АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 06 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_7 , погоджене з старшим прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях про корупційні злочини Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт на автомобіль марки Toyota Camry 1988 року випуску, бежевого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , який перебуває на тимчасовій реєстрації та якому присвоєно тимчасовий державний знак НОМЕР_2 .

В ухвалі, слідчий суддя вказав на наявність переконливих доказів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,даних про належність зазначеного майна таз метою забезпечення можливої конфіскації цього майна наклав арешт на вказаний автомобіль.
В апеляційній скарзі власник майна просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати її та постановити нову, якою повернути вилучений автомобіль ОСОБА_6 .
Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною, оскільки арешт накладено з порушенням вимог КПК України та за відсутності для цього правових підстав. Посилається на те, що пред`явлена підозра ОСОБА_6 також є необґрунтованою. Апелянт стверджує, що 08 травня 2015 року слідчим було повідомлено нову підозру за ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке не передбачає конфіскації майна тому відпали необхідні підстави для арешту майна. На думку апелянта, що майно на яке накладено арешт не відповідає критеріям ч.2 ст. 167 КПК України та посилається на відсутність правових підстав для накладення арешту на майно. Як зазначає апелянт, клопотання про накладенняарешту на майноподане з порушенням строку, що на думку представника власника майна є підставою для поверненнявилученого майна. Також, в апеляційній скарзі зазначає і про те, що в оскаржуваній ухвалі не вказано порядок її виконання.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Згідно змісту ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на майно може бути накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
В даному випадку, підставою для накладення арешту на майно з цієї метою є сукупність фактичних даних кримінального провадження, що вказують на те, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна, внаслідок того, що таке майно може бути відчужене.
Перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу слідчого судді, якою накладено арешт на майно що належить ОСОБА_6 колегія суддів дійшла висновку, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням МВС України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 від 29 січня 2015 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення ч.3ст. 368КК України.
08 травня 2015року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Згідно повідомленої підозри, є достатні підстави вважати підтвердженою причетність ОСОБА_6 до вчинення умисних дій, що виразилися в одержанні неправомірної вигоди для себе, за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно слідчий суддя послався на положення ст. 170 КПК України та вказав, що майно, що належить ОСОБА_6 підлягає арешту, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Відповідні висновки слідчий суддя зробив з урахуванням доводів клопотання слідчого та долучених на їх обґрунтування матеріалів.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на автомобіль ОСОБА_6 .
Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою попередження відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування. Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб колегією суддів не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність вжити заходів забезпечення можливої конфіскації майна, шляхом накладення арешту на майно підозрюваного.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається. Клопотання слідчого розглянуто за відсутності сторони захисту при наявності для цього законних підстав, передбачених ст. 172 КПК України.
З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 115, 170, 171, 172, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Поновити власнику майна ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року,якоюзадоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_7 , погоджене з старшим прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях про корупційні злочини Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт на автомобіль марки ToyotaCamry 1988 року випуску, бежевого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , який перебуває на тимчасовій реєстраціїта якому присвоєно тимчасовий державний знак АТ 5243,залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

________________ _______________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8

Справа № 11-сс/796/1336/2015 Категорія ст. 172 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1