Справа № 446/1299/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.07.2015 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
головуючого суді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кам`янка-Бузька Львівської області, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , скоїв злісне ухилення від платежу встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, а саме - будучи зобов`язаний згідно судового наказу № 2-н/440/12/2014 Буського районного суду Львівської області зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 для утримання двох малолітніх дітей: доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, починаючи з 27.01.2014 року. Однак, ОСОБА_4 у зв`язку зі злісним ухиленням від сплати аліментів, у період з 27.01.2014 р. по 12.11.2014 р. не сплачував кошти (аліменти) встановлених судовим наказом Буського районного суду на користь своєї дружини для утримання дітей, внаслдок чого останній має заборгованість із сплати аліментів за згаданий вище період на загальну суму 5763 грн. 25 коп., що сукупно перевищує суму випат за шість місяців відповідних платежів
Тобто обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти).
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєні вказаного кримінального правопорушення, в якому йому було повідомлено про підозру, визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, показав суду, що дійсно аліменти на утримання дітей не платив з січня 2014 року по листопад 2014 року ніде не працює. Суму заборгованості визнає. Провину визнає.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо міри покарання обвинуваченого ОСОБА_4 поклалась на розсуд суду.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками - злісне ухилення від сплати встановлених набравши чинності рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти), вказує на кваліфікацію діяння за ст.164 ч.1 КК України.
Обвинувачений визнав свою вину повністю.
Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який законодавцем віднесений до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пом`якшуючою обставиною згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 , характеризується позитивно.
Обставин, які обтяжують покарання винному, зазначені у ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, беручи до уваги те, що обвинувачений раніше був судимий, ніде не працює, потерпіла просила суворо його не карати, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, та призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ст.164 ч.1 КК України.
Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для його виправлення.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Речових доказів по кримінальному провадженню немає.
Cудові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому і прокурору.
Головуючий : /підпис/
З оригіналом згідно.
Суддя Кам"янка-Бузького районного суду
Львівської області ОСОБА_8