Справа № 11 - 15/07 Головуючий по І інстанції Кузмінець О.М.
Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач Пазюк О.С.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 09
січня 2007
року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого-судді: Пазюка О.С.

суддів: Польового
М.І., Оксентюка В.Н.

за участю прокурора:
Смолюка Б.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляцію засудженого ОСОБА_1 на вирок Старовижівського районного суду
Волинської області від 27
жовтня 2006 року яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та житель с. Кримно
Старовижівського району Волинської області, українець громадянин України, не
одружений, непрацюючий з середньою освітою, раніше судимий Старовижівським
районним судом 23.04.1998
року за ст. 94 КК України
(перекваліфіковано на ч. З ст. 101 КК України) до 10 років позбавлення волі і звільненого з місць позбавлення волі 30.06.2006 року умовно достроково на 1 рік 6 місяців 15
днів

- засуджений за ч. 2
ст. 121 КК України до 9 (дев'яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання
до покарання за даним вироком частково невідбуте покарання за вироком
Старовижівського районного суду від 23.04.1998 року - 1 рік позбавлення волі, остаточно до відбування ОСОБА_1 визначено покарання у
виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Постановлено запобіжний захід ОСОБА_1 залишити попередній -
утримання під вартою.

Постановлено строк призначення покарання рахувати з 08.07.2006 року -
з часу взяття під варту.

Вироком вирішено долю речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_1 засуджений за те, що 06.07.2006 року біля 20
год. перебуваючи на подвір'ї жилого будинку ОСОБА_2 в с. Кримно

Старовижівського
району наніс своїй співмешканці ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілої.

В поданій апеляції засуджений, не оспорюючи доведеності винності та правильності кваліфікації дій просить пом'якшити
призначене йому покарання, оскільки вину визнав і щиро розкаюється у
вчиненому.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляції,
прокурора, який вважає, що апеляція до задоволення не підлягає і просив залишити вирок суду без змін, перевіривши
матеріали справи, колегія судців прийшла до висновку, що апеляція до
задоволення не підлягає.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 злочину при
обставинах, викладених у вироку грунтується на доказах, досліджених
судом в судовому засіданні, яким суд дав правильну юридичну оцінку і вірно
кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 121 КК України.

Обрана ОСОБА_1 міра покарання судом першої інстанції визначена правильно, з
урахуванням характеру та ступеня тяжкості злочину, даних про особу засудженого,
усіх обставин справи, зокрема і того, що злочин ним вчинено повторно. У вироку
достатньо вмотивовано прийняте рішення, а саме, зазначено та враховано при
призначенні покарання, що ОСОБА_1 визнав себе винним, щиро розкаюється у
вчиненому.

З врахуванням зазначених у вироку обставин, суд першої інстанції прийшов до
обгрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого
лише в умовах ізоляції від суспільства.

Обране судом покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження
нових злочинів.

Підстав для зміни вироку з підстав, зазначених в апеляції колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 365,
366 КПК України колегія суддів судової палати ,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Старовижівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2006 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляцію засудженого -
без задоволення.