає, а тому просила призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду. Крім того, представник державного обвинувачення звернулась до суду з клопотанням щодо продовження строку дії обов`язків, встановлених ст. 194 ч. 5 КПК України, які були покладені на обвинуваченого ОСОБА_6 у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу - застави.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку прокурора щодо необхідності призначення судового розгляду даного кримінального провадження.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 вказав про необхідність повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, посилаючись на те, що обвинувальний акт, який було вручено ОСОБА_6 , містить розбіжності з обвинувальним актом, поданим до суду, а саме - обвинувальний акт не підписано прокурором, який його затвердив, до нього не додано цивільного позову, заявленого під час досудового розслідування даного кримінального провадження, а також те, що обвинувальний акт містить некоректне формулювання обвинувачення, з посиланням на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника щодо необхідності повернення обвинувального акта прокурору.
Заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, дослідивши реєстр матеріалів досудового розслідування, суд надходить до висновку про необхідність повернення даного обвинувального акта прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, з наступних підстав.
Так, згідно ст. 291 ч. 2 п. 2 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Проте, всупереч вимогам ст. 291 ч. 2 п. 2 КПК України у обвинувальному акті не в повній мірі відображено анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме згідно обвинувального акта місцем народження ОСОБА_6 є Російська Федерація без зазначення відповідного населеного пункту даної країни: міста або села.
Згідно ст. 291 ч. 2 п. 3 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Проте, всупереч вимогам ст. 291 ч. 2 п. 3 КПК України анкетні відомості потерпілого ОСОБА_4 , що вказані у обвинувальному акті, не відповідають дійсності, а саме згідно обвинувального акта місцем проживання потерпілого ОСОБА_4 є квартира АДРЕСА_1 , в той час як фактично він проживає у квартирі АДРЕСА_2 ; місцем реєстрації потерпілого згідно обвинувального акта є квартира АДРЕСА_2 , в той час як потерпілий зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 ; місцем народження потерпілого згідно обвинувального акта є селище міського типу Бранків Івано-Франківської області, в той час як він є уродженцем селища міського типу Брашків-Осада Рожнятівського району Івано-Франківської області.
Згідно ст. 291 ч. 4 п. 1 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Як вбачається з пункту 9 реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акта відносно ОСОБА_6 , 29.05.2015 року слідчим було здійснено тимчасовий доступ до документів у Центральному госпіталі Міністерства внутрішніх справ України, де було вилучено медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_4 .
Проте, будь-яких відомостей щодо місцезнаходження вказаної медичної картки ОСОБА_4 , реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акта, не містить.
Згідно ст. 110 ч. 4 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, вичерпні вимоги до обвинувального акту в собі містить ст. 291 КПК України.
Згідно вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
При цьому обвинувачення, як передбачає ст. 3 ч. 1 п. 13 КПК України є твердження про вчинення особою певного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому приписами КПК України.
Згідно ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) КК України та формулювання обвинувачення.
Проте, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України, оскільки не містить формулювання висунутого йому обвинувачення, а викладені лише фактичні обставини, які встановлені слідчим за результатами проведення досудового розслідування, та правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті про кримінальну відповідальність, при цьому наявна вказівка на те, що ОСОБА_6 саме підозрюються у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Викладене свідчить про те, що за даним обвинувальним актом ОСОБА_6 має процесуальний статус підозрюваного.
Крім того, всупереч вимогам ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України в обвинувальному акті неконкретно викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ст. 342 ч. 2 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а саме - згідно обвинувального акта 27.03.2015 року, приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку №36 по проспекту Академіка Глушкова в м. Києві, ОСОБА_6 відмовився виконати вимоги працівника міліції ОСОБА_4 щодо припинення порушення громадського порядку та щодо зберігання визначеної між ними відстані, після чого, підійшовши впритул до ОСОБА_4 , намагався заволодіти його табельною вогнепальною зброєю, тим самим вчинив опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним своїх службових обов`язків.
Проте, зі змісту обвинувального акта неможливо встановити, які саме дії ОСОБА_6 є опором представникові влади, тобто в обвинувальному акті не вказано, яка саме активна фізична протидія здійсненню працівнику правоохоронного органу своїх повноважень була вчинена з боку ОСОБА_6 по відношенню до ОСОБА_4 .
Крім того, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , копія якого була вручена останньому 17.06.2015 року, містить розбіжності з обвинувальним актом, поданим до Голосіївського районного суду м. Києва 24.06.2015 року, а саме - обвинувальний акт, вручений ОСОБА_6 , всупереч вимогам ст. 291 ч. 3 КПК України не підписано прокурором, який його затвердив. Також, всупереч вимогам ст. 291 ч. 4 п. 2 КПК України до обвинувального акта, врученого ОСОБА_6 , не було долучено копії цивільного позову, заявленого потерпілим під час досудового розслідування даного кримінального провадження.
Викладені вище недоліки перешкоджають суду призначити судовий розгляд кримінального провадження за даним обвинувальним актом, у зв`язку з чим він підлягає поверненню представнику державного обвинувачення для приведення його у відповідність з вимогами ст. 291 КПК України.
Зважаючи на наявність ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, які станом на час проведення підготовчого судового засідання не зменшились, запобіжний захід ОСОБА_6 у виді застави слід залишити без змін, продовживши дію обов`язків, встановлених ст. 194 ч. 5 КПК України, що були покладені ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.03.2015 року, на строк, який не перевищує 2-х місяців.
Керуючись ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України, - повернути прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва.
Зобов`язати прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва усунути виявлені недоліки протягом семи діб з моменту вступу ухвали в законну силу.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 заставу залишити без змін.
Продовжити ОСОБА_6 на строк, який не перевищує 2-х місяців, дію обов`язків, встановлених ст. 194 ч. 5 КПК України:
- прибувати за викликом до прокурора чи суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме - з м. Києва, без дозволу прокурора чи суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати, у разі наявності, на зберігання прокурору чи суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1