Справа № 11- 6512007 р. Головуючий у 1 інстанції: Рябота
ст. 185 ч.3 КК України. Доповідач : Григор'єва В.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2007
року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого - судді - Салая Г.А.

суддів - Акуленко CO.,
Григор'євоїВ.Ф.

з участю прокурора - Щербака
О.В.

захисника - ОСОБА_1

засудженого - ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2на вирок Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської області від 03 липня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, з середньою
освітою, одружений, не працюючий,
раніше судимий: 25.01.1999 року Прилуцьким міським судом Чернігівської
області за ст. ст. 140 ч.3,
46-1 КК України ( в редакції 1960р.) на 3 роки позбавлення волі з
конфіскацією майна, з відстрочкою
виконання вироку на 2 роки ; 17.05.1999 року Прилуцьким міським судом
Чернігівської області за ст. ст. 141 ч.
2, 142 ч. 2, 42, 43
КК України (в редакції 1960р.) на 5 років 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією майна; 15.08.2000 року Прилуцьким міським судом Чернігівської
області за ст. ст. 140 ч.3,

2

141 ч. 2, 42, 42ч.3 КК України ( в
редакції1960р.) на 5 років
б місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 13.01.2005року

Деснянським
районним судом м. Києва за ст.185ч.2 КК України на 2 роки позбавлення
волі; 08.02.2005року апеляційним судом м.
Києва за ст. ст.309ч.1, 71 КК
України на 1 рік З місяці позбавлення волі. Постановою Березанського місцевого
суду Київської області від 25.06.2005 року на підставі ст. ст.411, 413, КПК України,
71 КК України остаточно визначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі,

-
засуджений за ст. 185 ч.3 КК України до
3 років позбавлення волі. За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений
за те, що в ніч на 12 квітня 2007 року, з метою заволодіння чужим майном, прибув на територію ВАТ „Прилуцька панчішна
фабрика", яка розташована по
вул. Київській 140, м.
Прилуки, де через вікно ангару
в'язального цеху проник в середину,
звідки таємно викрав 10 алюмінієвих вентиляторів від в'язальних
автоматів, які перебувають на балансі
підприємства як металобрухт, загальною
вагою 93 кг., вартістю 641 грн. 70 коп.
і з місця злочину зник.

Не
погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_1, який представляє інтереси
засудженого ОСОБА_2, подав
апеляцію, в якій, не оспорюючи встановлені судом фактичні
обставини справи та кваліфікацію дій засудженого, просить вирок суду змінити та застосувати до
останнього ст. ст. 75, 76 КК України і звільнити його від відбування
призначеного покарання з випробуванням,
посилаючись на обставини, які
пом'якшують покарання підзахисного, як -
з'явлення із зізнанням, щире
каяття, активне сприяння розкриттю
злочину, позитивна характеристика з
місця проживання, відшкодування збитків
в повному обсязі та те, що на його
утриманні знаходиться малолітня дитина та вагітна дружина, які потребують стороннього догляду. Крім
того, захисник вважає, що ОСОБА_2 в силу ст.89 КК України необхідно визнати
таким, що не має судимості.

Заслухавши
доповідача по справі, пояснення
захисника ОСОБА_1 та засудженого
ОСОБА_2, які підтримали апеляцію та
просили її задовольнити з вказаних в ній підстав, думку прокурора, який просив апеляцію залишити без
задоволення, а вирок суду - без
зміни, оскільки він обгрунтований, перевіривши матеріали справи та обговоривши
викладені в апеляції доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляція
захисника в інтересах засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

3

Висновок
суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого
ст.185 ч.3 КК України, за який
його засуджено, відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджується
сукупністю зібраних доказів у справі,
належно оцінених і є обґрунтованим.

Цей
висновок ґрунтується на зібраних доказах по справі в ході досудового
слідства, показаннях засудженого
ОСОБА_2, які узгоджуються між собою.

В ході
досудового слідства, так і в судовому
засіданні засуджений ОСОБА_2 визнав себе винним повністю у вчиненні вказаного
злочину.

Колегія
суддів вважає, що судом дії засудженого
ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ст.
185 ч.3 КК України, оскільки він вчинив
крадіжку, тобто, його умисні дії виразилися у таємному
викраденні чужого майна, вчинені
повторно, поєднані з проникненням у
приміщення.

Щодо
вирішення питання про вид та міру покарання ОСОБА_2, колегія суддів вважає, що суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України правильно призначив засудженому
мінімальне покарання, передбачене ст.185ч.3 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого
злочину, обставини, що пом'якшують покарання, особу винного, який раніше був неодноразово засуджений за злочини, які пов'язані з позбавленням волі, не став на шлях виправлення, оскільки вчинив злочин. Отже, судом при призначенні покарання засудженому
уже враховані ті обставини, на які
посилається захисник у апеляції.

Колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
призначив засудженому покарання, яке є
достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.
Тому підстав для застосування ст. ст.
75, 76 КК України та звільнення його від
відбування покарання з випробуванням,
застосування ст.69 КК України та
пом'якшення покарання, колегія суддів не
знаходить.

Щодо
попередніх судимостей засудженого, то
вони не погашені, оскільки ОСОБА_2
вчинив новий злочин до закінчення строку погашення судимості за попередній
злочин. У цьому випадку строк погашення судимості переривається і обчислюється
заново, тому колегія суддів не знаходить
підстав визнати ОСОБА_2 в силу ст.89 КК
України не судимим.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 365,
366, 379 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
захисника ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення,
а вирок Прилуцького міськрайонного суду

4

Чернігівської області
від 03 липня
2007 року щодо
ОСОБА_2- без зміни.