АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/267/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 186 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 березня 2015 року м.Запоріжжя

Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 04 травня 2006 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком на 2 роки;

2) 27 червня 2007 року Апеляційним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, 70 КК України до позбавлення волі строком на 6 років. Звільнений 25 листопада 2009 року на підставі п. 1 ст. 154, ч. 4 ст. 165 КПК України 1960 року запобіжний захід змінений на заставу в сумі 17 000 гривень;

3) 06 червня 2013 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 10 місяців. 06 червня 2013 року звільнений по відбуттю покарання;

4) 22 липня 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання, призначене вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 липня 2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахується з 17 жовтня 2014 року.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 17 жовтня 2014 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні фойє фітнес центру FitCurves, що розташований за адресою: вул. 40 років Радянської України, 39-6, м. Запоріжжя, викрав зі столу мобільний телефон фірми Lenovо А 706, вартістю 1900 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті на 2 ГБ, вартістю 100 гривень, що належав ОСОБА_9 , після чого був помічений потерпілою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Усвідомлюючи, що його дії помічені, ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна втік з викраденим майном з місця пригоди, але у дворі будинку АДРЕСА_2 був затриманий громадянами.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_8 вказує на своє щиросердне зізнання, сприяння у розкритті злочину, свою тяжку хворобу. Просить зарахувати у строк покарання його попереднє ув`язнення з 27 травня 2014 року по 22 липня 2014 року (56 днів) за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 липня 2014 року та пом`якшити покарання.

Заслухавши доповідь судді по справі, адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу засудженого, а також вказувала на те, що суд першої інстанції помилково вказав на судимість від 27.06.2007р., прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, розглянувши матеріали провадження та дослідивши посилання, що наведені в апеляції, колегія суддів частково задовольняє апеляцію обвинуваченого, у зв`язку з наступним.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на доказах, досліджених в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та в апеляції не оскаржується.

Перевіряючи законність і обґрунтованість вироку в частині призначення обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає, що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

При його обранні суд урахував, як ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, так і дані про особу засудженого, який неодноразово засуджувався за вчинення злочинів проти власності, повністю визнав вину, щире розкаявся у вчиненому, активно сприяв органу досудового слідства у розкритті злочину, має на утриманні неповнолітню дитину. До обтяжуючих покарання обставин суд відніс рецидив злочинів. З урахуванням всіх обставин справи, наявності пом`якшуючих покарання обставин, суд першої інстанції обґрунтовано застосував при призначенні покарання положення ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої ч. 2 ст. 186 КК України.

Викладені в апеляційній скарзі обставини, на які посилається обвинувачений як на підстави подальшого пом`якшення йому покарання зокрема, щиросердне зізнання, сприяння у розкритті злочину були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими що відповідають матеріалам провадження доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення за попереднім вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 липня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 по кримінальному провадженню, по якому його було засуджено вироком від 22 липня 2014 року, утримувався під вартою з 27 травня 2014 року до 22 липня 2014р. до постановлення вказаного вироку, яким йому було призначено покарання з випробуванням ( а.с.24).
Відповідно до ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

На підставі викладеного, колегія суддів зараховує ОСОБА_8 у строк остаточного покарання за сокупністю вироків строк попереднього ув`язнення з 27 травня 2014 року по 22 липня 2014 року, у зв`язку з чим вирок в цій частині підлягає зміні, а апеляція в цій частині задоволенню.

Крім того, як вбачається із наданих захисником ОСОБА_7 апеляційній інстанції копій документів ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31 жовтня 2007 року був скасований вирок Мелітопольського міськрайсуду Запорізької області від 27 червня 2007 року, а справу направлено на додаткове розслідування, тому вступна частина вироку, де йдеться про судимості ОСОБА_8 підлягає уточненню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляцію обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2014 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 змінити:

до остаточного строку покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України зарахувати час перебування його під вартою з 27 травня 2014 року по 22 липня 2014 року;

виключити зі вступної частини вироку вказівку про судимість за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 27 червня 2007 року.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, засудженим - з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4