АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1649/14 ОСОБА_1
Категорія: про застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2
заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
при секретарі - ОСОБА_7 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2014 року про задоволення клопотання ст.слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 та застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 26 листопада 2014 року та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_8 - тримання під вартою та зобов*язати його прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування або суду. На думку апелянта, прокурором не доведені, а слідчим суддею не встановлені обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України; матеріали клопотання не містять доказів того, що підозрюваний може ухилитися від слідства чи суду, перешкоджати досудовому слідству або вчинити інше кримінальне правопорушення. Захисник вважає, що слідчим суддею безпідставно застосований до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід тримання під вартою. Апелянт зазначає, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується. Адвокат, посилаючись на вимоги вітчизняного кримінального процесуального законодавства та Постанову Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.03.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту…», зазначає, що лише можлива тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, а тому вважає достатнім для ОСОБА_8 зобов*язання його щодо явки до органу досудового розслідування або суду.
Відповідно до порядку перевірки ухвал слідчого судді, передбаченого ст.422 КПК України, та ч.4 ст.401 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 за відсутності підозрюваного ОСОБА_8 , який утримується під вартою, оскільки клопотання від підозрюваного про виклик в судове засідання апеляційного суду не надходило, в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища ОСОБА_8 , а участь захисника, який, відповідно до ч.4 ст.46 КПК України, користується процесуальними правами підозрюваного, захист якого він здійснює, забезпечує дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного при апеляційному розгляді.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника в обґрунтування доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В порядку ст.ст.276-278 КПК України, 26 листопада 2014 року старшим слідчим СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 здійснено повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України (а.с.5-6).
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 умисного тяжкого злочину; наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, свідчать про достатність підстав застосування до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою(а.с.2-3).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України ;
2. наявність реальних ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
3. недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 умисного тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а саме за санкцією ч.3 ст.185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 6 років; дані про особу підозрюваного, в тому числі те, що ОСОБА_8 не має постійного місця роботи та джерела існування, та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними (а.с.16). З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 умисного тяжкого корисливого злочину проти власності, у групі з іншою особою, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, даними про особу ОСОБА_8 , який не одружений та не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв*язків, спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, та про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою, застава у мінімальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України, визначена слідчим суддею виважено, з урахуванням тяжкості злочину, обставин кримінального правопорушення, майнового і сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Колегія суддів також вважає, що саме такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов*язків та не є завідомо непомірним для нього.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 26 листопада 2014 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :