УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 Московський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

обвинуваченої ОСОБА_12

обвинуваченого ОСОБА_13

обвинуваченої ОСОБА_14

обвинуваченого ОСОБА_15

обвинуваченого ОСОБА_16

обвинуваченого ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000242 від 22.05.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_11 за ст. 307 ч. 2,3 ст. 15 ч. 3 ст. 311 ч. 2 ст. 28 ч.. 3 ст. 317 ч. 2 КК України , ОСОБА_12 , ст. 307 ч. 2,3 КК України, ОСОБА_16 за ст. 307 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 317 ч. 2 КК України, ОСОБА_13 ст. 307 ч. 3 ст. 28 ч. 3, ст. 317 ч.2 КК України, ОСОБА_17 за ст. 307 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 317 ч. 2 КК України, ОСОБА_14 за ст. 307 ч. 3 КК України, ОСОБА_15 за ст.. 307 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

26 грудня 2014 року до суду з прокуратури Харківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_11 за ст. 307 ч. 2,3 ст. 15 ч. 3 ст. 311 ч. 2 ст. 28 ч.. 3 ст. 317 ч. 2 КК України , ОСОБА_12 , ст. 307 ч. 2,3 КК України, ОСОБА_16 за ст. 307 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 317 ч. 2 КК України, ОСОБА_13 ст. 307 ч. 3 ст. 28 ч. 3, ст. 317 ч.2 КК України, ОСОБА_17 за ст. 307 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 317 ч. 2 КК України, ОСОБА_14 за ст. 307 ч. 3 КК України, ОСОБА_15 за ст.. 307 ч.2 КК України..

Прокурор просив суд призначити судовий розгляд за обвинувальним актом у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачені та їх захисники не підтримали думку прокурора і просили повернути обвинувальний акт.

Виконавши вимоги ст.ст.342-345 КПК України, з`ясувавши у учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду, суд повертає обвинувальний акт прокурору з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Обвинувальний акт має містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, при цьому в даному підсумковому документі досудового розслідування не повинно бути жодних внутрішніх суперечностей, граматичних помилок і описок, а всі складові частини цього документа повинні бути узгоджені як між собою, так і з доданими до нього додатками згідно вимог ч.4 ст.291 КПК України.

При цьому реєстр матеріалів досудового розслідування має відповідати вимогам ч.2 ст.109 КПК України.

При складанні обвинувального акта і додатків до нього прокурор вимоги закону не виконав, про що свідчать наступні факти.

З тексту обвинувального акта вбачається неузгодженість його складових частин.

Так, згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Так в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_18 згідно розробленого плану організованої групи, на території Полтавської та Сумської областей України систематично набував у мешканця Полтави ОСОБА_19 особливо небезпечний наркотичний засіб макову соломку в висушеному вигляді, однак зі змісту висунутого ОСОБА_18 обвинувачення вбачається, що ОСОБА_18 22.08.2010 року знаходячись на трасі Полтава Харків, в районі м. Чутово Полтавської області, придбав у ОСОБА_15 особливо небезпечний наркотичний засіб макову соломку в висушеному вигляді, про придбання ОСОБА_18 у ОСОБА_15 наркотичних засобів на території Сумської області обвинувачення не висунете, також не вбачається з обвинувального акту систематичності придбання ОСОБА_18 у ОСОБА_15 наркотичних засобів.

Крім того ОСОБА_18 обвинувачується за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 311 КК України, тобто замах на незаконне придбання, зберігання, перевозку прекурсорів з метою їх збуту за те, що 05.09.2011 року, в ході досудового слідства по кримінальній справі № 17100039 при проведенні обшуку в будинку за адресою м.Полтава, вул.. Коопереативна, б. 12, в автомобілі « Тайота Камрі » держ. номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_15 було вилучено медичний шприц об`ємом 20 мл, наповнений рідиною, яка згідно висновку експертизи № 2366 от 10.09.2010 року є прекурсором ангідрида оцетної кислоти, який відноситься до прекурсорам, оборот яких обмежений в відносно яких встановлюються міри контролю. Як показав в ході допиту ОСОБА_15 , вказаний прекурсор він придбав за проханням ОСОБА_18 для передачі останньому. Однак як вбачається зі змісту обвинувального акту самому ОСОБА_15 , по даному факту обвинувачення пред`явлено не було.

Крім того, до обвинувального акту додано розписку, якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_11 відмовився отримувати обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розлідування.

Відповідно до ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. Вказана норма є способом реалізації основоположного права підозрюваного (обвинуваченого) на захист та права - знати в чому особа підозрюється (обвинувачується).

Процитована норма не передбачає долучення до обвинувального акту взамін вказаної розписки будь-якого іншого документу.

Аналіз положень КПК України вказує на те, що вказаними нормами вирішена проблема, коли підозрюваний не бажає отримувати обвинувальний акт та складати слідчому розписку про отримання обвинувального акту.

Так відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до ст. 111 КПК України про прийняття будь-якого процесуального рішення (в тому числі і про складення обвинувального акта) слідчий чи прокурор має повідомити сторону і таке повідомлення є процесуальною дією та здійснюється у порядку, передбаченому главою 11 КПК України, відповідно до якої за ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що в разі неможливості долучення до обвинувального акта розписки підозрюваного про отримання його копії, до такого акта мають бути долучені відомості, передбачені ст. 136 КПК України, не виключено, що і відеозапис, проте зміст такого відеозапису має вказувати на те, що обвинувачений не лише відмовився від отримання обвинувального акту та від складення розписки, а він ознайомлений зі змістом обвинувального акту. Лише в такому разі права підозрюваного на захист не будуть порушені та буде виконаний обов`язок сторони обвинувачення на вручення копії обвинувального акта підозрюваному.

До обвинувального акту не надано відомостей про ознайомлення підозрюваного ОСОБА_11 зі змістом обвинувального акта, тому вимоги ч. 4 ст. 291 КПК України не виконані, що унеможливлює призначення такого обвинувального акту до судового розгляду.

Крім того, в порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт містить відомості про висновки експертів (номери, дати, результати).

Висновки експертів можуть бути доказами у кримінальному провадженні і мають надаватися суду прокурором лише на відповідній стадії судового провадження для підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті.

В порушення п.1 ч.2 ст.109 КПК України в реєстрі процесуальних дій зазначені не процесуальні дії, а спосіб їх фіксації (протоколи).

Згідно ч.1 ст.103 КПК України способами фіксації процесуальних дій.є протокол, журнал судового засідання та носій інформації, на якому с допомогою техничних засобів зафіксовані процесуальні дії .

Призначення судового розгляду за наявності викладених вище недоліків і порушень закону з їх усуненням прокурором на наступних стадіях провадження законом не передбачено.

Суд вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором в наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст.338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості окремих частин тексту обвинувального акта, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000242 від 22.05.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_11 за ст. 307 ч. 2,3 ст. 15 ч. 3 ст. 311 ч. 2 ст. 28 ч.. 3 ст. 317 ч. 2 КК України , ОСОБА_12 , ст. 307 ч. 2,3 КК України, ОСОБА_16 за ст. 307 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 317 ч. 2 КК України, ОСОБА_13 ст. 307 ч. 3 ст. 28 ч. 3, ст. 317 ч.2 КК України, ОСОБА_17 за ст. 307 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 317 ч. 2 КК України, ОСОБА_14 за ст. 307 ч. 3 КК України, ОСОБА_15 за ст.. 307 ч.2 КК України повернути прокурору прокуратури Харківської області.

Ухвала може бути оскаржений в Апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3