Справа № 464/46/15-к
пр.№ 1-кп/464/61/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальні провадження № 0002980 та 0000108 відносно:

У с е н к о Артур Михайлович, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр-н України, невійськовозобов`язаний, з освітою 9 класів, неодружений, студент 2-го курсу ВПУ № 20 м.Львова, судимості немає, -

за ч.2 ст.289 КК України, -

В і в ч а р ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , зареєстрований АДРЕСА_3 , українець, гр-н України, невійськовозобов`язаний, з освітою 9 класів, неодружений, не працює, згідно зі ст.89 КК України судимості немає, -

за ч.2 ст.289 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зак. пр-ка н/обвинуваченого ОСОБА_8 та пр-ка відділу у справах дітей Сихівської РА ОСОБА_9 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 15 листопада 2014 року о 01.30 год., за попередньою змовою групою осіб, знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу проникли через незачинені водійські двері в салон автомобіля «ИЖ-412 ИЭ» д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 7381 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_10 сів на місце пасажира спереду, а ОСОБА_11 на місце водія та, витягнувши дроти із замка запалювання, з`єднав їх та завів двигун автомобіля. Заволодівши вказаним автомобілем, обвинувачені поїхали на вул.Зелену в м.Львові, після чого розвернулись та поїхали на вул.Коломийську в м.Львові, де між будинками № 12 і 14 залишили вказаний автомобіль та з місця вчинення злочину втекли.

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 винуватими себе у вчиненні інкримінованого злочину визнали повністю та дали суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро каються, просять суд їх суворо не карати. Зазначили, що автомобіль потерпілому повернуто без пошкоджень.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що свій автомобіль «ИЖ-412 ИЭ» д.н.з. НОМЕР_1 завжди залишає на ніч під своїм будинком. 15 листопада 2014 року зранку прокинувся, виглянув у вікно та помітив, що немає на місці його автомобіля. Вийшов на вулицю та став шукати свій автомобіль, проте не знайшов та звернувся із заявою в правоохоронні органи. Ствердив, що автомобіль йому повернуто, проте з пошкодженнями. Цивільний позов буде заявляти в порядку цивільного судочинства. Щодо призначення покарання обвинуваченим, то покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених. Обвинувачені, потерпілий та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України, так як вони вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який судимості немає, та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

Враховуючи молодий вік обвинуваченого, який є неповнолітнім, навчається, має матір пенсіонера-інваліда ІІІ групи, формально характеризується за місцем проживання, позитивно за місцем навчання, щире каяття, - суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, так як його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, та з покладенням на нього наступних обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця проживання.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який згідно зі ст.89 КК України судимості немає, та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

Враховуючи молодий вік обвинуваченого, який не працює і не навчається, формально характеризується за місцем проживання, щире каяття, - суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, так як його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, та з покладенням на нього наступних обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця проживання.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів. Відтак, з обвинувачених на користь держави слід стягнути в рівних частинах 687,96 грн. витрат на залучення експертів, які проводили експертизи.

Речові докази: автомобіль «ИЖ-412 ИЭ» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 та який повернутий останньому під розписку, - слід залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

ОСОБА_10 визнати винуватим за ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки:

1)
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ;

2) повідомляти КВІ про зміну місця проживання;

ОСОБА_11 визнати винуватим за ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки:

1)
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ;

2) повідомляти КВІ про зміну місця проживання;

Стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в користь держави в рівних частинах на залучення експертів в загальній сумі 687,96 грн., а саме, - по 343,98 грн. з кожного.

Речові докази: автомобіль «ИЖ-412 ИЭ» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 та який повернутий останньому під розписку, - залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Запобіжні заходи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий