справа №176/341/15-к
провадження №1-кс/176/38/15
у х в а л а

23 лютого 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої слідчої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю заступника начальника СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

особи, щодо якої подано клопотання - ОСОБА_5

та його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання заступника начальника СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000181, відомості про яке 19.02.2015 року були внесені до Єдиного реєстру досудовоих розслідувань, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю та мешканцю м. Жовті Води, Дніпропетровської області, не працюючому, такому, що у шлюбі не перебуває та від фактичних шлюбних відносин має на утриманні одну малолітню дитину - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимому: 02.11.2006 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна, звільненому з місць позбавленя волі на підставі постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30.11.2009 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 10 днів; 03.09.2013 року вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 289, ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна, від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрованому та мешкаючому по АДРЕСА_1 , якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

23 лютого 2015 року заступник начальника СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майор міліції ОСОБА_3 звернулася до Жовтоводського міського суду з клопотанням, узгодженим з прокурором прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, 18.02.2015 року приблизно о 19-30 годинi ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`янiння, прийшов до квартири АДРЕСА_2 , де мешкае ранiше йому знайомий ОСОБА_9 , у якого ОСОБА_5 протягом 2014 року винаймав у оренду вказану квартиру, з метою забрати залишенi у нього речi. Пiсля цього, ОСОБА_5 вирішив ОСОБА_10 , повторно, заволодiти яким-небудь майном, що належить ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вiдкрите заволодiння чужим майном, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_5 , будучи в

стані алкогольного сп`янiння, в цей же день, тобто 18.02.2015 року о 19-35 годинi, пiдiйшов до квартири АДРЕСА_2 та, за допомогою фізичної сили пошкодив замок, пiсля чого відчинив вхідні двері вказаної квартири. В цей час ОСОБА_5 знаходячись у вказанiй квартирі почув, що ОСОБА_11 відкриває вхідні двері та побачив на порозi власника квартири ОСОБА_11 . В цей час, ОСОБА_5 відразу наніс йому один удар рукою в область голови, від чого у ОСОБА_11 вiдбулося запаморочення свідомості та почалась кровотеча з рани на головi. Після цього, ОСОБА_5 заштовхав потерпілого до примiщення вказаної квартири, де навмисно наніс останньому множиннi, не менше п`яти ударiв рукою в обличчя. Потерпілий ОСОБА_11 почав чинити опiр.

Продовжуючи реалiзацiю свого злочинного умислу, направленого на вiдкрите, повторне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 побачив на пiдлозi електричну переноску з дротом, довжиною 2,5 метри, яким спочатку зв' язав обидвi руки, а потiм обидвi ноги ОСОБА_11 , чим позбавив останнього можливостi рухатися. ОСОБА_11 почав кричати про припинення таких дiй, в зв`язку чим ОСОБА_5 запхнув рушника до рота потерпілого. Придушивши таким чином волю потерпілого ОСОБА_11 до опору, ОСОБА_5 . заволодiв у нього наступним майном:

- мобiльний телефон марки «Nokia 202RМ-834» з imei: НОМЕР_1 та

imei: НОМЕР_2 , вартістю 649 гривень, в якому знаходились сім-карта оператора мобiльного зв`язку «МТС», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, а також карта пам`ятi марки «Transcend» на 8 Gb, вартістю 100 гривень;

- чоловiчий пуховик темно-зеленого кольору, розмiром 48-50, вартістю 800 гривень;

- збiрний комп`ютерний системний блок cipoгo кольору, вартістю 3000 гривень;

- монітор марки «LG», вартістю 1000 гривень;

- комп`ютерна клавiатура чорного кольору, вартістю 250 гривень;

- комп`ютерна миша, вартістю 60 гривень;

- колонки марки «GENIUS», вартістю 250 гривень;

- туалетна вода «Аква», вартістю 180 гривень;

- набiр з 40 пробникiв з рiзноманiтними парфумами, який для потерпілого

матеріальної цінності не представляє;

- шкiрянi перчатки, вартістю 200 гривень;

- праска марки «VERLONI VL-531», вартістю 280 гривень;

- чоловiчi джинсовi брюки, розмiром 48, вартістю 280 гривень, яке належать

потерпіому ОСОБА_11 .

Заволодiвши викраденим i звернувши його у свою власнiсть, ОСОБА_5 з мiсцяскоєння злочину втік, заподiявши потерпілому ОСОБА_11 матерiальний збиток на загальну суму 7049 гривень, а викраденим майном згодом розпорядився на свiй розсуд.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань та заведено кримінальне провадження за №0000181.

21.02.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий та прокурор посилалися на те, що у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років.

Знаходячись на волі, ОСОБА_5 , з метою ухилення від притягнення його до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заступник начальника СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання за обставин викладених в ньому. Окрім того, ініціатор клопотання зазначила, що 23.11.2014 року Жовтоводським МВ ГУМВС України були внесені відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, відносно потерпілого ОСОБА_11 . Згідно показань потерпілого ОСОБА_11 , гр. ОСОБА_5 вчинив стосовно нього самоуправні дії. В даний час проводиться досудове розслідування зазначеного кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Підозрюваний, окрім того, зазначив, що скоїв злочини, оскільки не було коштів на прожиття.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Приходячи до такого висновку суд виходив з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні, як встановила ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, у відповідності до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків,зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі,у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місця його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд також враховує, що тримання під вартою є найсуворішим заходом забезпечення кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Проте, попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини випливає, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може бути застосовано попереднє ув`язнення. Але воно не повинно бути очікуванням обвинувального вироку, а при його обранні суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справі і тільки, за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений статтею 183 КПК України, застосувати його, як винятковий вид запобіжного заходу.

Не оцінюючи докази у кримінальному провадженні про винуватість чи невинуватість підозрюваного з точки зору їх належності та достовірності, суд приходить до висновку, що у органу досудового розслідування є вагомі докази скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, про яке іде мова в клопотанні.

Зокрема, слідчим в обґрунтування поданого клопотання надано документи в підтвердження того, що кримінальне правопорушення вчинено саме ОСОБА_5 , а саме: протокол огляду місця події від 18.02.2015 року, заява про добровільну видачу ОСОБА_5 викрадених у потерпілого ОСОБА_11 речей, протоколу огляд предметів від 20.02.2015 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 , протокол допиту свідка ОСОБА_12 .

Вчинений ОСОБА_5 злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів. Останній раз засуджений 03.09.2013 року вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 289, ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна, від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки.

В період іспитового строку ОСОБА_5 вчинив новий злочин, за обставин викладених в клопотанні.

Окрім того, судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Періодично проживає за різними адресами, в тому числі винаймав квартиру по АДРЕСА_3 , власником якої є потерпілий ОСОБА_11 .

Підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, перебував є шлюбних стосунках з ОСОБА_12 , від проживання з якою має малолітню дитину - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В даний час подружжя проживають окремо.

Окрім того, встановлено, що мотивом скоєння підозрюваним кримінального правопорушення є відсутність у нього будь-яких коштів /доходів/ для проживання та забезпечення себе необхідними речами /продуктами харчування, одягом, тощо/.

З показань допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 вбачається, що вона перебувала у шлюбних стосунках з ОСОБА_5 майже 5 років, від проживання з яким мають спільну дитину сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З грудня 2014 року вона разом з малолітнім сином мешкає в с. Орджонікідзе Криворізького району Дніпропетровської області, в будинку своєї бабусі ОСОБА_13 . В даний час ОСОБА_5 мешкає в АДРЕСА_1 . Коли вони проживали разом в м. Жовті Води, то винаймали квартиру по вул. Будьонного, потім по АДРЕСА_3 , згодом винаймали будинок по АДРЕСА_4 .

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків.

При цьому суд також встановив, що підозрюваний ОСОБА_5 хронічних захворювань не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є фізично здоровою людиною.

З урахуванням вимог Закону та встановлених фактичних даних, які відносяться, як до висунутої ОСОБА_5 підозри, так і до даних характеризуючих його особу, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, в судовому засіданні, на думку суду, знайшла своє підтвердження необхідність шляхом обрання першому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою запобігти спробі підозрюваного вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватися від органу досудового розслідування і суду, тобто ризикам, що передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не можливо.

При застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує також і те, що:

- відповідно до ст. 180 КПК України, осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язалися за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося;

- відповідно до ст.182 КПК України, підозрюваний не має достатніх коштів для внесення застави, і йому невідомі особи, які б мали б бажання внести заставу.

Окрім того, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначати в ухвалі розмір застави в сумі 24 360 грн., достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 131, 132, 173, 176-178, 182-183, 193, 196 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 20 квітня 2015 року до 20 години 55 хв.

Встановити обвинуваченому ОСОБА_7 розмір грошової застави в сумі 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістьдесят тисяч ) гривень, яка підлягає сплаті на р/р 6709, одержувач ТУ ДСА в Дніпропетровській області, МФО 805012.

У разі сплати зазначеного розміру грошової застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_14 зобов`язання передбачені ч.3 ст. 182 КПК України у вигляді забезпечення його належної поведінки та явки за викликом органів досудового слідства та суду.

У разі невиконання вказаних обов`язків, тобто якщо обвинувачений ОСОБА_15 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави в порядку передбаченому ч. 8 ст.182 КПК України.

Строк оскарження ухвали 5 днів з дня її оголошення шляхом подачі безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги.

Слідча суддя

Жовтоводського міського суду ОСОБА_16 ЗАВІЗІОН