У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Заголдного В.В. і Кривенди О.В.

за участю прокурора

Гладкого О.Є.

розглянувши в судовому засіданні 29 травня 2008 року в м.
Києві кримінальну справу за касаційним поданням прокурора на вирок
Ананьївського районного суду Одеської області від 17 квітня 2007 року, яким
засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

немаючого судимості,

за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі,
на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з
випробуванням на один рік іспитового строку та покладено обов'язки, передбачені
п. п. 2, 3 ст. 76 КК України.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 2.157 грн. 50 коп. на відшкодування
матеріальної і 500 грн. - моральної шкоди, а також 300 грн. - на відшкодування
витрат на юридичну допомогу,

установила:

Суд визнав
ОСОБА_1винуватим у тому, що він 1 і 13 грудня 2005 року вдерся до будинку ОСОБА_2.,
що в м. Ананьїв Одеської області, вчинив крадіжки грошей потерпілої на суми,
відповідно 1.800 грн. і 1.357 грн. 50 коп.

В апеляційному порядку
кримінальна справа не переглядалася.

У касаційному поданні
прокурор просить скасувати вирок, а справу - направити на новий судовий
розгляд. Твердить, що суд неправильно застосував кримінальний закон: замість
ст. 104 КК України застосував положення ст. 75 КК України, не вказав
кваліфікуючу ознаку “крадіжка, вчинена повторно”. Крім того, суд безпідставно
постановив стягувати з неповнолітнього ОСОБА_1. матеріальну і моральну шкоду.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, думку прокурора, який підтримав касаційне подання і
просив скасувати вирок з направленням справи на новий судовий розгляд,
перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає частковому
задоволенню.

Винуватість ОСОБА_1у
вчиненні крадіжки чужого майна, поєднаній з проникненням у житло, що завдала
значної шкоди потерпілій, доведена матеріалами справи, в тому числі показаннями
самого засудженого, потерпілої ОСОБА_2., свідків ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8. та іншими доказами, які належно
перевірені, змістовно наведені у вироку і в касаційному поданні під сумнів не
ставляться.

Кваліфікація
злочинних дій ОСОБА_1за ч. 3 ст. 185 КК України є правильною.

Доводи
прокурора про необхідність кваліфікації цих дій ОСОБА_1ще й за кваліфікуючою
ознакою “крадіжка, вчинена повторно” є безпідставними, оскільки таке
обвинувачення засудженому не пред'являлося (а.с. 135
- 139).

Що стосується покарання,
воно призначене ОСОБА_1 у відповідності з вимогами закону, є необхідним і
достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів. Вирішуючи питання
щодо виду і розміру покарання засудженому, суд урахував тяжкість вчиненого
злочину, дані про особу винуватого, всі обставини, які пом'якшують і обтяжують
його покарання. Зокрема суд урахував, що ОСОБА_1 вчинив злочин у
неповнолітньому віці, він визнав свою вину, щиро розкаявся і сприяв розкриттю
злочину, частково відшкодував потерпілій заподіяну шкоду. Тому, на думку
колегії суддів, рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з
випробуванням є обгрунтованим.

Разом із тим, приймаючи
таке рішення, суд застосував до ОСОБА_1положення ст. 75 КК України, при цьому
не звернув уваги на те, що, оскільки в даному разі суб'єктом злочину є
неповнолітня особа, на яку поширюються особливі правила як призначення
покарання, так і звільнення від нього, тому в даному разі мали застосовуватися
правила спеціальної норми - ст. 104 КК України. Отже доводи прокурора про
необхідність зміни вироку з цих підстав є слушними.

Будь-яких інших даних про
порушення судом норм КПК України, які були б підставою для зміни чи скасування
вироку, на що вказується у касаційному поданні, не встановлено.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст. 394 - 398 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання
прокурора задовольнити частково.

Вирок Ананьївського районного
суду Одеської області від 17 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити. Вважати
ОСОБА_1. засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання призначеного йому
судом, а на підставі ст. 104 КК України звільнити його від відбування покарання
з випробуванням на один рік іспитового строку з покладенням на нього
обов'язків, передбачених п. п. 2, 3 ст. 76 КК України.

У решті
вирок залишити без зміни.

Судді:

Заголдний В.В. Редька А.І. Кривенда О.В.