Справа № 192/234/15-к
Провадження № 1-в/192/90/15
УХВАЛА

"11" березня 2015 р. смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК-21 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (приймає участь у режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку заяву засудженого ОСОБА_6 , 1979 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

Початок строку: 19.12.2013 року

Кінець строку: 19.05.2015 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 раніше засуджено Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області:

- 30.09.1996 року за ч.1 ст.141, ст.46-1 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 09.07.1997 року за ч.3 ст.140, ч.2 ст.140, ст.42, ст.43 КК України (1960 р.) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільннено 30.06.2000 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 9 місяців 25 днів;

- 29.11.2001 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.229-6, ст.42, ст.43 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнено 10.07.206 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 2 місяці 26 днів;

- 07.11.2011 року за ч.2 ст.309, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 29.03.2012 року за ч.3 ст.185, ст.69, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі. Звільнено 19.10.2013 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 5 місяців 27 днів.

У даній справі ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ст.71 КК України вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2014 року до 1 року 5 місяців позбавлення волі.

До Солонянської виправної колонії №21 для відбування покарання засуджений ОСОБА_5 прибув 10 квітня 2014 року.

Засуджений відбув 3/4 строку покарання.

16 лютого 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України посилаючись на те, що він не має жодного порушення, не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, подяк не мав, тому що не працював через тяжку хворобу, має матір похилого віку, 1938 року народження, яка потребує догляду та підтримки, він у неї єдиний син.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав, пояснив, що у матері він один син, їй важко, на виробництві установи він не працював за станом здоров`я, просив звільнити його умовно-достроково.

Представник Солонянської виправної колонії №21 пояснив, що засуджений ОСОБА_5 прибув до Солонянської ВК №21 10 квітня 2014 року, не працевлаштований, характеризується посередньо, порушень режиму утримання не допустив, заохочень не має, не бере участі у програмах диференційованого виховного впливу, не бере участі у роботі самодіяльних організацій. Засуджений не довів своє виправлення, тому до нього передчасно застосовувати ст.81 КК України.

Прокурор вважав, що у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 необхідно відмовити, так як він не працює, участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації СВК-21, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Згідно витягу з протоколу №22 від 30 січня 2015 року, адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21 ОСОБА_5 було відмовлено у направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення (ст.81 КК України), як такому, що не довів своє виправлення (а.с.11).

Як видно з характеристики та довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_5 прибув до Солонянської виправної колонії №21 10 квітня 2014 року, не працевлаштований на виробництві установи за власним бажанням за час відбування покарання заохочень не має, порушень режиму утримання не допустив, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, не бере участі і організації виховних заходів, які проводяться в установі, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи (а.с. 7,8).

Засуджений уже звільнявся умовно-достроково, належних висновків не зробив та вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення (а.с.9-10).

З огляду на наведене суд уважає, що поведінка засудженого не є такою, що має слугувати прикладом для інших засуджених, а також не свідчить про його виправлення, оскільки його поведінка не є сумлінною.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий