Справа № 11 -а-324-2007р. Головуючий
122 КК України Щенюченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2007 року. Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у
складі: головуючого - судді
Драного О. П.,

суддів - Олексієнко І.С.,
Палічука А.О.

за
участю прокурора - Головіної
Т.А., захисника-адвоката -
ОСОБА_1 та законного представника -
ОСОБА_2.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Кіровограді кримінальну справу за апеляцією законного представника малолітньої
потерпілої ОСОБА_3. - ОСОБА_2.
на вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2007 року, яким

ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, з середньою
освітою, раніше не судимий

засуджений за ч.1 ст.122 КК України до покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 2
роки 6 місяців.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України засудженого звільнено від відбування покарання
з випробуванням, іспитовим строком 1
рік 6 місяців
та зобов'язано його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання та роботи, періодично (один раз на місяць) з'являтися в органи
кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

ОСОБА_4 за ч.1 ст.296 КК України виправдано в зв'язку з
відсутністю в його діях складу злочину.

Стягнуто з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_5 З 500 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, а також на користь законного

2

представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3. - ОСОБА_2. 87 грн. 80 коп. витрат,
пов'язаних з лікуванням, 509
грн. 36 коп.
витрат на перевезення потерпілої та 3
000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Суд визнав винним і засудив ОСОБА_4. за те, що він у
ніч на 21 жовтня 2005 року в період з 2-ої до 4-ої години,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у домоволодінні по
АДРЕСА_1, на грунті особистих неприязних стосунків, що виникли із побутових
обставин в сім'ї, скориставшись тимчасовою відсутністю дружини, розбудив
неповнолітню потерпілу ОСОБА_5, і стягнувши з неї ковдру, сів на її ноги,
намагаючись зняти білизну, після чого, остання, злякавшись намірів засудженого,
покликала на допомогу свою малолітню сестру - потерпілу ОСОБА_3., яка спала у
цій же кімнаті в будинку, при цьому засуджений влаштував сварку, а потерпілі,
бажаючи уникнути психологічного та фізичного впливу з його сторони, встали з
ліжок та одягнулися, щоб піти в сусіднє село до своїх родичів.

Перешкоджаючи їхнім намірам, засуджений вийшов з будинку,
зачинивши вхідні двері із зовнішньої сторони, щоб потерпілі не змогли вийти з
будинку, після чого, через деякий час, засуджений знову зайшов у будинок,
схопив потерпілу ОСОБА_5 за одяг і потягнув до кімнати, штовхаючи її та
намагаючись зняти верхній одяг.

Внаслідок неправомірних дій засудженого, а також його
протиправного психологічного та фізичного впливу потерпілі ОСОБА_5. та ОСОБА_3
одержали тимчасовий психічний розлад у формі посттравматичного стресового
розладу, який, згідно з висновками експерта, відноситься до категорії тілесних
ушкоджень середньої тяжкості.

В апеляції законний представник малолітньої потерпілої
ОСОБА_3. - ОСОБА_2.
просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд,
вказуючи при цьому на те, що суд розглянув справу неповно і необ'єктивно, не
дослідивши докази, які мали істотне значення для правильного вирішення справи,
належним чином не проаналізувавши покази потерпілих - неповнолітньої
ОСОБА_5 та малолітньої ОСОБА_3., при цьому безпідставно виправдавши засудженого
ОСОБА_4. за ч.1 ст.296
КК України. Крім того, вказує на невідповідність призначеного покарання ступеню
тяжкості та особі засудженого, який вину у скоєному визнав частково, скоїв
злочини стосовно дітей, які знаходилися в матеріальній залежності від нього,
спричинивши їм тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Заслухавши доповідача, законного представника малолітньої
потерпілої ОСОБА_3. - ОСОБА_2., яка підтримала доводи, викладені в апеляції,
думку прокурора, засудженого ОСОБА_4. та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_1
які, вважаючи вирок
законним і

3

обґрунтованим,
просили залишити його без зміни, а апеляцію без задоволення, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винність засудженого ОСОБА_4. при обставинах,
вказаних у вироку суду відповідає фактичним обставинам справи, які встановлені
з урахуванням всіх як об'єктивних, так і суб'єктивних факторів, що мали бути
взяті до уваги при з'ясуванні дійсних обставин події та ґрунтується на зібраних
по справі доказах, і, зокрема, його показах, де він частково визнав свою вину у
скоєному злочині, при цьому пояснивши, що дійсно 20.10.2005 року в вечірній час він відсвяткував день народження дочки
- ОСОБА_3., а його
падчериця - ОСОБА_5.
повернулася з дискотеки в нічний час, будучи в нетверезому стані, в зв'язку з
чим він почав проводити з нею виховну роботу за таку поведінку в процесі чого
остання вийшла з будинку і втекла. Разом з тим вважає, що своїми діями він
заподіяв розлад здоров'ю лише потерпілій ОСОБА_5, оскільки під час сварки з
останньою потерпіла ОСОБА_3 прокинулася лише один раз і попросила не заважати
їй спати.

Крім того, вина засудженого ОСОБА_4. у скоєному
злочині підтверджується також:

·
показами потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_3., згідно з якими
засуджений 21.10.2005 року
дійсно знаходився в нетверезому стані, крім того, як пояснила перша потерпіла
вона прокинулася близько 2-ої
год. ночі і побачила, що на її ногах сидів засуджений, який намагався зняти з
неї білизну, і вона покликала на допомогу молодшу сестру, яка також пояснила,
що вона прокинулася серед ночі і побачила засудженого на ліжку її сестри, при
цьому він намагався зняти з неї білизну;

·
послідовними показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8., які
підтвердили покази потерпілої ОСОБА_5 про неправомірну поведінку засудженого 21.10. 2005 року, і у яких,
як свідчать матеріали справи не було підстав для обмови останнього у скоєнні
злочину;

-
висновками амбулаторних судово-психіатричних та судово-медичних експертиз,
згідно з якими у потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_3. наявний психічний розлад у
формі посттравматичного стресового розладу, який виник внаслідок протиправних
дій засудженого у ніч на 21.10.2005 року.

Таким чином, суд, виходячи з тих доказів, які він
дослідив, обґрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_4. в скоєнні
злочину і правильно кваліфікував дії засудженого за ч.1 ст.122 КК України, як
умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для

4

життя і
не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що
спричинило тривалий розлад здоров'я потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Доводи в апеляції законного представника про
необгрунтоване виправдання засудженого за ч.1 ст.296 КК України є
безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, згідно з якими
протиправність дій засудженого була зумовлена особистими неприязними
стосунками, що виникли у сім'ї з побутових обставин, спричинення потерпілим - ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 тілесних ушкоджень відбувалося в приватному будинку у відсутність інших
осіб, що підтвердили в своїх показах потерпілі.

Не підлягають задоволенню і доводи законного представника
про м'якість призначеного ОСОБА_4
покарання, оскільки, воно є справедливим, відповідає вимогам ст.65 КК
України, при цьому суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного
злочину, який належить до категорії злочинів середньої тяжкості, обставини
справи, пом'якшуючі та обтяжуючі його відповідальність: скоєння злочину в стані
алкогольного сп'яніння та стосовно малолітньої, раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався, дані про його особистість, який за місцем
проживання характеризується позитивно, і обґрунтовано прийшов до висновку про
можливість його виправлення та перевиховання в суспільстві, звільнивши
засудженого від відбування призначеного покарання..

Враховуючи викладене, колегія судді вважає, що підстав
для скасування вироку суду немає, в зв'язку з чим апеляція законного
представника малолітньої потерпілої ОСОБА_3. - ОСОБА_2. задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_3. - ОСОБА_2 залишити
без задоволення, а
вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2007 року стосовно
ОСОБА_4 - без
зміни.