ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005042 від 29.09.2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 27.09.2014 року приблизно о 10-40 год., перебуваючи на ділянці місцевості біля ріки Немишля поблизу будинку № 4 по вул. Якіра у м. Харкові, маючи умисел, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, відомим йому способом з раніше придбаних ним інгредієнтів, а саме макового насіння, соди, розчинника, оцету, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи. З частини останнього відомим йому способом виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який вжив одразу після виготовлення на тому ж місці. Решту концентрату з макової соломи, що залишився, ОСОБА_4 злив у дві полімерні пляшки та сховав неподалік у кущах з метою подальшого зберігання та особистого вживання без мети збуту.

29.09.2014 року приблизно о 10-45 год. ОСОБА_4 взяв раніше сховані ним дві полімерні пляшки з особливо небезпечним наркотичним засобом концентратом з макової соломи, та, бажаючи виготовити з нього в іншому місці особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, взяв їх з собою, поклавши у полімерний пакунок, який він мав при собі, та приблизно об 11-00 год. 29.09.2014 року біля будинку № 4-А по вул. Якіра в м. Харкові був зупинений працівниками міліції. В подальшому об 11-20 год. 29.09.2014 року біля вказаного вище будинку працівниками міліції у ОСОБА_4 був вилучений полімерний пакунок з двома полімерними пляшками, в яких згідно висновку судовохімічної експертизи № 2024 від 07.10.2014 року знаходилась рідина об`ємом 345,0 мл. та 195,0 мл., яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи масою (у перерахунку на суху речовину) 0,3519 та 2,4375 грам, який ОСОБА_4 незаконно виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного вище злочину, щиро розкаявся. Підтвердив вчинення ним вищезазначеного злочину за обставин, вказаних вище, надавши відповідні пояснення. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, а також масу наркотичної речовини. Зазначив, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і також не заперечує висновки експертизи та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Пояснив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Судом вивчалась особистість ОСОБА_4 та встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з січня 2007 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «синдром залежності від опіоїдів», в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на утриманні має 4-х неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Між прокурором прокуратури Московського району м. Харкова та обвинуваченим ОСОБА_4 під час досудового розслідування 29.10.2014 року було укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до умов вказаної угоди ОСОБА_4 зобов`язався повністю та беззастережно визнати свою вину в обсязі, викладеному у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, в ході судового провадження на підставі зазначеної угоди, та сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, із звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити, при цьому ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на застосування узгодженого в угоді виду та розміру покарання. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, оскільки зміст зазначеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затвердженні угоди відсутні, суд вважає за можливе затвердити угоду.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 374-376, 474-475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.10.2014 року, укладену між прокурором прокуратури Московського району м. Харкова та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 491,92 грн. (чотириста дев`яносто одна гривня 92 копійки).

Речові докази по справі, передані на зберігання до УМЗ ГУ МВС України в Харківській області, а саме вилучений у ОСОБА_4 полімерний пакунок з двома полімерними пляшками з концентратом з макової соломи знищити.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційну скаргу на вказаний вирок може бути подано через Московський районний суд м. Харкова потягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1