Справа № 204 / 7138 / 13-К
1-КП / 204 / 366 / 13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2013 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді:
Леона О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

за участю прокурора:
Козакевич Ю.О.

законного представника
обвинуваченого: ОСОБА_1

захисника обвинуваченого:
ОСОБА_2

потерпілого:
ОСОБА_3

представника служби у справах дітей:
Цуцкової О.В.

представника кримінальної міліції

у справах дітей:
Жижко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
кримінальне провадження за
обвинуваченням:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпропетровська, громадянина України,
українця, неодруженого, студента
другого курсу Дніпропетровського
навчально-виробничого центру № 2,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, судимого:

- 23.07.2013 року Красногвардійським
районним судом м. Дніпропетровська за
ч. 3 ст. 185, з застосуванням ст. 69 КК
України до 70 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2013 року приблизно о 23.00 годині,
неповнолітній ОСОБА_6, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись біля молодіжного
гуртожитку Дніпропетровського
навчально-виробничого центру № 2,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2,
вступив в словесну перепалку з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4. На ґрунті особистих
неприязних відносин з раніше йому
знайомим неповнолітнім ОСОБА_3, що
склалися під час сварки, у ОСОБА_6
раптово виник злочинний умисел,
направлений на умисне спричинення
неповнолітньому потерпілому ОСОБА_3
тілесних ушкоджень. Внаслідок
спричинених неповнолітнім ОСОБА_6
тілесних ушкоджень неповнолітньому
потерпілому ОСОБА_3 згідно висновку
судово-медичної експертизи № 3893е від
16.09.2013 року, останній отримав тілесні
ушкодження у вигляді відкритого
двостороннього перелому нижньої
щелепи ліворуч кликового з розривом
слизової оболонки та праворуч
ангулярного суглобового відростку зі
зміщенням, сліду від загоєння
поверхневої рани або глибокого садна
правого ліктьового суглобу, які
відносяться до ушкоджень середньої
тяжкості, що зумовили тривалий розлад
здоров'я строком понад 3 тижні (більш як
21 день).

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в
інкримінованому йому кримінальному
правопорушенні визнав частково і
пояснив, що приблизно влітку 2013 року
близько 23 години, більш точної дати та
часу він не пам'ятає, вийшовши з
гуртожитку, розташованого за адресою
АДРЕСА_2, він побачив раніше йому
знайомого ОСОБА_3, який сидів біля входу
до гуртожитку і розмовляв по
мобільному телефону. З ОСОБА_3 він
підтримує дружні стосунки. Побачивши
ОСОБА_3, він дружньо обійняв останнього
та запропонував сходити разом до
магазину, на що ОСОБА_3 відповів
відмовою, відштовхнув його і вдарив у
шию. Після чого, розлютившись,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, він наніс ОСОБА_3 два удари
кулаком в область обличчя, і вони впали
на землю. Після нанесення ударів ОСОБА_3
присів і закрив обличчя руками. Крові
він не бачив. Потім він зробив кілька
кроків, щоб піти, однак одразу ж
повернувся. Зрозумівши, що накоїв, він
одразу ж вибачився перед ОСОБА_3 Умислу
на нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень
саме середньої тяжкості у нього не
було. У скоєному кається.

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що він
навчається в Дніпропетровському
навчально-виробничому центрі № 2 і
проживає в гуртожитку по АДРЕСА_2, куди
і приїхав 08 травня 2013 року після
травневих свят. Близько 23 години, більш
точного часу він не пам'ятає, він
знаходився біля вищевказаного
гуртожитку. В цей час до нього підійшов
ОСОБА_6 і почав його обіймати. Він
відштовхнув ОСОБА_6, оскільки останній
був в стані алкогольного сп'яніння.
Після чого ОСОБА_6 вдарив його кулаком в
обличчя, в праву сторону, і він відчув
як у нього хруснула щелепа. Потім
ОСОБА_6 наніс йому ще один удар, однак
він не вже не зрозумів, в яку частину
тіла він був нанесений. Побачивши
бійку, на вулицю вийшов охоронець
гуртожитку і розтягнув їх. ОСОБА_6
одразу ж почав вибачатися за свою
поведінку. Відчувши на обличчі кров,
він пішов до ванної кімнати вмиватися,
де побачив що у нього зламана щелепа.
Після цього він був госпіталізований
на стаціонарне лікування до міської
лікарні № 8, а потім близько місяця
ходив з шинами внаслідок перелому
щелепи.

Окрім визнання своєї вини, вина
обвинуваченого у вчиненні
інкримінованого кримінального
правопорушення підтверджується
слідуючими доказами, в тому числі:

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що
вона працює вихователем гуртожитку
ДНВЦ № 2 по АДРЕСА_2 в
м.Дніпропетровську. У травні 2013 року в
вечірній час доби, точного часу вона не
пам'ятає, в гуртожитку побачила ОСОБА_6,
який перебував у стані алкогольного
сп'яніння. Вона попросила його піти до
своєї кімнати, на що останній відповів
відмовою і, хлопнувши дверима побіг на
перший поверх. Побоюючись, щоб ОСОБА_6
не наробив лиха, вона разом з
вихователем гуртожитку ОСОБА_8
вирішили піти слідом за ним. Вийшовши з
приміщення гуртожитку, вона побачила,
що біля центрального входу в
гуртожиток, з трави підіймалися ОСОБА_6
і ОСОБА_3. В цей час вони не билися. На
обличчі ОСОБА_3 в районі рота була кров
і він не міг розмовляти. ОСОБА_6 почав
вибачатися перед ОСОБА_3 Після вказаних
подій ОСОБА_3 довгий час перебував на
стаціонарному лікуванні, а потім,
близько місяця ходив з шиною на
обличчі;

- показаннями свідка ОСОБА_8, які
аналогічні показанням свідка ОСОБА_7;

- показанням свідка ОСОБА_9 про те, що
він працює охоронцем в ДНВЦ № 2 по
АДРЕСА_2 в м. Дніпропетровську. В травні
2013 року, точної дати він вже не пам'ятає,
він заступив в добове чергування. Пізно
ввечері, точного часу він не пам'ятає,
знаходячись на своєму робочому місці,
через вікно він випадково побачив, як
на вулиці біля входу в гуртожиток
б'ються ОСОБА_6 і ОСОБА_3. Після цього,
він вийшов на двір, однак вищевказані
хлопці вже не билися. ОСОБА_3 закривав
руками нижню частину обличчя,
побачивши кров він впустив останнього
до гуртожитку. ОСОБА_6 вибачався перед
ОСОБА_3. Після цього приїхала швидка
допомога і госпіталізувала ОСОБА_3 до
лікарні, а потім він бачив як ОСОБА_3 не
менше двох тижнів ходив з шиною на
обличчі.

- картою виїзду швидкої допомоги від
08.05.2013 року за адресою АДРЕСА_2,
відповідно до якої медична допомога
надавалась ОСОБА_3 за попереднім
діагнозом перелом нижньої щелепи (а. с.
76);

- висновком судово-медичної експертизи
№ 3893е від 16.09.2013 року, згідно якого у
ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у
вигляді відкритого двостороннього
перелому нижньої щелепи ліворуч
кликового з розривом слизової оболонки
та праворуч ангулярного суглобового
відростку зі зміщенням, сліду від
загоєння поверхневої рани або
глибокого садна правого ліктьового
суглобу, які відносяться до ушкоджень
середньої тяжкості, що зумовлюють
тривалий розлад здоров'я строком понад
3 тижні (більш як 21 день) (а. с. 85 - 87);

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 19.09.2013 року та фото
таблицею до нього, відповідно до якого
потерпілий ОСОБА_3 показав механізм та
обставини нанесення відносно нього
тілесних ушкоджень ОСОБА_6 08 травня 2013
року (а. с. 154 - 158);

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 19.09.2013 року та фото
таблицею до нього, відповідно до якого
обвинувачений ОСОБА_6 показав механізм
та обставини нанесення ним тілесних
ушкоджень ОСОБА_3 08 травня 2013 року (а. с.
161 - 166);

- додатковим висновком експерта № 3954е
від 19.09.2013 року, відповідно до якого
локалізація та характер виявлених у
ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не
суперечить механізму їх утворенні, на
які вказують ОСОБА_3 і ОСОБА_6 (а.с. 176 - 177).

Оцінюючи зібрані та досліджені докази
по справі в їх сукупності, суд вважає,
що вони є несуперечливими, не
викликають будь - яких сумнівів у їх
достовірності і правильності даних, що
в них містяться та в повному обсязі
підтверджують вину неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні
інкримінованого кримінального
правопорушення.

Показання неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не
мав умислу на нанесення ОСОБА_3
тілесних ушкоджень спростовуються
показаннями самого ж ОСОБА_6, який
вказав, що розлютившись, наніс ОСОБА_3
два удари кулаком в область обличчя.

В обвинувальному акті від 09 травня 2013
року щодо обвинувачення ОСОБА_6 у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КК України вказано, що після умисного
спричинення неповнолітньому
потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень,
неповнолітній ОСОБА_6 з місця вчинення
кримінального правопорушення зник.
Однак, дане твердження не знайшло свого
підтвердження в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_6 наголосив на
тому, що з місця скоєння злочину він не
зникав, що підтвердив потерпілий
ОСОБА_3, свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_7

Дії неповнолітнього обвинуваченого
ОСОБА_6 правильно кваліфіковані
органом досудового слідства за ч. 1 ст.
122 КК України як умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто
ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою наслідків,
передбачених у ст. 121 КК України, але
таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я.

При призначенні покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу обвинуваченого, обставини, що
пом'якшують і обтяжують покарання,
умови життя та виховання
неповнолітнього ОСОБА_6, вплив
дорослих, рівень розвитку та інші
особливості особи неповнолітнього
ОСОБА_6

Вчинений неповнолітнім ОСОБА_6 злочин
відноситься до категорії середньої
тяжкості.

ОСОБА_6 вчинив злочин в неповнолітньому
віці, за місцем навчання
характеризується негативно, на момент
вчинення вищевказаного кримінального
правопорушення не судимий, позбавлений
батьківського піклування, на обліку у
лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не
перебуває, психічний розвиток віковий,
фізичний розвиток гармонічний. Як
обставини, що пом'якшують покарання,
відповідно до ст. 66 КК України, суд
враховує, вчинення злочину в
неповнолітньому віці, відшкодування
потерпілому матеріальної шкоди при
лікуванні, позицію потерпілого, який
вважав можливим не позбавляти
обвинуваченого волі. Як обставину, що
обтяжує покарання, відповідно ст. 67 КК
України, суд враховує вчинення ОСОБА_6
кримінального правопорушення в стані
алкогольного сп'яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що для виправлення обвинуваченого
ОСОБА_6 та попередження вчинення ним
нових кримінальних правопорушень
необхідним та достатнім є призначення
покарання у вигляді позбавлення волі.
Однак, враховуючи особу
обвинуваченого, ступінь тяжкості
вчиненого кримінального
правопорушення, наявність обставин, що
пом'якшують покарання, суд вважає
можливим звільнити обвинуваченого
ОСОБА_6 від відбування призначеного
покарання з випробуванням відповідно
до ст. 104 КК України і з покладанням на
нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК
України, оскільки виправлення
засудженого можливе без ізоляції його
від суспільства. Як вбачається зі звіту
служби у справах дітей
Краногвардійської РАЙРАДИ можливість
виправлення ОСОБА_6 без реального
позбавлення волі існує.

Оскільки злочин вчинено ОСОБА_6 до
постановлення вироку
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська від 23.07.2013 року, при
призначенні йому покарання суд також
керується положеннями ч. 4 ст. 70 КК
України та правилами призначення
покарання за сукупністю злочинів,
передбаченими в частині першій статті
70 КК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та
призначити йому покарання у вигляді 1
(одного) року позбавлення волі.

На підставі частин 1 та 4 статті 70 КК
України, за сукупністю злочинів, шляхом
поглинання менш суворого покарання,
призначеного вироком
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 23 липня 2013 року у
вигляді громадських робіт строком 70
(сімдесят) годин, більш суворим
покаранням, призначеним за даним
вироком, визначити остаточне покарання
у вигляді 1 (одного) року позбавлення
волі.

На підставі ст. 104 КК України звільнити
ОСОБА_6 від відбування призначеного
покарання, якщо він в період
випробувального терміну - 1 (одного)
року не скоїть нового злочину, і
виконуватиме обов'язки, що
покладаються на нього.

На підставі п.п. 3, 4 ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_6
періодично з'являтися на реєстрацію в
кримінально-виконавчу інспекцію,
повідомляти цю інспекцію про зміну
свого місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Красногвардійський
районний суд м.Дніпропетровська
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано,
а при оскарженні вироку - після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченим та
прокурору.

Не пізніше наступного дня після
ухвалення вироку надіслати його копію
потерпілому.

Суддя:
О.Я. Леон