Справа № 344/749/15-к
Провадження № 11-сс/779/26/2015
Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео-конференції за участю прокурора ОСОБА_6 , матеріали кримінального провадження №0000132 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23 січня 2015 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.203-2 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23 січня 2015 року задоволено клопотання слідчого за погодженням прокурора та змінено запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 32 дня до підозрюваного ОСОБА_8 , з визначенням розміру застави в сумі 97440 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26 грудня 2014 року ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід заставу у розмірі 97440 гривень, яку необхідно було внести на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду, однак останній не виконав у встановленому порядку даних вимог.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.203-2 ч.1 КК України, а саме в тому, що в період з квітня 2014 року по 25 червня 2014 року в м. Калуші, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими слідством особами, діючи з прямим умислом та корисливих мотивів, спрямованих на систематичне отримання незаконних прибутків, всупереч вимогам ст. ст. 1, 2 ЗУ Про заборону грального бізнесу в Україні, відповідно до яких, гральним бізнесом є діяльність пов`язана з організацією, проведенням можливості доступу до азартних ігор у казино, а азартна гра будь-яка гра, обов`язковою умовою участі в якій є сплата гравцем грошей, що дає змогу учаснику, як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості, і така діяльність на території України є забороненою, діючи за попередньою домовленістю групою осіб, у нежитловому приміщенні, що в АДРЕСА_1 та нежитловому приміщенні, що в АДРЕСА_2 , організували та займалися забороненим видом господарської діяльності гральним бізнесом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, покликаючись на її незаконність та необгрунтованість. Вказує, що висновки суду побудовані на припущеннях, те, що слідчий суддя вибірково проаналізував обставини вчинення кримінального правопорушення. Просить ухвалу суду скасувати та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу суду, думку прокурора, який вважає апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Як вбачається із ухвали, судом враховано вище зазначені обставини при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч.2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 183 ч.2 п.1 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів, як застави та надання документа, що це підтверджує.

Ці вимоги закону слідчим суддею були дотримані в повному обсязі.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26 грудня 2014 року ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід заставу у розмірі 97440 гривень, яку необхідно було внести на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду. Підозрюваний ОСОБА_8 не виконав у встановленому порядку даних вимог.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , є особливо тяжким, санкція частини першої вказаної статті передбачає покарання у вигляді штрафу від десяти тисяч до сорока тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Твердження апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність достатніх ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, то вони є непереконливими та не підтверджені жодними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Інші твердження в апеляційній скарзі на які апелянт посилається є безпідставними.

Отже, клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, а ухвала слідчого судді - ст.196 КПК України.

Як вбачається із матеріалів, при розгляді клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 слідчим суддею дотримано вимоги ст.ст.183, 193, 194 КПК України.

Враховуючи суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також вище вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, оскільки це може призвести до його ухилення від явки до органу досудового розслідування чи суду, а також до вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23 січня 2015 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2