Справа № 368/119/15-к
провадження № 1-в/368/12/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" січня 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі : головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника колонії ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування ст.. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні» від 06.05.2014 р., -
ВСТАНОВИВ:
До Кагарлицького районного суду Київської області від засудженого ОСОБА_5 надійшла заява про застосування до нього ст.. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні» від 06.05.2014 р., мотивуючи це наступним. Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20 вересня 2013 року його визнано винним за ст. 286 ч. 3 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 3 (три) роки. В рахунок відбутого покарання зараховано строк утримання його під вартою з 03.07.2012 року по 23.07.2012 року, тобто, 21 день. Частиною 2 ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. № 7 увагу судів звернуто на те, що вони при призначенні покарання у кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Пунктом 2 цієї ж Постанови установлено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками)/ і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною комісією серії 12 ААА № 002711 його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом першої «Б» групи інвалідності загального захворювання. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною комісією серії 10 ААВ №552169 його донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом першої «А» групи інвалідності з дитинства. Згідно зазначених вище довідок його донька та дружина потребують сторонньої допомоги та догляду. Крім того, на його утриманні знаходяться малолітня донька - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який має вади по зору. Таким чином, фактично він є годувальником чотирьох членів його сім`ї, які самі не можуть піклуватися про себе та здійснювати за собою догляд. Просить скоротити йому термін його строку відбування покарання на підставі ст.. 1 п. в, 6 Закону України «Про амністію в 2014 році», врахувавши його соціальне положення.
Представник колонії вважає, що засуджений ОСОБА_5 не підпадає під дію Закону України «Про амністію в 2014 році».
Прокурор заперечував проти поданої заяви засудженого, оскільки він не підпадає під дію ст.. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році».
Суд, вислухавши сторони процесу та вивчивши заяву та подані до неї матеріали, прийшов до наступного висновку.
Як вбачається зі статті 85 КК України, на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання, а також засудженому може бути замінено покарання або невідбуту його частину більш м`яким покаранням.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
19 квітня 2014 року вступив в силу Закон України №1185-VII від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році».
Відповідно до п. в) ст.. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії до засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, суд вирішує за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника.
Так, ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні» від 06.05.2014 р. встановлено скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбуття покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.
Згідно до ст. 11 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, який набув чинності 19.04.2014 р із змінами від 06.05.2014 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні» від 06.05.2014 р., особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.
ОСОБА_5 засуджений вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20.09.2013 року до семи років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 грудня 2013 року вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 20.09.2013 року залишено без змін.
Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вказаний вирок набрав законної сили 24.12.2013 року. Засудженого ОСОБА_5 було затримано 25.09.2014 року, що підтверджується копією протоколу про затримання особи.
Тобто, під дію ст. 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні» підпадають тільки засуджені, які відбувають покарання.
На день набуття Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року законної сили, а саме: на 19.04.2014 р. засуджений ОСОБА_5 не відбував покарання, тобто взагалі не приступив до відбування покарання.
Крім того, в силу ст. 11 цього ж Закону - особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 19.04.2014 року.
За таких обставин застосування амністії, зокрема ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, який набув чинності 19.04.2014 р із змінами від 06.05.2014 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні» від 06.05.2014 р. в даному випадку відносно засудженого ОСОБА_5 є неможливим, так як нього взагалі не поширюється дія ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Окрім того, згідно ст.. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, який набув чинності 19.04.2014 р із змінами від 06.05.2014 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України передбачено перелік осіб, до яких не застосовується амністія. Серед вказаного переліку є п. д) щодо засуджених за злочин або злочини, що спричинили загибель двох і більше осіб. Як вбачається, із вироку засудженим ОСОБА_5 було вчинено злочин, що призвело до загибелі чотирьох людей, тобто згідно ст. 8 зазначеного Закону виключає можливість її застосування до вказаної особи.
Тому, заявлене клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 11 Закону України "Про амністію у 2014 році", ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст.. ст.. 85, 86 КК України, суд, -
у х в а л и в :
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування ст.. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, який набув чинності 19.04.2014 р із змінами від 06.05.2014 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні» від 06.05.2014 р. відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1