Справа № 183/2911/15
№ 1-кп/183/443/15
В И Р О К
іменем України
21 липня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув в залі Новомосковського міськрайонного суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000281 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, холостого, маючого середньо-технічну освіту, не парцюючого, прож. АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

встановив:

4 квітня 2014 р. наказом командира військової частини НОМЕР_1 №73 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду навідника зенітно-ракетного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 . Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

24 грудня 2014 р. солдат призову за мобілізацією ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 без поважних причин, та в подальшому свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_2 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв. 27 січня 2015 р. солдат ОСОБА_4 самостійно прибув у розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 та продовжив військову службу.

Таким чином, з 24 грудня 2014 р. по 27 січня 2015 р., солдат ОСОБА_6 самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_2 без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю, обставини справи не оспорює. У скоєному щиро кається, розуміє що вчинив порушення закону.

Суд визнав, відповідно до ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів, щодо обставин справи як обвинувачення так і захисту, оскільки учасники судового провадження проти цього не заперечують, та обставин справа не оспорюють.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Суд вставив пом`якшуючі покарання обставини відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Також суд враховує участь ОСОБА_4 в антитерористичній операції по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Обтяжуючих покарання обставин відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд вважає за можливе, при наявності таких пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, звільнити ОСОБА_4 від покарання згідно ст. 75 КК України з випробуванням.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України враховує, що призначення покарання з випробуванням буде достатнім для виправлення засудженого і запобігання ним нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком один рік.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення тільки в порядку ст. 394 КПК України.

Копії вироку видати обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя