В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-197/10

18.06.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді Вельмик А.Е., при секретарі Слабик О.М., з участю прокурора Кулик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, 30.07.1987 року

народження, уродженця ОСОБА_2, українця,

громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1,

неодруженого, не працюючого, проживаючого:

АДРЕСА_1, раніше судимого: 1.) 11.02.2009 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.З, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 2.) 30.07.2009 року Бердичівським міськрайонним судом

за ст. 185 ч.2 КК україни на 5 місяців арешту, 3.) 05.03.2010 року Чуднівським районним судом Житомирської області за ст.ст.162 ч.І, 185 ч.З, 70, 71, 72 КК України на 3 роки 9 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України,-

Встановив:

ОСОБА_1 будучи раніше судимим за скоєння умисних злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та скоїв новий злочин.

Так, 07.12.2009 року близько 10 години ОСОБА_1 з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення дзвінка зайшов до квартири АДРЕСА_2, де попросив у ОСОБА_3 мобільний телефон "Самсунг X - 510" вартістю 400 грн., належний ОСОБА_4, для здійснення дзвінка. Після того, як ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 мобільний телефон, останній, не маючи наміру на його повернення, зловживаючи довірою ОСОБА_3 вийшов з квартири, та втік, тобто повторно шляхом зловживання довірою заводів телефоном ОСОБА_4, завдавши останній матеріальної шкоди на суму 400 гривень.

Підсудний вину у вчиненому злочині та цивільний позов визнав повністю. В судовому засіданні показав, що з потерпілою знайомий. Певний час проживав за тією адресою, де і вона. В кінці 2009 року прийшов до потерпілої, але її не було дома. У куми потерпілої, яка відчинила йому двері, попросив телефон ОСОБА_4, щоб з нього зателефонувати. В телефон поставив свою картонку і вийшов на вулицю. Після того як не додзвонився, вирішив телефон продати, і пішов не повернувши його. Телефон продав за 110 грн.

Вина підсудного у вчинені злочину стверджується показаннями потерпілої та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_1 знає. Коли він забрав телефон, її не було дома. Про крадіжку телефону їй сказала ОСОБА_3, яка і дала телефон ОСОБА_1, оскільки він попросив зателефонувати з нього. Мобільний телефон підсудний не повернув, тому вона звернулася в міліцію. Просить стягнути з підсудного на її користь 400 грн. завданої матеріальної шкоди.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 07.12.2009 року, оглянуто місце скоєння злочину - квартиру № 1 по вул.К.Лібкнехта в м.бердичеві ( а.с.5-7)

Вартість викраденого у потерпілої телефону стверджується товарним чеком та довідкою вартості нового мобільного телефону "Самсунг Х-510" ( а.с.8,9).

Згідно протоколу пред"явлення фотознімків для впізнання від 12.01.2010 року, свідок ОСОБА_5, якому підсудний продав телефон потерпілої, впізнав на фотознімку ОСОБА_1, як особу, що продала йому телефон "Самсунг Х-510"( а.с.34).

За клопотанням прокурора проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить вину ОСОБА_1 в заволодінні чужим майном шляхом обману ( шахрайство), вчинене повторно, доведеною, і кваліфікує його дії за ст. 190 ч. 2 КК України.

Обираючи вид і міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненогс злочину, злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимості не погашені, вину у вчиненому злочині визнав повністю, за місцем проживання характеризується позитивно, потерпіла не наполягає на суворому покаранні, завдана шкода не відшкодована.

Обставиною, що відповідно до ст.66 ч.І п.1 КК України пом'якшує покаранню підсудному, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному, суд не встановив.

На підставі викладено, суд вважає можливим призначити підсудному покарання зг ст. 190 ч.2 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 даний злочин вчинив до постановлення вирок Чуднівським районним судом Житомирської області від 05.03.2010 року, остаточне покарання підсудному суд призначає за сукупністю злочинів, відповідно до ч.4 ст.70 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування вартост телефону, яким заволодів ОСОБА_1, суд задовольняє в повному об"ємі, та стягує : ОСОБА_1 на користь потерпілої 400 грн. матеріальної шкоди, оскільки сам* злочинними діями підсудного потерпілій завдана така шкода.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлена волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання з даним вироком, більш суворим, що призначено за вироком Чуднівського районного суд; Житомирської області від 05.03.2010 року, визначити ОСОБА_1 остаточн покарання за сукупністю злочинів у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі, зарахувавші у строк відбуття покарання, покарання, що частково відбуте за вироком Чуднівськог районного суду від 05.03.2010 року за період з 21.12.2009 року по 18.06.2010 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід підсудному ОСОБА_1Е обрати - взяття під варту, взявши його під варту із залу суду.

Початок строку відбуття покарання рахувати з 18.06.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 400 грн. матеріальної шкоди

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області чере Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засуджений який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий: