Луцький міськрайонний суд Волинської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 25 січня 2010 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - Ющука О.С.,

за участю секретаря - Зубаля І.І.,

захисника - ОСОБА_1,

потерпілої - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, розлученого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3, 17 листопада 2008 року близько 09 год., біля будинку №25 по вул.Софії Ковалевської в м.Луцьку, умисно наніс ОСОБА_2 удари по голові, обличчі, по тілу, коли вона впала на землю продовжував її бити ногами по тілу. При цьому пошкодив її мобільний телефон "Нокіа 6080", завдавши їй збитки на суму 600 грн. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, з цефалічним синдромом, забій м"яких тканин обличчя голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2207 від 02.12.2009 р. за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому йому злочині не визнав та показав, що дійсно 17 листопада 2008 року близько 08.30 год. зустрічався з ОСОБА_2 по вул.С.Ковалевської в м.Луцьку, де розмовляли про те щоб він міг побачити свою дитину. Ударів ОСОБА_2 не наносив, мобільний телефон не бив.

Незважаючи на невизнання вини підсудним ОСОБА_3, його вина у вчиненому діянні, в якому він обвинувачується, повністю доведена дослідженими в суді доказами, а саме:

· показаннями потерпілої ОСОБА_2 про те, що 17 листопада 2008 року близько 09 год. йдучи по вул.С.Ковалевської в м.Луцьку розмовляла по телефону з ОСОБА_4, озирнувшись побачила, що за нею біжить підсудний. Наздогнавши він вдарив її у спину і вона впала, після чого почав бити її лежачою ногами та руками, повзучи вона втікла на іншу сторону дороги, де бачила, як підсудний ногою побив її мобільний телефон. Після даного випадку підсудний продовжує їй погрожувати.

· показаннями свідка ОСОБА_4 про те, що 17 листопада 2008 року близько 09 год. до неї зателефонувала ОСОБА_2 з якою вони спілкувалися, через деякий час вона почула в телефонній трубці голос ОСОБА_3 та крик потерпілої. Почула тріск та глухі удари, ніби ламають телефон. Приїхавши додому до ОСОБА_2 з чоловіком, побачила в потерпілої на голові гематоми і відвезли її в ОСОБА_5

· показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що 17 листопада 2008 року вона працювала в кіоску на перехресті вул. ОСОБА_7 та Вороніхіна в м.Луцьку. В магазин зайшла незнайома жінка та повідомила, що якийсь чоловік б"є жінку. Вийшовши на вулицю, побачила, як підсудний штовхнув в спину потерпілу, від чого вона впала на землю, в неї вилетів мобільний телефон, на який підсудний наступив ногою і пошкодив.

· показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 17 листопада 2008 року з 08 до 09 год. його дружина сказала, щоб поїхати до ОСОБА_2 оскільки її б"є колишній чоловік. Приїхавши до потерпілої, він побачив, що вона була налякана і на голові були пухлини від ударів. Вони зразу ж завезли її в лікарню, а потім в ОСОБА_5

· показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що 17 листопада 2008 року ОСОБА_2 зверталася в ОСОБА_5 з приводу її побиття ОСОБА_3, який наніс їй удари та побив мобільний телефон.

· показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 17 листопада 2008 року вона приймала заяву від ОСОБА_2 з приводу її побиття. Під час написання заяви в неї було дуже погане самопочуття.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2207 від 02.12.2009 року на тілі ОСОБА_2 виявленні тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, з цефалічним синдромом, забій м"яких тканин обличчя голови, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, своїми умисними діями, спрямованими на умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили

короткочасний розлад здоров'я, вчинив злочин передбачений ст.125 ч.2 КК України.

Обставин, які пом"якшують та обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 суд не вбачає.

Беручи до уваги, що підсудний ОСОБА_3 вину не визнав, у вчиненому злочині не розкаявся, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за аналогічний злочин, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_3 змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Взяти під варту з залу суду негайно.

Строк відбуття покарання рахувати з 25 січня 2010 року.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, через Луцький міськрайонний суд Волинської області, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: