Справа № 1-60/07
В И Р О К

іменем
УКРАЇНИ

18
квітня 2007 року Красилівський
районний суд Хмельницької області в складі : головуючого - судді Красняка В.І.,
при секретарі Федченко Л.В., з участю прокурора Куниша В.І. , захисника
ОСОБА_1., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Красилові кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, українця, освіта
середня, одруженого, на утриманні має троє неповнолітніх дітей, не працюючого,
військовозобов'язаного , не
судимого, в скоєні злочину,
передбаченого ст. 296 ч.1 КК України ,

в с т а н о в и в :

21.01.2007 року біля 18 години в с.
Мовчани Красилівського району на території тваринницької ферми фермерського
господарства „Житниця” ОСОБА_2., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, із
помсти, що виникла на ґрунті особистих стосунків, ударом руки повалив на землю ОСОБА_3., наніс їй удари руками та ногами по
голові та тулубу, внаслідок чого спричинив для останньої тілесні ушкодження у
вигляді забою, гематоми лівої навколо очної ділянки, субкон'юктивального
крововиливу лівого ока, контузії І ступеня лівого ока, садна лівого крила носа,
які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_2. обвинувачується в тому, що вищевказані дії він вчинив з
хуліганських спонукань, грубо порушив громадський порядок.

В
судовому засіданні підсудний винним себе
в нанесенні потерпілій тілесних ушкоджень при вказаних обставинах визнав
повністю, показав, що побив останню в тверезому стані з помсти за
розповсюдження неправдивих пліток про його дружину та за звільнення його з
роботи, щиро розкаявся в своїх діях.

Своєї вини за ст. 296 ч.1 КК України
ОСОБА_2. не визнав, показав, що
умислу на вчинення хуліганства
він не мав, потерпілу побив з помсти.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що вина підсудного за ст. 125 ч.1 КК України знайшла своє підтвердження
в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_3. підтвердила в судовому засіданні, що 21.01.2007 року вона їхала
велосипедом по території тваринницької
ферми. До неї підбіг ОСОБА_2. і з правого боку наніс їй удар кулаком ззаду по
голові, від цього вона впала на землю з велосипедом. Тоді він за куртку
відтягнув її від велосипеда і почав наносити удари ногами по голові і тулубу. Під час цих дій ОСОБА_2 був в п'яному стані, запитував у неї, чи її ще ніхто не хотів
вбити, заявляв, що зараз це зробить. В
цей час до них підбігла ОСОБА_4. і забрала
свого чоловіка ОСОБА_2. від неї.
Коли вона встала і пішла до п'ятого приміщення ферми, ОСОБА_2. знову її
наздогнав , повалив на землю і наніс декілька ударів по голові та тулубу.
ОСОБА_4. знову забрала свого
чоловіка від неї і вона втекла з місця
події.

Свої покази потерпіла підтвердила під час проведення відтворення обстановки
і обставин злочину.

Із показів свідка ОСОБА_4. слідує,
що вона була очевидцем того, як її чоловік ОСОБА_2. при вказаних обставинах
сварився з потерпілою на території ферми. Вона заспокоїла чоловіка і відправила його додому. Вона не бачила, як
ОСОБА_2. наносив удари ОСОБА_3.. Від людей вона чула, що ніби ОСОБА_3.
розповсюджує чутки, що в неї є коханець. Через це в них з чоловіком виникають
сварки.

Свідок ОСОБА_5. показала, що
21.01.2007 року близько 18 години
завідуюча фермою ОСОБА_3. прибігла до
неї в приміщення корівника. На її лівому оці була гематома, одяг був в
болоті. ОСОБА_3. повідомила, що її побив
ОСОБА_2. і попросила її сховати від нього, що вона і зробила.

Із показів свідка ОСОБА_6. слідує, що ввечері 21.01.2007 року до нього
подзвонив ОСОБА_7. і попросив, щоб він прийшов та оглянув його дружину. Остання
лежала на дивані в своєму будинку. Під
лівим оком в неї була гематома. Вона розповіла йому, що її побив ОСОБА_2.,
скаржилася на болі в голові та нудоту. В
зв'язку з цим ОСОБА_3. відвезли в
районну лікарню.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи №87 від 13.02.2007 року у ОСОБА_3. виявлені тілесні ушкодження у
вигляді забою, гематоми лівої навколо очної ділянки, субкон'юктивального крововиливу
лівого ока, контузії і ступеню лівого ока, садна лівого крила носа, які могли
виникнути від дії тупих твердих предметів, якими могли бути кулаки рук, нога сторонньої особи,
або їм подібні предмети, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи зібрані у справі докази в
їх сукупності, суд вважає їх достовірними, а вину підсудного ОСОБА_2. доведеною
повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ст. 125 ч.1 КК України, як
умисне легке тілесне ушкодження.

Разом з тим, суд вважає, що обвинувачення органами досудового слідства
ОСОБА_2. в злісному хуліганстві є безпідставним, оскільки воно не грунтується
на матеріалах справи і не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.
Вищенаведені докази свідчать про те, що ОСОБА_2. заподіяв ОСОБА_3. тілесні ушкодження не з хуліганських
мотивів, а з помсти, що виникла на ґрунті особистих стосунків. Конфлікт тривав
незначний час, громадський порядок порушено не було.

З наведених підстав суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2.
складу злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, і перекваліфіковує його
дії на ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні підсудному міри покарання суд враховує характер і ступінь
суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, обставини справи, що
обтяжують і пом'якшують його покарання.

Вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння суд визнає як обставину, що обтяжує покарання
підсудного.

ОСОБА_2. вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся в скоєному, по місцю
проживання характеризується позитивно, має на утриманні троє неповнолітніх
дітей, що визнається судом як обставини, що пом'якшують його покарання.

З наведених підстав суд вважає за
необхідне призначити ОСОБА_2. покарання у вигляді громадських робіт.

Заявлений прокурором Красилівського району
в інтересах Красилівської районної лікарні до підсудного цивільний позов про
відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої підлягає повному
задоволенню, оскільки ОСОБА_2. визнав позов, його вина в заподіянні ОСОБА_3.
тілесних ушкоджень знайшла своє підтвердження в суді, розмір позовних вимог
підтверджується відповідною довідкою
Красилівської ЦРЛ.

Заявлений потерпілою до підсудного цивільний позов про відшкодування
завданої злочином матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі
42,35 гривень, що складається з витрат на придбання ліків, підтверджених
відповідними чеками. В цій частині позов визнав і ОСОБА_2.. Доказів на
підтвердження заподіяння їй іншої шкоди позивачка не надала і їх не здобуто в
судовому засіданні, а тому в цій частині її вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачці моральних страждань, суд
вважає , що позовні вимоги ОСОБА_3. до підсудного про відшкодування моральної
шкоди підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України,
суд

засудив :

ОСОБА_2 за ст. 125 ч.1 КК України до
громадських робіт на строк 198 (сто дев'яносто вісім) годин.

До вступу вироку в законну силу
запобіжний захід залишити попередній -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Позов прокурора Красилівського
району задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Красилівської центральної районної лікарні
Хмельницької області (розрахунковий рахунок № 1631 в ГУДКУ в
Хмельницькій області, МФО 815013, код
02004350) 702(сімсот дві) гривні 96
копійок в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої
Гуменюк Катерини Володимирівни.

Позовні вимоги ОСОБА_3задовольнити частково. Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1500 (
одну тисячу п'ятсот ) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди і 42 (сорок дві) гривні 35
копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В решті позову ОСОБА_3 відмовити.

На вирок може бути подана
апеляція до Хмельницького апеляційного
суду через Красилівський районний суд
протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя