Справа №672/792/15-к
Провадження №1-кп/672/66/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2015 року Городоцький районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за слідуючих обставин.
Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
В судовому засіданні обвинувачений винність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, не заперечив, що використовуючи родинні стосунки з потерпілим, увійшов у довіру, знаючи про намір ОСОБА_7 реалізувати автомобіль «Камаз», запропонував йому свою допомогу в продажі автомобіля. ОСОБА_7 добровільно передав йому реєстраційні документи на автомобіль та автомобіль «Камаз». Даний автомобіль було продано за 4000 доларів США. Так, як ОСОБА_7 мав перед ним боргові зобов`язання в сумі 3000 доларів США, а тому дані кошти йому не повернув. У вчиненому розкаюється, цивільний позов визнає частково.
Крім повного визнання вини обвинуваченим його вина в скоєному доведена добутими та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_7 заперечив наявність боргу перед ОСОБА_5 та показав, що в 1995 році він придбав автомобіль «Камаз» 1986 року випуску за 5000 доларів США. ОСОБА_5 є родичем його дружини, часто гостював у них, а тому йому було відомо про його намір продати автомобіль. В зв`язку з чим ОСОБА_5 запропонував допомогу у реалізації автомобіля, реєстраційні документи та автомобіль добровільно було передано обвинуваченому для реалізації. Між ними була домовленість про продаж автомобіля за 7500 доларів США. Після передачі автомобіля ОСОБА_5 став уникати зустрічей, на телефонні дзвінки не відповідав, а тому в травні 2012 року він звернувся в правоохоронні органи щодо прийняття до ОСОБА_5 відповідних мір реагування, оскільки останній заволодів його автомобілем та відповідними документами на нього. Просить цивільний позов задовольнити в повному об`ємі, оскільки автомобіль було передано в справному стані, встановлено на нього вантажний контейнер, проведено заміну двох акумуляторних батарей, та змонтовано десять нових автомобільних шин. З часу передачі автомобіля ОСОБА_5 йому було заподіяно моральну шкоду.
Свідок ОСОБА_8 показала, що ОСОБА_5 є її родичем, а тому довіряючи йому її зять ОСОБА_7 добровільно передав йому справний автомобіль для реалізації.
Свідок ОСОБА_9 ствердив, що він передав дві шини ОСОБА_5 для автомобіля, однак самого автомобіля не бачив.
З`ясовуючи обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення суд дослідив письмові докази, зокрема:
-протокол огляду предмету від 26 лютого 2013 року, з якого слідує, що предметом огляду є автомобіль «Камаз» 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , номер кабіни НОМЕР_4 , який знаходився в приміщенні ангару в с.Комар Великоновосілківського району Донецької області;
-договір купівлі-продажу №04 від 04 жовтня 2012 року автомобіля «Камаз» 1986 року випуску, з якого встановлено, що покупцем є СФГ «Алчієв та сини» с.Комар Великоновосілківського району Донецької області;
-висновок авто товарознавчої експертизи №48 від 20 травня 2014 року;
-довідку про вартість автомобіля.
Добуті докази свідчать про спрямованість умислу обвинуваченого на заволодіння чужим майном шляхом довіри.
В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник доказів щодо боргових зобов`язань потерпілого перед обвинуваченим суду не надали, а тому покази останнього суд оцінює критично.
Аналізуючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена в судовому засіданні і дії його вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винного, що ОСОБА_5 по місцю реєстрації характеризується позитивно, повністю визнав свою вину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обтяжуючих обставин судом не встановлено.
За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч.1 ст.190 КК України. Приймаючи до уваги те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд приходить до переконання про недоцільність призначення ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, а вважає за можливе застосувати щодо нього ст. ст.75,76 КК Укрaїни.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст.176, 177 КПК України суд не вбачає.
Вирішуючи питання відшкодування з обвинуваченого моральної шкоди, суд вважає, що протиправними діями обвинуваченого потерпілому завдано моральну шкоду, яка виразилась у перенесені ним моральних та фізичних страждань.
Процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України,
засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
За правилами ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Згідно з вимогами ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 589 грн.68 коп. на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через Городоцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає чинності з дня закінчення терміну на його оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя