Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
17 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 06 лютого 2015 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6

з участю сторін провадження

прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 06 лютого 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого Отсрозького міського відділу УМВС в Рівненській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Славута Хмельницької області, де зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, не маючого судимості, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Строк дії ухвали визначено до 06 квітня 2015 року.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а саме в тому, що він 04 лютого 2015 року о 21 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне та відкрите заволодіння чужим майном грошовими коштами ОСОБА_9 , 1946 року народженя, яка є особою похилого віку, прибув до місця проживання останньої, за адресою АДРЕСА_3 , де в подальшому, шляхом обману потерпілої ОСОБА_9 , проник до вказаного житлового будинку та в одній з кімнат вчинив напад на ОСОБА_9 , під час якого висловлював свої вимоги до потерпілої передати йому грошові кошти, одночасно супроводжував свої вимоги погрозами застосування предмету, ззовні схожого на вогнепальну зброю, в результаті чого відкрито заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 у сумі 8000 грн., після чого зник з місця події.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши йому залишати житло з 22 год. до 06 год., та покласти на нього ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт покликалась на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Так зазначає, що її підзахисний має постійне місце проживання, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та дитину інваліда з дитинства, на наркологічному чи психіатричному обліку не перебуває, а також визнає свою вину у вчиненому злочині. Крім того, захисник покликалась на те, що квиток до Санкт-Петербурга ОСОБА_6 повернув через 30 хв. після його придбання, а тому немає підстав вважати, що він мав намір переховуватись.

Підозрюваний ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. На обґрунтування цього зазначив, що він єдиний годувальник у сім`ї, оскільки його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а також має на утриманні трьох малолітніх дітей, одна з яких є інвалідом з дитинства і на даний час потребує лікування. Тому заявлені слідчим ризики можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду, та впливу на потерпілу ОСОБА_9 він вважає безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав апеляційні скарги та просив змінити запобіжний захід з тримання під ватою на домашній арешт, думку прокурора ОСОБА_7 , який вказав на безпідставність апеляційних доводів і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, що стверджується низкою доказів, зібраних під час досудового розслідування, а саме протоколом огляду місця події від 04.02.2015 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 05.02.2015 року, протоколом одночасного допиту осіб від 05.02.2015 року, а також протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.02.2015 року. Санкцією ч.3 ст.187 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Також наявні достатні докази існування реальних ризиків, передбачених п.п.1-3 ч.1 ст.177 КПК України можливість ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_9 з метою зміни нею своїх показань під час подальшого судового розгляду, а також можливість підозрюваного знищити, сховати або використати викрадені у потерпілої грошові кошти.

При розгляді даного клопотання, слідчим суддею дотримано вимог ст.ст.178, 183, 194 КПК України та прийнято законне і обґрунтоване рішення.

Під час апеляційного розгляду прокурор довів обгрунтованість ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні доводи про необґрунтованість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість обрання йому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є безпідставними, а тому апеляційні скарги до задоволення не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 06 лютого 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 , та підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Згідно.
Суддя-доповідач ОСОБА_1