20.04.2015 Справа № 756/1898/15-к
Унікальний номер № 756/1898/15-к
Провадження № 1-кп/756/242/15

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року Оболонський районний суд м.Києва
у складі: головуючого-судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

за участю потерпілої ОСОБА_4

за участю захисника - ОСОБА_5

за участю обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з базовою вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 умисно спричинив ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого при наступних обставинах.

16.10.2014 року близько 08.00год. ОСОБА_6 перебував у квартирі АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 надавала йому послуги інтимного характеру. У подальшому між ними виник словесний конфлікт з приводу оплати за надані послуги, під час якого ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_6 , щоб він пішов із вказаної квартири та більше не звертався до неї для надання інтимних послуг. Відчинивши вхідні двері квартири ОСОБА_9 пішла на балкон, який розташований на кухні вказаної квартири, а ОСОБА_6 направився до виходу із квартири.

Виходячи з квартири ОСОБА_6 помітив, що на кухні сидить невідомий йому чоловік, як потім з`ясувалось це був ОСОБА_8 . ОСОБА_6 вирішив, що ОСОБА_8 може примусити його сплатити решту грошей, на якій наполягала ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин, виник умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді тяжкого тілесного ушкодження, при цьому не бажаючи настання смерті ОСОБА_8 , хоча мав можливість і повинен був передбачити її настання, взяв рукою табурет, який знаходився в коридорі вказаної квартири, та почав наносити удари зверху до низу по голові та тулубу ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_6 вийшов із приміщення квартири. Перебуваючи на загальному коридорі ОСОБА_6 побачив, що забув у квартирі АДРЕСА_2 сумку та вирішив повернутися до квартири. У подальшому ОСОБА_6 вибив ногою двері вказаної вище квартири, які були замкнені, та зайшов до приміщення квартири. Перебуваючи в приміщенні вказаної квартири ОСОБА_6 помітив, як ОСОБА_8 виходить із ванної кімнати, підняв з підлоги ніжку від табурету та наніс ще два три удари останньому в область голови. В наслідок нанесення ОСОБА_6 ударів ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 2602/2 від 12.01.2015 року, останньому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, а саме забійні рани (4) в ділянці волосистої частини голови, крововилив в м`які тканини голови, травматичне розходження вінцевого шву з подальшим розповсюдженням в лінійний перелом тім`яних, скроневих та основної кісток, субарахноїдальний крововилив, що покриває півкулі мозку та мозочку, в ділянці лівої лобної частки в поєднанні з вогнищем забою тканини мозку, кров в бічних шлуночках мозку, добре виражена борозна вдавлення на нижній поверхні обох півкуль мозочку від краю великого потиличного отвору, від яких потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України визнав, у вчиненому кається та просить вибачення. При цьому, даючи показання по суті висунутого обвинувачення, ОСОБА_6 фактично не визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину. Суду показав, що дійсно 16.10.2014 року близько 08.00год. він приїхав до квартири, де мешкала ОСОБА_9 , з метою отримання інтимних послуг. Вони з ОСОБА_9 домовились про оплату її послуг: за 30 хвилин 150 грн. Після отримання послуг він віддав ОСОБА_9 150 грн., але вона повідомила, що потрібно ще 150 грн., тому що її послуги коштують 300 грн. Він відмовився, на що ОСОБА_9 сказала, що викличе охорону. ОСОБА_9 вийшла з кімнати, він одягнувся та також вийшов з кімнати. У коридорі він побачив невідомого чоловіка, як потім з`ясувалось, це був ОСОБА_8 , який запитав: «Куди ти зібрався, не сплативши кошти?». Він відповів, що сплатив 150 грн. ОСОБА_8 першим наніс йому ковзний удар у брову, а потім ще два удари у голову. Від ударів він присів та побачив частину від табурету. Він схопив вказану частину, встав та почав відмахуватись та відбиватись від ОСОБА_8 , тому що злякався. Між ними почалась обопільна бійка, під час якої він ( ОСОБА_10 ) наніс потерпілому 3-4 удари в голову. Потім він вискочив із квартири та побіг у бік ліфту. Знаходячись у загальному коридорі, він виявив, що забув у квартирі сумку, в якій були всі його документи. Він вирішив повернутись до квартири, пояснюючи це тим, що не розумів, що відбувається. Підійшовши до дверей квартири, він постукав та сказав, щоб йому повернули сумку. На що у відповідь почув лайку. Він почав стукати по дверях ногою, потім злегка штовхнув її плечем і вона вибилась. Зайшовши до квартири, він пішов у кімнату, забрав сумку та направився до виходу з квартири, але по дорогі пробачив ОСОБА_8 , який перегородив йому шлях. ОСОБА_8 почав лаятись та наніс йому удар ногою. Знову почалась обопільна бійка. Він ( ОСОБА_10 ) схопив з полу палку від табурету та наніс ОСОБА_8 ще 3-4 удари. Після чого він вийшов з квартири. У вчиненому кається, вважає себе винуватим, але він не хотів нашкодити потерпілому. Уникнути бійки без нанесення ударів потерпілому він не міг, оскільки ОСОБА_8 його бив. Крім того, ОСОБА_8 був нетверезий, більше його за зріст та сильніше.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що ОСОБА_8 був її братом, до міста Києва він поїхав з метою знайти роботу. Про обставини, які відбувались 16.10.2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , їй нічого не відомо. Суду повідомила, що батьки ОСОБА_6 повністю відшкодували їй збитки. Це були кошти обвинуваченого, які він попросив батьків віддати їй. Претензій до ОСОБА_6 вона не має, просить призначити йому найменш тяжке покарання, по можливості не пов`язане з позбавленням волі, та дати йому можливість виправитись.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що разом зі ОСОБА_8 , який був її співмешканцем, проживала у квартирі АДРЕСА_2 , яку вона орендувала. 16.10.2014 року біля 08.00год. до неї у квартиру приїхав ОСОБА_6 , з яким вони по телефону домовились про масаж з елементами інтиму. За вказаний масаж вона бере плату з чоловіків 250 грн. Після того, яка вона надала ОСОБА_6 обумовлену послугу, він сплатив їй 150 грн. У зв`язку з тим, що під час інтимного спілкування, ОСОБА_6 дуже грубо поводився з нею, вона сказала йому, щоб більше він з цього питання до неї не звертався та не приходив. Після цього вона вийшла з кімнати та пішла на балкон, який знаходиться на кухні. На кухні в цей час знаходився її співмешканець ОСОБА_8 , який сидів біля столу. Коли вона вийшла на балкон, то побачила, як до кухні увірвався ОСОБА_6 та почав бити ніжкою з табурету ОСОБА_8 по голові. Потерпілий пристав та став захищався, закриваючи голову руками. Ударів було нанесено багато, тривало це близько 15-20 хвилин. Потім ОСОБА_6 пішов з квартири, а через деякий час повернувся, вибивши вхідні двері. У цей час ОСОБА_8 перебував у ванній кімнаті та змивав під краном кров з голови. ОСОБА_6 забіг до ванної кімнати, де був ОСОБА_8 , та знову почав наносити останньому удари ніжкою від табурету по голові. Під час вказаних подій вона знаходилась на балконі та кричала, не зателефонувала до міліції тому що телефон знаходився у кімнаті, а вона боялась туди йти, тому що на шляху був ОСОБА_6 . Стверджує, що ОСОБА_8 ударів ОСОБА_6 не наносив, а тільки захищався. Коли приїхали лікарі та працівники міліції, ОСОБА_8 не висловлював претензій до ОСОБА_6 . У той ранок ОСОБА_8 дійсно вживав спиртні напої, але не багато, п`яним він не був.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що квартира АДРЕСА_2 належить її чоловікові, який здавав її за договором оренди ОСОБА_9 . Про обставини, які відбувались 16.10.2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , їй нічого не відомо. З її боку та з боку сусідів ніяких нарікань та скарг на ОСОБА_9 не було. Наступного дня після подій вона була в цій квартирі, там був безлад, у тому числі й поламаний табурет.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що він працює ДІМ Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві. У той день, дати він не пам`ятає, він чергував по райвідділу, прийшло повідомлення по «02» про те, що за адресою АДРЕСА_3 побили чоловіка. Він приїхав за вказаною адресою, це було зранку (часу не пам`ятає) та побачив у квартирі безлад. У цей час в квартирі лікарі надавали медичну допомогу потерпілому, у якого голова була у крові. У квартирі також була невідома йому жінка. Потерпілий йому повідомив, що у нього виник конфлікт з невідомим чоловіком, але писати заяву відмовився, пояснюючи це тим, що вони «полюбовно» вирішили конфлікт. Лікарі наполягали на госпіталізації потерпілого, але він також відмовився. Жінка, яка була в квартирі, повідомила, що між потерпілим та невідомим чоловіком виник конфлікт, але давати пояснення категорично відмовилась. Він не пам`ятає, чи був потерпілий у стані сп`яніння, але якщо він про це написав у рапорті, значить так воно і було. Потерпілий йому сам повідомив, що вживав спиртні напої.
Згідно висновку судовомедичної експертизи № 2602/2 від 12.01.2015 року (а.с.61-67) при проведенні судово-медичної експертизи трупа та вивчення даних медичної документації, у ОСОБА_8 було виявлено наступне:

а) забійні рани (4) в ділянці волосистої частини голови, крововилив в м`які тканини голови, травматичне розходження вінцевого шву з подальшим розповсюдженням в лінійний перелом тім`яних, скроневих та основної кісток, субарахноїдальний крововилив, що покриває півкулі мозку та мозочку, в ділянці лівої лобної частки в поєднанні з вогнищем забою тканини мозку, кров в бічних шлуночках мозку, добре виражена борозна вдавлення на нижній поверхні обох півкуль мозочку від краю великого потиличного отвору.

Вищевказаний комплекс ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; і між усім комплексом ушкоджень та настання смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

б) Синець в ділянці лівої кисті в поєднанні з закритим переломом 4-ї п`ясної кісті має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, на що вказує: множинні забійні рани голови (більшість з яких розповсюджуються до кісток склепіння черепу), крововиливи в м`які тканини голови, перелом кісток склепіння та основи черепу, крововилив під м`яку мозкову оболонку, у шлуночки та в тканину мозку, що призвело до розвитку набряку-набухання головного мозку.

Згідно даних медичної документації: біологічна смерть ОСОБА_8 було констатовано в стаціонарі КМКЛШМД 17 жовтня 2014 року о 06 годині 20 хвилин.

Характер та морфологія усіх виявлених ушкоджень свідчить про те, що всі вони виникли від дії тупого предмета (-ів) з обмеженою та необмеженою площиною поверхні контакту; індивідуальні особливості даного предмета в ушкодженнях - не відобразились.

Приймаючи до уваги зовнішній вигляд виявлених при проведенні експертизи ушкоджень, дані, викладені в медичній документації, які свідчать про можливий час їх виникнення, дані судово-гістологічного дослідження не виключається можливим їх виникнення приблизно за 20 годин до настання смерті.

Приймаючи до уваги зовнішній вигляд ушкоджень, слід вважати, що всі ушкодження були спричинені в короткий проміжок часу, що не дозволяє надати відповідь щодо послідовності їх виникнення.

Об`єм та характер виявленої травми голови не виключає можливим здійснення потерпілим активних дій, характер та тривалість яких встановити не представляється можливим.

Ушкодження лівої кисті могло виникнути при захисті від ударів, що наносились.

Згідно даних медичної документації при проведенні токсилогічного дослідження, в крові ОСОБА_8 на час його надходження до стаціонару КМКЛШМД було виявлено 0,88%0 етилового сприту, що могло відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.10.2014 року (а.с.89-92) свідок ОСОБА_9 серед пред`явлених на фото осіб впізнала чоловіка на фото № 3, як особу, яка нанесла удари її співмешканцю ОСОБА_8 за місцем їх проживання. На фото № 3 знаходиться відображення ОСОБА_6 .
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 23.10.2014 року (а.с.93-95) підозрюваний ОСОБА_6 на місці розповів та показав при яких обставинах він спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 23.10.2014 року (а.с.96-98), демонстрація відеозапису якого була досліджена у судовому засіданні, свідок ОСОБА_9 на місці розповіла та показала при яких обставинах ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження.
Відповідно до карток виїзду швидкої медичної допомоги (а.с.114-115) було зафіксовано, що ОСОБА_8 відмовлявся від транспортування до медичного закладу. Також, зі слів ОСОБА_8 у той день він вживав алкогольні напої, удари йому по голові наніс табуретом невідомий чоловік.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 24 від 22.01.2015 року (а.с.78-83) ОСОБА_6 у період часу правопорушення, в скоєнні якого він підозрюється (16.10.2014 року), ознак будь-якого психічного захворювання не виявляв, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; у стані фізіологічного афекту не перебував. У теперішній час у ОСОБА_6 не виявлено ознак будь-якого психічного захворювання; він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У ОСОБА_6 не виявлено ознак алкогольної та наркотичної залежності; застосування примусових заходів медичного характеру та проведення протиалкогольного та протинаркоманічного лікування він не потребує.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме його твердження про те, що умислу на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому він не мав, він тільки захищався від ударів ОСОБА_8 , тому, що останній перший наніс йому удари, суд вважає, що обвинувачений не правдиво пояснював про обставини вчиненого ним злочину i визнає їх позицією захисту обвинуваченого з метою уникнення відповідальності за фактично ним вчинене.
Зазначені вище показання обвинуваченого ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та були повністю спростовані представленими у справі доказами, а саме показаннями свідка ОСОБА_9 , яка стверджує, що ОСОБА_6 цілеспрямовано наносив удари спочатку табуретом, а потім ніжкою від табурету, по голові ОСОБА_8 . ОСОБА_13 ніякої агресії до ОСОБА_6 не виявляв, а тільки захищався.
Показання свідка ОСОБА_9 , дані під час судового розгляду про обставини спричинення потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони підтверджені іншими доказами по справі, об`єктивність яких не викликає будь-яких сумнівів, зокрема даними, які містяться у висновку судово-медичної експертизи, відповідно до якого у потерпілого були виявлені тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_8 .

При цьому доводи обвинуваченого, що фактично не він був ініціатором конфлікту, а потерпілий перший наніс йому удари, а тому він вимушений був з метою захисту схопити частину від табурету та захищатись нею, є нелогічними, оскільки обвинувачений після першого конфлікту з потерпілим залишив місце події та, не дивлячись на те що, як стверджує обвинувачений, він боявся потерпілого, все ж повернувся через деякий час до квартири, знову наніс ніжкою від табурету потерпілому удари по голові, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження.

Саме та обставина, відповідно до якої обвинувачений повернувся до квартири через деякий час, після того, як попередній конфлікт фактично був вичерпаний, беззаперечно свідчить про те, що обвинувачений діяв умисно та мав на меті спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

При цьому, обвинувачений, маючи реальну можливість у зв`язку з, як він заявляє, його побиттям у відповідний спосіб звернутись із заявою до правоохоронних органів чи викликати працівників міліції, цього не зробив ні одразу після подій, ні у подальшому.

Відтак твердження ОСОБА_6 про його обмову свідком ОСОБА_9 є неспроможним, у тому числі і враховуючи те, що таких даних, а також будь-яких відомостей про намагання вказаної особи зменшити роль ОСОБА_8 під час подій, під час провадження по справі не встановлено.

За таких обставин, відповідно до результатів судового розгляду справи, суд вважає, що не було встановлено, що ОСОБА_6 перебував як у стані самооборони, необхідної оборони, так і у стані перевищення меж такої оборони.

Що стосується даних про те, що потерпілий знаходився у стані алкогольного сп`яніння та відмовився писати заяву про вчинення відносно нього протиправних дій, то вони будь-яким чином не спростовують висновків про спричинення обвинуваченим потерпілому умисних тяжких тілесних ушкоджень, а також не можуть бути визнані достатніми для визначення таких дій ОСОБА_6 при перевищенні меж необхідної оборони.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону під час проведення досудового розслідування, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не убачається.
При цьому, згідно ст.337 КПК України, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, ретельно перевіривши усі доводи, висунуті обвинуваченим на свій захист, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 , винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_6 кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України, тому, що він вчинив умисні дії, які виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності зі ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно до ст.66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.
Суд не визнає пом`якшувальними покарання обставинами «щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину», оскільки щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася; а активне сприяння розкриттю злочину - це надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Як й під час досудового розслідування, так й під час судового розгляду обвинувачений не визнав своєї провини у вчиненні інкримінованого йому злочину та не надав допомоги в установленні фактичних обставин справи.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч.2 ст.121 КК України, а саме у виді позбавлення волі та не знаходить підстав для застосування щодо нього ст.ст.69, 75 КК України. Але з урахуванням пом`якшувальної покарання обставини, даних про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, позитивно характеризується за місцем навчання та місцем колишньої роботи, думки потерпілої, за відсутності обтяжуючих покарання обставин суд вважає за можливе призначити покарання у мінімальній межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.121 КК України, та вважає, що це покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів, у тому числі і з огляду на конкретні обставини справи.

Цивільний позов по справі не заявлений, судових витрат не має.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 22 жовтня 2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , до вступу вироку у законну силу, залишити без змін - тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1