Провадження № 11/780/197/14 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 23 11.03.2014

ПОСТАНОВА
Іменем України

11 березня 2014 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши при попередньому розгляді кримінальну справу за апеляціями прокурора, захисника ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 та засудженої ОСОБА_6 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2013 року ОСОБА_6 визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3, 4 ст. 358, ч.2, ст. 366 КК України та на підставі ч.1,4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням, обліком, зберіганням матеріальних цінностей строком на 3 роки, конфіскацією всього належного їй на праві власності майна зі штрафом в сумі 4250 грн.;
ОСОБА_5 визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч.2 ст. 366 КК України та на підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з розпорядженням, обліком і зберіганням матеріальних цінностей строком на 3 роки та з конфіскацією майна зі штрафом в сумі 4250 грн.;
ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з розпорядженням, обліком і зберіганням матеріальних цінностей строком на 2 роки, без штрафу та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки. За ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 366 КК України виправдано.
Не погоджуючись з даним вироком суду, прокурором, захисником ОСОБА_4 та засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подані апеляції.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку прокурора вважаю, що справа підлягає поверненню до суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до п.11 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України кримінальні справи, які на день набрання чинності цим кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим кодексом.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 349 КПК України (1960 року) протягом строку, встановленого для подачі апеляції, суд першої інстанції за наявності відповідних клопотань сторін зобов`язаний надати їм можливість ознайомитись з матеріалами справи.
Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції дані вимоги закону в повній мірі виконанні не були та клопотання засудженої ОСОБА_5 про ознайомлення з матеріалами кримінальної справи залишилось частково не розглянутим (т.28 а.с.6,7, 78). Матеріали справи не містять даних про те, що засудженій ОСОБА_5 були надані для ознайомлення всі матеріали кримінальної справи та технічний запис судових засідань.
Згідно п.2 ч.2 ст. 359 КПК України (1960 року) справа повертається суду першої інстанції у випадку, якщо суд першої інстанції не надав передбачену ст. 349 КПК України (1960 року) можливість учасникам процесу ознайомитись з матеріалами справи для виконання вимог, передбачених ст. 349 КПК України (1960 року).
За цих обставин кримінальну справу необхідно повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ч.4 ст. 349 КПК України (1960 року).
Керуючись ст. ст. 357, 359 КПК України (1960 року),

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3, 4 ст. 358, ч.2 ст. 366 КК України, ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч.2 ст. 366 КК України та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України повернути до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для виконання вимог ч.4 ст. 349 КПК України (1960 року).

Суддя ОСОБА_2