Справа № 11-566/11 Головуючий у І інстанції Мурашко М.І.
Категорія - ст.286 ч1 КК Доповідач Антипець В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів: Акуленко С. О. Карнауха А. С.

з участю прокурора Гапеєвої Н. П.

потерпілого ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 1 липня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, одружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонер, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий.

Засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України на два роки обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік шість місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України ОСОБА_3 зобовязаний не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та періодично зявлятися на реєстрацію в кримінально - виконавчу інспекцію.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_4 23 298 грн. 44 коп. матеріальної та 5 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_3 на користь держави в особі КЛПЗ Чернігівської обласної лікарні „ - 784 грн. 24 коп. на відшкодування витрат за лікування потерпілого ОСОБА_4

Стягнуто із засудженого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 2 931 грн. 84 коп.

Стягнуто із страхової компанії ВАТ СТ Гарантія на користь ОСОБА_2 2 550 грн. моральної шкоди.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Судом ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що 10 лютого 2011 року о 6 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час руху з боку вулиці Київської в бік вулиці Щорса м. Чернігова, проявив неувагу, порушив вимоги п. 2.3 „б, п. 16.11, 33, 2.2 Правил дорожнього руху, не зупинився на вимогу дорожнього знаку „Проїзд без зупинки заборонено та при підїзді до перехрестя не надав дороги автомобілю „Опель-Астра, р. н. СВ 1994 АМ, який рухався по головній дорозі, під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем ОСОБА_2, який під час дорожньо - транспортної пригоди одержав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, за ознакою тривалості розладу здоровя на строк понад 21 день.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 просить вирок в частині стягнення моральної шкоди змінити, вказуючи, що суд стягнув з нього на користь потерпілого невиправдано велику суму моральної шкоди, яка не відповідає глибині моральних та фізичних страждань. Доказів про втрату роботи після ДТП потерпілий не надав, він не є власником майна, яке пошкоджене, утаїв той факт, що 22.04.2011 року придбав автомобіль „Опель Астра, 2002 року випуску, а отже відновив свій попередній стан протягом короткого часу. Просить зменшити розмір моральної шкоди з пяти тисяч гривень до однієї тисячі гривень.

Вирок в частині стягнення матеріальної шкоди просить скасувати. На думку засудженого суд невірно визначив розмір матеріальної шкоди, оскільки в справі про вартість ремонту автомобіля потерпілого є два висновки експертів, в яких сума ремонту має розбіжність в 11 683, 25 коп. При цьому огляд автомобіля проводився в один день 16 березня 2011 року. При таких розбіжностях в експертних висновках суд повинен був призначити експертизу, а не перекладати на засудженого додаткову суму матеріального відшкодування. Звертає увагу, що потерпілий ОСОБА_2 не є власником автомобіля, а лише представником за довіреністю ОСОБА_5, якому належить автомобіль „Опель-Астра. Крім того страховою організацією потерпілому вже відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 24 990 грн.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав апеляцію та просив застосувати Закон про амністію та звільнити від покарання, потерпілого, який заперечував проти апеляції, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, апеляцію засудженого задовольнити частково, вирок суду скасувати в частині вирішення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди та змінити в порядку ч.2 ст. 365 КПК України.

Висновки суду про винність ОСОБА_3 у вчиненому злочині, за який він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на сукупності розглянутих у судовому засіданні і наведених у вироку доказах, є правильними і ніким не оспорюються.

Як убачається з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_2 ще під час досудового слідства подав позовну заяву про відшкодування з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 23 348 грн., різниці вартості ремонту його автомобіля, яку не відшкодувала страхова організація, та про стягнення 5 000 грн. моральної шкоди ( а. с. 132).

Постановою слідчого від 27.04. 2011 року ОСОБА_2 був визнаний цивільним відповідачем і після цього в порушення п. 4 ст. 64 КПК України, ні органом досудового слідства, ні потерпілим, не надано доказів про характер і розмір завданої шкоди.

При попередньому розгляді справи потерпілий подав нову позовну заяву, про стягнення з винної особи 23 348 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди та із страхової компанії ВАТСТ „Гарантія 2 550 грн. моральної шкоди. На підтвердження розміру матеріальної шкоди надав висновок спеціаліста, субєкта оціночної діяльності ( а. с. 160 - 163).

Розвязуючи цивільний позов, суд першої інстанції заслухав потерпілого, який підтримав позовні вимоги, підсудного, який не визнав позову, вказуючи, що страхова компанія повинна відшкодовувати збитки, і без наведення мотивів, задовольнив позовні вимоги в повному обємі, що не відповідає вимогам ст. 328 КПК України.

Якщо в кримінальній справі заявлений цивільний позов, то предметом судового слідства є не тільки обвинувачення підсудного у вчиненні злочину, а й вимога про відшкодування матеріальних та моральних збитків.

З протоколу судового засідання не вбачається, що суд зясовував доведеність розміру матеріальної шкоди. Засуджений невірно вказує, що по справі є два висновки експертів про вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого. Таких висновків в справі немає. Висновки спеціалістів і експертний висновок по своїй правовій природі різні документи.

Так, по калькуляції, складеній 22 березня 2011 року, за участю потерпілого ОСОБА_2 та представника ВАТ „СК Гарантія, вартість відновлювального ремонту автомобіля Опель Астра, який одержав механічні пошкодження внаслідок ДТП, складала 36 665 грн. 19 коп.

Згідно з висновком спеціаліста - товарознавця від 14 квітня 2011 року, складеного тільки на замовлення потерпілого, сума відновлювального ремонту автомобіля „Опель Астра виросла до 63 837грн. 78 коп. Різниця у вартості відновлювального ремонту 27 172 грн. 59 коп.

При таких суперечливих даних про розмір затрат на відновлювальний ремонт автомобіля, за відсутності підтверджуючих даних про суму страхового відшкодування, вирішити питання про стягнення матеріальної шкоди, суд не мав можливості.

Отже, прийняте судом рішення в частині стягнення матеріальної шкоди, підлягає скасуванню, з направленням на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Вимога в апеляції засудженого про зменшення суми моральної шкоди з 5 000 грн. до 1 000 грн. не підлягає задоволенню, оскільки потерпілий під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини засудженого, одержав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження. Зокрема, закритий перелом правої ключиці в середній третині з незначним зміщенням, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, садна та забиття мяких тканин обличчя.

Перелічені тілесні ушкодження, їх характер, свідчать про те, що в житті потерпілого сталися негативні зміни, він не тільки страждав від фізичного болю, а був позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, для відновлення попереднього стану необхідний був значний проміжок часу, а тому сума моральної шкоди в пять тисяч гривень відповідає глибині та тривалості моральних страждань, понесених потерпілим.

Крім того, вирок суду підлягає зміні в порядку ч. 2 ст. 365 КПК України, в частині вирішення питання про стягнення витрат за лікування потерпілого.

Стягуючи із засудженого витрати за лікування потерпілого на користь держави в особі фінансового відділу Чернігівської обласної ради і одночасно на користь КЛЗПЗ „Чернігівської обласної лікарні, суд припустився помилки і не виконав вимог матеріального закону.

Відповідно до ст. 1206 Цивільного Кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування, зараховуються до відповідного бюджету.

Потерпілий ОСОБА_2, у звязку із заподіянням йому під час дорожньо-транспортної пригоди середньої тяжкості тілесних ушкоджень, перебував на лікуванні в травматологічному ортопедичному відділенні Чернігівської обласної лікарні з 11 по 15 лютого 201 року, на його лікування затрачено 784 грн. 24 коп., що підтверджується довідкою ( а. с. 136-137).

Обласна лікарня є державним закладом охорони здоровя, відповідно кошти повинні стягуватися в обласний бюджет, а не на користь фінансового відділу чи лікарні, як прийняв рішення суд.

Таким чином відшкодуванню із засудженого на користь обласного бюджету підлягала сума 784 грн. 24 коп.

Під час апеляційного перегляду справи засудженим ОСОБА_3 подана заява про застосування амністії. Приймаючи до уваги, що він засуджений за злочин невеликої тяжкості, досяг пенсійного віку, він може бути звільнений від покарання у звязку з амністією.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 1 липня 2011 року щодо ОСОБА_3 в частині відшкодування матеріальної шкоди та стягнення із засудженого на користь потерпілого ОСОБА_2 23 298 грн. 44 коп. скасувати, а справу в цій частині повернути на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Цей же вирок змінити в частині одержувача витрат за лікування потерпілого.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь обласного бюджету 784 грн. 24 коп. витрат на лікування потерпілого в Чернігівській обласній лікарні.

Засудженого ОСОБА_3 на підставі ст. 1 п ґ Закону України „Про амністію у 2011 році від 8 липня 2011 року звільнити від призначеного судом покарання у звязку з амністією.

В решті цей же вирок залишити без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_6 ОСОБА_1 ОСОБА_7