КП № 1-199/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2010 року

Житомирський районний суд, Житомирської області

в складі: головуючого судді Башинського С.Ф.,

секретаря Вольської В.В.

за участю прокурора Семеньки П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3, 86 ч.2 /ред.1960 р./, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

05 грудня 2000 року о 22.23 год., підсудний ОСОБА_1, за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 / справи щодо яких розглянуто раніше/ , з метою викрадення чужого майна, на автомобілі Форд Транзит д.н. якого під час досудового слідства не встановлено, під керуванням ОСОБА_3 приїхали до території хімскладу СВК Крилівський, який розташований в с. Крилівка, Ружинського району, Житомирської області. Залишивши автомобіль поблизу хімскладу, підсудний разом ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проникли на територію зазначеного складу. Після чого підійшли до приміщення даного складу та за допомогою принесеного з собою лому і ножівки по металу зірвали два замки з вхідних дверей хімскладу. Потрапивши в середину приміщення складу, вказані особи винесли звідти 4 мішки з ядохімікатом Полікарбіцид вагою по 25 кг кожен та закупівельною вартістю 380 грн. за мішок, а всього на загальну суму 1520 грн. Однак, під час крадіжки вказаних ядохімікатів, підсудний ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був помічений сторожем хімскладу ОСОБА_4, у зв'язку з чим вони не довели до кінця свій злочинний намір направлений на таємне викрадення вказаних ядохімікатів з причин, що не залежали від їх волі та залишивши ядохімікати на території хімскладу, втекли з місця вчинення злочину.

Маючи на меті довести до кінця свій злочинний намір стосовно викрадення ядохімікатів з хімскладу СВК Крилівський, підсудний ОСОБА_1 разом з вказаними вище особами та невстановленою в ході досудового слідства особою в ніч з 18 на 19.12.2000 року на тому ж автомобілі, приїхали до того ж хімскладу. Оскільки, підсудному та вказаним вище особам достовірно було відомо, що територія хімскладу охороняється сторожем, останні вирішили вчинити розбійний напад з метою заволодіння ядохімікатами СВК Крилівський.

Залишивши вказаний автомобіль поблизу хімскладу та проникши на його територію, вказані особи побачили в приміщенні вагової світло та зрозуміли, що там є сторож. Після чого, невстановлена під час досудового слідства особа, в присутності інших осіб, взяла у ОСОБА_3 пневматичний пістолет, який останній, за попередньою домовленістю з іншими учасниками злочину взяв з собою для скоєння розбійного нападу: для психічного насильства над сторожем при нападі на останнього, яке полягало в тому, що сторож реально сприймаючи погрозу застосування вказаного пістолету як справжнього, тобто застосування якого може позбавити його життя, повинен був не чинити їм опір при викраденні ядохімікатів. Потім, ця ж особа зайшла в середину приміщення вагової і, застосовуючи даний пістолет як реальну погрозу позбавити життя потерпілого, напала на сторожа хімскладу ОСОБА_5, щоб останній не міг чинити опір при викраденні цих ядохімікатів.

Однак, виходячи за межі попередньої домовленості, зазначена особа, застосувавши фізичну силу, стала наносити численні удари кулаком та рукояткою пневматичного пістолета по голові, обличчі і тулубу потерпілого ОСОБА_5, внаслідок чого останньому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: синяка в області підборіддя з осадженням шкіри в центрі, саден в області чола, правої вилиці, в міжбрівній області, на спинці носа, у верхньому віці, крововиливи на віках обох очей, на тильній стороні правої кисті, двох синців в області правої вушної раковини, крововиливу в слизову верхньої губи, під м'які тканини голови, в чоловій і тім'яній області справа, гострої субдуральної гематоми, що займає праву чолову тім'яно скроневу область, що викликає здавлення головного мозку, крововиливу під м'які мозкові оболонки та в рідину головного мозку в області правої півкулі. Внаслідок розвинення широкої субдуральної гематоми, травматичного крововиливу під м'які оболонки речовини головного мозку сторож ОСОБА_5 19.12.2000 року о 14.45 год. помер. Дані тілесні ушкодження в живих осіб відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя.

Вищевказані наслідки: спричинення сторожу ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, від яких наступила смерть останнього, не охоплювались умислом інших учасників злочину, в тому числі підсудного ОСОБА_1

Переконавшись, що невстановлена під час досудового слідства особа подолала опір сторожа і залишилась з останнім, підсудний ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, підійшли до дверей хімскладу, де за допомогою заздалегідь принесеного з собою металевого лому, зірвали навісні замки і проникли в середину, звідки винесли на територію хімскладу: два мішки з ядохімікатами Поліхом, вага кожного по 20 кг вартістю 140 грн. за кожен, два алюмінієві бідони з ядохімікатами Фюзилад вага кожного по 50 кг вартістю 725 грн. кожен, три мішки з ядохімікатами Дікотес вага кожного по 20 кг вартістю 90 кожен, два паперових барабана з ядохімікатами Фазалон вага кожного по 25 кг вартістю 258 грн. кожен, в всього майна на загальну суму 2516 грн. Потім, зірвавши ломом навісний замок, вони відкрили ворота і ОСОБА_3 автомобілем заїхав на територію вказаного складу, де підсудний ОСОБА_1 разом з іншими завантажив автомобіль викраденими ядохімікатами. Після цього, до них підійшла невстановлена в ході досудового слідства особа, яка скоїла напад на сторожа ОСОБА_5, і вони всі вчотирьох, разом з викраденими ядохімікати СВК Крилівський, на автомобілі зникли з місця вчинення злочину та розпорядилися викраденим на свій власний розсуд.

Окрім цього, в ніч з 15 на 16 березня 2001 року, підсудний ОСОБА_1 за попередньою з ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з метою викрадення чужого майна громадян, на вантажному мікроавтобусі Форд Транзит, державний номер якого в ході досудового слідства невстановлений, під керуванням ОСОБА_2, приїхали до с. Блажіївка, Козятинського району, Вінницької області. Після цього, ОСОБА_2 залишився в автомобілі поблизу вказаного села, а ОСОБА_6, ОСОБА_7 та підсудний ОСОБА_1 пішли в село до домогосподарства громадянки ОСОБА_8 Далі, ОСОБА_6 та підсудний ОСОБА_1 залишились на вулиці спостерігати за навколишньою обстановкою для небезпечності вчинення злочину, а ОСОБА_7, шляхом вільного доступу, зайшов в середину хліва цього домогосподарства, звідки таємно повторно, разом з іншими учасниками даного злочину, викрав корову вагою 400 кг вартістю 2800 грн. та теля вагою 80 кг вартістю 560 грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 3360 грн. Потім ОСОБА_6, ОСОБА_7 та підсудний ОСОБА_1 відвели викрадену корову і теля за село до залишеного автомобіля, де їх забили. Мясо ж забитої худоби вони на вказаному автомобілі відвезли в м. Житомир, де продали його громадянину ОСОБА_9

Продовжуючи злочині дії, підсудний ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, в ніч з 30 на 31.03.2001 року, з метою викрадення чужого майна, на вантажному автомобілі НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_11 та на автомобілі НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_12, якому нічого не було відомо про злочинні наміри вищевказаних осіб, приїхали до с. Миколаївка, Козятинського району, Вінницької області. Після цього, ОСОБА_12 залишився в своєму автомобілі поблизу вказаного села на автодорозі чекати, а підсудний ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підійшли до хімскладу СВК Дружба, який розташований в зазначеному селі. Впевнившись у відсутності сторожа, вказані особи ломом відірвали металевий лист у стіни хімскладу та через утворений отвір проникли в середину цього складу, звідки таємно повторно викрали: 109 мішків аміачної селітри, вагою 5450 кг., на суму 3760 грн. 50 коп., яку відвезли в с. Видибор, Черняхівського району, Житомирської області, де продали її місцевому фермеру ОСОБА_13, якому нічого не було відомо про викрадення цієї селітри. Отримані гроші від реалізації викраденої аміачної селітри учасники злочину розділили між собою.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе в скоєнні зазначених злочинів визнав повністю і пояснив, що він дійсно вчинив перелічені злочини при обставинах, зазначених в обвинуваченні і більше нічого доповнити не може.

У зв′язку з повним визнанням підсудним своєї вини у скоєнні злочину, суд відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз′яснивши при цьому учасникам судового розгляду справи наслідки застосування даної статті КПК України.

Суд дійшов висновку, що вина підсудного у вчинені даного злочину доведена повністю і кваліфікує його дії:

-за ст.ст. 15 ч.2 185 ч.3 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням в приміщення;

-за 86 ч.2 КК в редакції 1960 року України, тобто розбійний напад з метою заволодіння колективним майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням в приміщення, із спричиненням тяжких тілесних ушкоджень:

-за ст. 185 ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб;

-за ст. 185 ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в приміщення.

Призначаючи покарання суд враховує характер і суспільну небезпечність вчинених злочинів, один із яких є особливо тяжким, особу підсудного, який характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, обставини справи, що обтяжують і помякшують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 є його щире каяття у вчинених злочинах.

Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що підсудному слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вияді позбавлення волі. Враховуючи особу підсудного, ставлення до вчиненого, а також те, що з часу вчинення злочинів пройшло 10 років, суд вважає, що останньому можливо призначити мінімальну межу покарання передбачену санкцією ст. 86, ч. 2 КК України в редакції 1960 року із конфіскацією майна.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України, та ст. 86 ч.2 КК України в редакції 1960 року, та призначити йому покарання:

-за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

-за ст. 185 ч.2 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

-за ст. 185 ч.3 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

-за ст. 86 ч.2 КК України в реакції 1960 року 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна засудженого.

На підставі ст. 42 КК України в редакції 1960 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_1 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі, із конфіскацією всього особистого майна засудженого.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання, тобто з 25 квітня 2008 року.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: