0301/3683/2012
1-в/154/18/15
УХВАЛА
іменем України
26 березня 2015 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
представника КВІ: ОСОБА_4
засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України Про амністію у 2014 році,-
в с т а н о в и в:
14 листопада 2014 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області його було визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на три роки. На підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі строком на три роки.
У вироку Володимир-Волинського міського суду від 14 листопада 2014 року зазначено, що у суду відсутні підстави про призначення покарання за сукупністю вироків згідно положень ст.71 КК України. Також у вироку зазначено, що під час розгляду даного кримінального провадження суд не вправі одночасно на підставі Закону України Про амністію у 2014 році звільнити його від відбування покарання призначеного вироком Володимир-Волинського міського суду від 03.12.2012 року. Таким чином залишається відкритим питання щодо вироку Володимир- Волинського міського суду від 03.12.2012 року.
Оскільки, згідно ст.12 КК України злочин за вироком Володимир-Волинського міського суду від 03.12.2012 року є злочином середньої тяжкості, а злочин, вчинений ним до закінчення визначеного судом іспитового строку згідно ст. 12 КК України є умисним злочином середньої тяжкості, то відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні, він підпадає під дію п.в ст. 1 ЗУ Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, так як на момент набрання чинності вищевказаним законом мав троє неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно яких не позбавлений батьківських прав.
Просить звільнити його від покарання, призначеного вироком Володимир-Волинського міського суду від 03.12.2012 року на підставі п.в ст. 1 ЗУ Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав та просив її задовольнити з викладених у ній підстав.
Заслухавши засудженого, зясувавши думку прокурора ОСОБА_3 , який заперечив проти задоволення заяви засудженого, покликаючись на те, що до останнього вже застосовано Закону України Про амністію у 2014 році і повторне застосування закону не допускається, представника КВІ ОСОБА_4 , яка покладається на розсуд суду, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого не підлягає до задоволення з наступнх підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений 03 грудня 2012 року Володимир-Волинським міським судом за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Під час іспитового строку перебуває на обліку Володимир-Волинського МРП кримінально-виконавчої інспекції. Хоча іспитовий строк вже закінчився, однак він незвільнений від даного покарання, оскільки під час іспитового строку вчинив новий злочин, за який 14 листопада 2014 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області його було визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на три роки. На підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі строком на три роки.
Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України Про застосування амністії в Україні, амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону.
Згідно з п.е ч.1 ст.4 вказаного Закону, амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.
Оскільки до засудженого вже було застосовано Закону України Про амністію у 2014 році при постановленні вироку суду 14 листопада 2014 року, повторне застосування цього Закону буде суперечити вказаним вимогам Закону України Про застосування амністії в Україні, а тому в задоволенні заяви засудженого суд відмовляє.
На підставі наведеного, ст.ст.1,4 Закону України Про застосування амністії в Україні, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України Про амністію у 2014 році - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_1