В И Р О К
іменем України

"03" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Реховот Ізраїль, громадянина України, з неповною вищою освітою, працюючого на посаді спеціаліста в ТОВ Амарант, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15ч.2,185ч.1 КК України,-
Діючі далі, з метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_4 з вищезазначеними речами пройшов через касу магазину, не сплативши за взятий ним товар, однак виконавши всі дії, які вважав необхідними для заволодіння чужим майном, не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий за межами каси працівниками охорони, з майном, що належало ТОВ Бершка Україна на загальну суму 283 гривні 61 копійку, яким ОСОБА_4 намагався таємно заволодіти.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив, при цьому послідовно пояснив, що дійсно 21.06.2014 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, він, знаходячись в приміщенні магазину Бершка, що розташований в ТРЦ Скаймол по проспекту Ватутіна, 2-Т в м.Києві, з метою вчинення крадіжки підійшов до полиці з одягом, звідки взяв чоловічий светр, чоловічу футболку, чоловічі джинси, після чого направився до примірочної, де за допомогою виделки зняв магнітні кліпси, які були закріплені на вищезазначених речах та поклав їх у свій рюкзак. В подальшому, з вказаними речами, він пройшов через касу магазину, не сплативши за взятий ним товар, однак не довів злочин до кінця, оскільки був затриманий за межами каси працівниками охорони, з майном, що належало ТОВ Бершка Україна на загальну суму 283 гривні 61 копійку, яким він намагався заволодіти.
Свою винність ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та не оспорював в судовому засіданні вищезазначені фактичні обставини, встановлені у кримінальному провадженні органом досудового розслідування, поряд з цим послався на те, що викрадене майно повернуто власнику.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорювали фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також протоколу огляду місця події та огляду речей, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.ст.15ч.2, 185ч.1 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, при цьому виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено, з причин які не залежали від його волі.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який працює, за місцем роботи характеризується позитивно, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, раніше не судимий, майно потерпілому повернуто.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, обставин справи, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ч.1 ст.105, ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.ст.15ч.2, 185ч.1 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, в доход держави.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: