Справа № 140/72/15-к
Провадження №11-кп/772/505/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув « 02» червня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000502 від 18.09.2014 року відносно
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки с. Криківці Немирівського
району Вінницької області, раніше не
судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченої: ОСОБА_6

захисника-адвоката: ОСОБА_8
за апеляційною скаргою із змінами прокурора прокуратури Немрівського району ОСОБА_9 , апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від «13» березня 2015 року, -
В с т а н о в и в :
Вироком Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України і їй призначено покарання у вигляді 3 років6 місяців позбавлення волі.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 протягом січня 2014 року по 18 вересня 2014 р., перебуваючи в стані вагітності, свідомо приховуючи вагітність від родичів та свого оточення, не ставши на облік в медичний заклад, маючи намір на залишення в небезпеці новонародженої дитини, близько 07 год. 18 вересня 2014 року знаходячись по місцю свого проживання в будинку по АДРЕСА_1 в приміщенні туалету, який розташований на території її домогосподарства, за відсутності сторонніх осіб під час фізіологічних пологів, народила доношену та живу дитину жіночої статі вагою 3 000 гр. довжиною 48 см. Після цього ОСОБА_6 , всупереч вимог7ам ст. 150 ч. 2 СК України, згідно яких на матір покладено обов`язок піклуватися про здоров`я своєї дитини, нехтуючи моральними та правовими нормами, що зобов`язують надавати допомогу особі, що перебувають в небезпечному для життя стані, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї діяльності, розуміючи, що немовля перебуває в небезпечному для життя стані та позбавлене можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, не надала необхідної допомоги новонародженій дитині за наявності можливості надати таку допомогу, заховала новонароджену дитину під дерев`яними дошками поблизу туалету, не вжила заходів до збереження її життя, повернулась до приміщення будинку і не повідомила близьких родичів та інших осіб про перенесені пологи та народження дитини, тобто умисно залишила дитину в небезпечному для життя стані.
Відповідно до висновку СМЕ №726 від 19.09.-19.10.2014 р. новонароджена ОСОБА_6 дитина жіночої статі померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і її смерть настала внаслідок механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів стороннім вмістом, що підтверджується виявленням при гістологічному дослідженні в просвітах бронхіол сторонніх часток (клітин рослинного походження та часточок мінерального походження).
Між механічною асфіксією від закриття дихальних шляхів стороннім вмістом та смертю новонародженої дитини є причинний зв`язок.
Новонароджена дитина народилась доношеною та живою, оскільки маса її становила 3 000 гр. довжина тіла 48 см, а при гістологічному дослідженні виявлено легені дитини, що дихала.
В апеляційній скарзі із змінами прокурор прокуратури Немирівського району ОСОБА_9 ставить питання про зміну вироку Немирівського рйонного суду Вінницької області від 13.03.2015 року, виключити з мотивувальної частини вироку з обсягу обвинувачення ОСОБА_6 наступне: поставила потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи», « обтяжуючу обставину у виді вчинення злочину щодо малолітнього.
В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Захисник-адвокат ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 ставить питання про зміну вироку Немирівського районного суду Вінницької області щодо його підзахисної ОСОБА_6 , визнавши останню винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України та призначити їй покарання, не пов`язане із позбавленням волі. Свої вимоги захисник-адвокат ОСОБА_8 , мотивує тим, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 337 КПК України вийшов за межі судового розгляду та визнав ОСОБА_6 винною в тому, в чому вона не була звинувачена, а саме : що вона поставила потерпілого у небезпечний для життя стан.
Також суд визнав обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , вчинення злочину проти малолітнього, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 67 КК України, оскільки наведене вже є ознакою злочину, інкримінованого його підзахисній.
Крім того захисник-адвокат ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що суд не взяв до уваги покази експерта ОСОБА_10 , що час життя дитини був надзвичайно коротким та не з`ясовано, чи мала можливість обвинувачена спасти дитину самостійно, тому не вважає, що судом першої інстанції доведено причинно-наслідковий зв`язок між винними діями обвинуваченої та настанням смерті немовля.

Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_6 , та в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу у повному обсязі, думку прокурора, який вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_6 , підлягає зміні, підлягає виключенню із мотивувальної частини обтяжуюча обставина у виді вчинення злочину щодо малолітньої та, що остання поставила потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи, дослідивши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що апеляційна скарга із змінами прокурора Немирівського району підлягає до задоволення в повному обсязі, апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення.
Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги ( ст. 404 КПК України).
Твердження захисника-адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, що суд не взяв до уваги протокол огляду трупа від 19.09.2014 року, який зафіксував наявність царапин на лобі та гематоми в тіменно-потиличній ділянці голови, що є підтвердженням, як зазначає захисник показів ОСОБА_6 , про народження дитини в туалет та падіння дитини головою вниз у відро з фекаліями під час пологів не ґрунтується на досліджених в судовому засіданні матеріалах кримінального провадження.
Так, відповідно до журналу судового засідання, прокурор, який приймав участь в суді першої інстанції, як на доказ винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину додавав протокол огляду трупа від 19.09.2014 року, який проведено в присутності понятих судово-медичним експертом ОСОБА_10 в секційній палаті Вінницького обласного бюро судово медичної експертизи ( а.с. 40-42).
Разом з тим, безпосередньо у вироку, як на доказ вини обвинуваченої ОСОБА_6 суд посилається на висновок судово-медичної експертизи № 726 від 19.10.2014 року, трупа новонародженої дитини жіночої статті виявлені прижиттєві садна голови, які спричинені твердим тупим предметом і мали ознаки легких тілесних ушкоджень і дані тілесні ушкодження в причинному зв`язку із смертю не стоять.
Смерть новонародженої дитини жіночої статі настала внаслідок механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів стороннім вмістом, що підтверджується виявленням при гістологічному дослідженні в просвітах бронхіол сторонніх часточок ( клітин рослинного походження та часточок мінерального походження).
Слід зазначити, що суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги покази обвинуваченої ОСОБА_6 , щодо обставин смерті новонародженої дитини від падіння в туалет в відро із фекаліями.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.09.2014 року, в присутності понятих було виявлено у приміщенні туалету, під дошками труп новонародженої дитини. На ділянках тіла у виличній ділянці правого вуха, скроневій і тім`яній ділянці, потиличній ділянці є нашарування бурої речовини схожої на кров, аналогічне нашарування виявлено на тулубі та верхніх і нижніх кінцівках, а на голові виявлено чітко виражений волосяний покров.
Суд обґрунтовано зазначив, що наявність в дихальних шляхах новонародженої дитини речовини рослинного походження та частки мінерального походження не являються відходами життєдіяльності людського організму.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 підтвердив своє заключення експертизи, додатково пояснивши, що смерть новонародженої дитини настала від перекриття дихальних шляхів речовиною рослинного походження. За умови своєчасного надання допомоги дитині, останню можливо було реанімувати і вона могла б жити.
Захисник-адвокат ОСОБА_8 , в своїй апеляційній скарзі зазначає на пояснення експерта ОСОБА_10 , в судовому засіданні, вибірково підходячи до пояснень останнього і роблячи при цьому свої висновки, що суперечить дослідженим в судовому засіданні доказам.
Протокол огляду місця події від 18 вересня 2014 року, який покладено в основу вироку, як на доказ винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, проводився в присутності понятих, завідуючого Тульчинським СМЕ, завідуючого Кранковецьким ФАП, експертом криміналістом та власниці будинковолодіння ОСОБА_11 і хоча в протоколі не зазначено, що проводилась фотозйомка, однак достовірність даного доказу не викликала сумнівів у учасників кримінального провадження в тому числі і у захисника-адвоката ОСОБА_12 , зображені на фотографіях події відповідають змісту протоколу огляду місця злочину.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що поведінка обвинуваченої ОСОБА_6 як до народження дитини так і після народження дитини була направлена на те, щоб позбутись цієї дитини, оскільки на протязі всієї вагітності вона намагалась приховати свій стан, не повідомивши навіть матері, з якою спільно проживає та перебуває в нормальних стосунках, переховування від медичних працівників і після виклику карети швидкої допомоги не повідомила медичних працівників про народження нею дитини, турбуючись лише про своє життя.
Для визначення психічного стану обвинуваченої ОСОБА_6 по кримінальному провадженню була проведена стаціонарна судово-психолого-психіатрична експертиза, яка була предметом дослідження в судовому засіданні і відповідно до якої ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. У неї виявлена легка розумова відсталість ступеня легкої дебільності.

Посилання в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_8 , що суд при призначенні покарання його підзахисній не врахував тих обставин, що ОСОБА_6 щиро розкаялась у скоєному, активно сприяла у розкритті злочину, та вчинення злочину у стані вагітності, позитивно характеризується по місцю навчання, доглядає хвору матір та брата, - є безпідставними.
Разом з тим предметом дослідження в судовому засіданні була довідка - характеристика на ОСОБА_6 за № 774 від 06 листопада Ситковецької спеціальної загальноосвітньої школи інтернату Немирівського району Вінницької обласної Ради, відповідно до якої остання навчалась в даній школі з 06.09.1985 року по 06.09.1988 р., де зарекомендувала себе з позитивної сторони ( а.с. 49).
Відповідно до характеристики виданої виконавчим комітетом Криковецької сільської ради за № 02-14-147 від 18.09.2014 року, ОСОБА_6 проживає в будинку матері ОСОБА_11 , з братом ОСОБА_13 , 1978 року народження, інвалідом дитинства. Зарекомендувала себе ОСОБА_6 з негативної сторони, частково вживає алкоголь, завжди має антисанітарний вигляд, на зауваження голови сільської ради та фельдшера ФПУ не реагує.
Відомостей про те, що на утриманні обвинуваченої ОСОБА_6 перебуває хвора мати та брат, на які посилається захисник-адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документальні підтвердження даних обставин.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що наявні підстави для зміни вироку.
Як вірно зазначено в апеляційній скарзі із змінами прокурора та апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 суд першої інстанції в порушення вимог ст. 437 КПК України вийшов за межі судового розгляду, кваліфікувавши дії ОСОБА_6 як такі: « що вона поставила потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинили смерть особи», тоді як стороною обвинувачення згідно обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 135 КК України за вказаною кваліфікуючою ознакою остання не обвинувачувалась.
Також суд безпідставно застосував як обтяжуючу обставину до ОСОБА_6 вчинення злочину щодо малолітньої, що є неприпустимим, так як вказана обтяжуюча обставина є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу із змінами прокурора прокуратури Немирівського району ОСОБА_9 задовольнити.
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 13 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Виключити з мотивувальної частину вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 13.03.2015 року з обсягу обвинувачення ОСОБА_6 наступне:» поставила потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи», « обтяжуючу обставину у виді вчинення злочину щодо малолітнього».
В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: