Справа № 562/353/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.04.2015 року. Здолбунівський районний суд
Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Здолбунів, Рівненської області; українця; громадянина України; з середньою-спеціальною освітою; неодруженого; непрацюючого; проживаючого у АДРЕСА_1 , судимості не має,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309 КК України, суд
в с т а н о в и в :
09 жовтня 2013 року близько 12.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку «Катеринівський» по вул. Шкільна в м. Здолбунів, Рівненської області, незаконно збув для ОСОБА_6 поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 761 від 11.10.2013 в своєму складі містить психотропну речовину метамфетамін масою 0,0129 г.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 1890 від 12.12.2002 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» та Постанови Кабінету Міністрів України № 518 від 04.06.2008 «Про деякі питання обігу наркотичних засобів і психотропних речовин метамфетамін (первітин) відноситься до списку 2 таблиці 2 психотропних речовин, обіг яких обмежено».
Своїми умисними діями, які виразилися в незаконному збуті психотропної речовини, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України.
Крім того, восени 2013 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав приміщення квартири, в якій він проживає за адресою: АДРЕСА_1 неповнолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 для незаконного вживання психотропної речовини.
Так, восени 2013 року у результаті використання наданого ОСОБА_4 приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , неповнолітній ОСОБА_7 незаконно вжив у кімнаті зазначеної квартири психотропну речовину метамфетамін (первітин), шляхом куріння.
Своїми умисними діями, які виразились в наданні приміщення для незаконного вживання психотропних речовин, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 317 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 23 листопада 2014 року близько 18.00 год., перебуваючи біля приміщення магазину «Колібріс», що по вул. Шкільна в м. Здолбунів, Рівненської області, знайшов три поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору первітином, та знаючи про те, що це наркотичний засіб, придбав його, привласнивши знайдене, переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав для власних потреб без мети збуту.
Зокрема, 24 листопада 2014 року в період часу з 13.00 год. по 14.30 год., під час проведення обшуку в квартирі по місцю проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками міліції було виявлено та вилучено два поліетиленові пакети із порошкоподібної речовини білого кольору, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 1082 від 14.01.2015 в своєму складі містить психотропну речовину метамфетамін (первітин) загальною масою 0,1624 г.
Своїми умисними діями, які виразилися в незаконному зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, вчиненому особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 КК України, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 309 КК України, щодо узгодженого покарання: за ч.1 ст. 307 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 317 КК України у виді 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі. Крім того обвинувачений попереджений щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні просить суд угоду про визнання винуватості затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309 КК України, та надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просять суд угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільною, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309 КК України є правильною. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода може бути укладена.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільною.
Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання можливі для виконання.
За таких обставин, суд вбачає наявність усіх фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати за залучення експертів відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 468, 469, 472, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.307 КК України - 5 (П`ять) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 317 КК України - 3 (Три) роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 309 КК України - 2 (Два) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням і призначити покарання 5 (П`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (Один) рік 6 (Шість) місяців.
Забов`язати ОСОБА_4 відповідно до п. 2-4, ст. 76 КК України:
· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
· повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету витрати за проведення судових експертиз у сумі 2 015 (Дві тисячі п`ятнадцять) грн. 66 коп.
Речові докази по справі, а саме :
- поліетиленові пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка в своєму складі містить психотропну речовину - метанфетамін (первінтин) загальною массою 0,0129 г., два поліетиленові пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка у своєму складі містить психотропну речовину - метанфетамін (первінтин) загальною массою 0, 1624 г., паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору - канабісом загальною массою 0, 156 г., поліетиленовий пакет та фрагмент фольги із залишками порошкоподібної речовини білого кольору, яка в своєму скаду містить психотропну речовину - метанфетамін (первінтин), банку з речовиною білого кольору, металевий штатив, полімерну коробку з двома частинами скляної трубки, рулон фольги, поліетиленовий пакет в якому знаходяться поліетиленові пакети та ліхтарик у розібраному стані знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Рівненської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Здолбунівський районний суд, а обвинуваченим в такий же спосіб, але з моменту вручення йому копії вироку.
Обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом умов, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди.
Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, мешн суворого, ніж узгоджено сторонами угоди; затвердження судом угоди в провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
С у д д я :