Справа №1-53/2008р.
В И Р О К

іменем України

25 квітня 2008
року
м. Пирятин

Пирятинський
районний суд Полтавської області в складі:

головуючої -
судді Корсун О.М.

при
секретарі - Лимар К.І.

з участю
прокурора Богомола І.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду справу про обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с. Жорноклюви, Гельмязівського району, Черкаської
області, українця, громадянина України,
освіта вища, одруженого, працюючого директором приватного
сільськогосподарського підприємства «Мрія», мешканця АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК
України не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.364, ч. 2 ст. 366
КК України,

в с т а н о в и
в :

Підсудний
ОСОБА_1 будучи згідно п.1.2. статуту ПСП «Мрія» головою-засновником та працюючи
директором приватного сільськогосподарського підприємства (далі-ПСП) «Мрія» в
с. Вечірки Пирятинського району Полтавської області, будучи членом комісії з
організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування
аграрного сектора економіки, створеної на загальних зборах ПСП «Мрія»
22.02.2001 року, являючись службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем,
при складанні списків основних засобів майна пайового фонду
реорганізованого сільськогосподарського
підприємства , не включив до нього ангар для зберігання сільськогосподарської
техніки вартістю 263315,04 грн., а в подальшому відніс його до переліку майна,
яке не підлягає паюванню. При цьому затверджений загальними зборами ПСП «Мрія»
склад комісії в кількості 13 чоловік, згідно протоколу №2 від 22.02.2001
року, фактично не займався розпаюванням майна, так як всі
питання по проведенню розпаювання майна реорганізованого КСП «Перемога» с.
Вечірки Пирятинського району вирішувалися директором ПСП «Мрія» ОСОБА_1

В подальшому
частку майна вартістю 263315,04 грн., що не була врахована до переліку майна
пайового фонду, після проведення розпаювання майна ПСП «Мрія», а саме ангар для сільськогосподарської техніки, ОСОБА_1 продав
30.03.2004 року приватному підприємцю ОСОБА_2 за 10000 грн., і вніс грошові
кошти в касу ПСП «Мрія», як за придбані металоконструкції згідно накладної №249
від 29.03.2004 року. Виручені від реалізації вказаного майна грошові кошти
ОСОБА_1 використав на потреби власного ПСП «Мрія», заподіявши шкоду майновим
інтересам пайовиків КСП
«Перемога» на суму 263315,04 грн., що є тяжкими наслідками.

При цьому
директор ПСП «Мрія» ОСОБА_1 з метою укриття своїх незаконних дій з продажу
вищевказаного майна, організував складання фіктивного протоколу №2 загальних
зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Перемога» від 28.03.2004 року,
згідно якого співвласники майна дали йому згоду на продаж ангару та
використання коштів від продажу на користь ПСП «Мрія».

Крім того,
протягом 2003-2007 років ОСОБА_1 реалізував транспортні засоби, а саме: трактор
Т-150 К д.н. НОМЕР_1, 1991 р.в.; Камаз-5511 д.н. НОМЕР_2, 1987 р.в.; ВАЗ-2121
д.н.НОМЕР_3,; комбайн СК-5, 1992 р.в., які рішенням загальних зборів
співвласників майна КСП «Перемога» від 17.04.2001 року були включені до
переліку майна, що залишається під забезпечення боргів колишнього КСП
«Перемога». Кошти виручені від реалізації зазначених транспортних засобів в
сумі 55 200 грн. ОСОБА_1 використав на
потреби власного ПСП «Мрія», а саме: на виплату заробітної плати, на придбання
паливно-мастильних матеріалів та інші господарські потреби, при тому, що борги
КСП «Перемога» на загальну суму 101 800 грн. залишив не погашеними, чим
спричинив шкоду майновим інтересам пайовиків КСП «Перемога» на суму 55 200 грн., що є тяжкими наслідками.

Допитаний у
судовому засіданні як підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєні злочинів визнав і
повністю підтвердив обставини, зазначені вище. У вчиненому розкаюється, просить
суворо не наказувати.

У відповідності
до ст. 299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним
дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які
ніким не оспорюються.

Таким чином,
оцінюючи в сукупності всі зібрані докази, суд вважає, що винність підсудного
ОСОБА_1 в судовому засіданні доведена
повністю.

Дії підсудного
ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч.2
ст.364 КК України, оскільки він вчинив зловживання службовим становищем, тобто
умисне, з корисливих мотивів, використання службового становища всупереч
інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.

Підсудний
ОСОБА_1 своїми умисними діями, що виразилися у службовому підробленні, тобто
складанні завідомо неправдивого документа, що спричинило тяжкі наслідки, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 366 КК
України.

При призначенні
підсудному міри покарання враховується характер і ступінь суспільної небезпеки
вчиненого злочину.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_1 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують
покарання.

Обставинами, що
пом'якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття
підсудного, добровільне відшкодування завданого збитку.

Враховуючи
наявність двох обставин, що пом'якшують покарання: щире каяття, добровільне
відшкодування завданого збитку, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу підсудного ОСОБА_1, який позитивно характеризується за місцем
роботи, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду, суд, вважає можливим не
призначати додаткове покарання, що передбачене в санкції ч.2 ст.364, ч. 2 ст.
366 КК України, у відповідності до ч. 2 ст.69 КК України як обов'язкове.

Підсудний
ОСОБА_1 вчинив сукупність злочинів, і суд, призначивши покарання за кожний
злочин окремо, визначає остаточне йому покарання шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, у відповідності до ч.1 ст.70 КК України.

Враховуючи особу
підсудного, який щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем роботи,
відшкодував завдану шкоду, суд доходить
висновку про можливість виправлення підсудного ОСОБА_1 без відбування покарання
і вважає за можливе застосувати відносно нього ст.75 КК України.

Запобіжний захід
у відношенні підсудного повинен бути залишений попередній - підписка про
невиїзд.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд-

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати
винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч. 2 ст. 366 КК України,
призначивши покарання:

за ч.2 ст. 364
КК України із застосуванням ч.2 ст.69 КК України у виді
позбавлення волі на строк п'ять років;

за ч.2 ст. 366 КК України із застосуванням ч.2
ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

Відповідно
до ч.1 ст. 70 КК України визначити
остаточне покарання шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк п'ять
років.

На підставі
ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з
іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України
обов'язку повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи.

Запобіжний захід
до набрання вироком законної сили відносно засудженого залишити попередній -
підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Полтавської області, через Пирятинський районний
Полтавської області, суд протягом 15 діб, засудженим та учасниками процесу з
моменту його проголошення.

Головуюча: