АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1815/14 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 428/8222/14-к Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою директора ТОВ «МС Україна» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 грудня 2014 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000046,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 грудня 2014 року було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ГУ Міндоходів у Луганській області підполковника податкової міліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором, про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000046 від 08.12.2014 року та накладено арешт на продукцію птаховиробництва.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді директор ТОВ «МС Україна» ОСОБА_7 , який зазначив, що є власником вказаного майна подав апеляційну скаргу, і просить ухвалу від 18.12.2014 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання та повернути товариству вказане майно..

Апелянт зазначає, що досудове розслідування за ч. 1 ст. 205 КК України відкрито у відношенні невстановлених осіб, і не зрозуміло, яке відношення ТОВ «МС Україна» та його співробітники мають до цього кримінального провадження. Огляд автомобіля з подальшим вилученням його вантажу відбувався без ухвали слідчого судді та добровільної згоди його власника.

Крім того, як зазначено в апеляційній скарзі, в матеріалах провадження з невідомих причин відсутні будь-які документи, що підтверджують право власності апелянта на арештоване майно, а також документи, які підтверджують безпеку та якість продукції, хоча усі ці документи були надані при огляді вантажу експедитором-стажером ТОВ «МС Україна» ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, апелянта та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно матеріалів справи, яка надійшла з суду першої інстанції, органами податкової міліції проводиться досудове слідство за фактом здійснення діяльності невстановленими особами, які шляхом створення підприємства ПП «Констракшн ГРУП», яке має ознаки «фіктивності», з метою прикриття незаконної діяльності, здійснюють незаконне формування податкового кредиту з ПДВ підприємству вигодонабувачу ТОВ «Рокфор Маркет» шляхом проведення операцій з м`ясом птиці.

Вказані відомості 08.12.2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 за ознаками злочину, передбаченому ч. 1 ст. 205 КК України.

Відповідно до змісту клопотання слідчого та протоколу огляду від 09.12.2014 року, слідчим був проведений огляд транспортного засобу автомобіля марки «Вольво», д.н. НОМЕР_1 з полупричепом-рефрижератором «Когел», д.н. НОМЕР_2 , який належить ФОП ОСОБА_10 , який керував зазначеним транспортним засобом. В результаті проведеного огляду встановлено, що там знаходяться:

картонні коробки сірого кольору з маркуванням на іноземній мові по 10 кілограм кожний, в кількості 567 штук з мороженими серцями індичими загальною вагою 5 670 кілограм,

картонні коробки жовтого кольору з маркуванням на іноземній мові по 10 кілограм кожний, в кількості 380 штук з мороженими серцями курячими загальною вагою 3 800 кілограм,

картонні коробки коричневого кольору з маркуванням на іноземній мові по 10 кілограм кожний, в кількості 167 штук з мороженими серцями курячими загальною вагою 1 670 кілограм,

картонні коробки коричневого кольору з отворами з маркуванням на іноземній мові по 10 кілограм кожний, в кількості 300 штук з мороженими серцями курячими загальною вагою 3 000 кілограм,

картонні коробки білого кольору з маркуванням на іноземній мові по 10 кілограм кожний, в кількості 1 595 штук з мороженими серцями курячими загальною вагою 15 950 кілограм.

Вказане майно було вилучено та передано на передано на зберігання ФОП ОСОБА_11 .

Звертаючись з клопотанням до слідчого судді про арешт вказаного майна орган досудового розслідування вважав, що воно можливо є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з його незаконним обігом, оскільки на момент його огляду була відсутня Форма № 2 ветеринарного посвідчення, що ставить під сумнів якість переміщуваної продукції, а також встановлено, що господарська діяльність ПП «Констракшн ГРУП» і ТОВ «Рокфор Маркет» припинена як платників податків, що викликає сумнів у законності походження вказаного майна. З таким висновком погодився і слідчий суддя.

Приймаючи рішення про задоволення апеляційної скарги колегія суддів виходить з того, що частиною 2 статті 30 Конституції України передбачено, що не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Частиною 2 статті 233 КПК України визначено, що під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Матеріали судової справи не містять жодних відомостей про те, що існує ухвала слідчого судді, постановлена в порядку ст. ст. 235, 237 КПК України, про надання дозволу на проведення огляду вказаного автомобіля, який належить ФОП ОСОБА_10 , його згоди на проведення такого огляду, або процессуального рішення прокурора у відповідності до вимог ст. 615 КПК України.

При цьому частиною 3 статті 233 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Матеріали справи, які надійшли з суду першої інстанції, не містять також даних про те, що слідчий або прокурор після проведення 09.12.2014 року огляду іншого володіння особи автомобіля марки «Вольво», який належить ОСОБА_10 звертались до слідчого судді із клопотанням відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, або прийняття з цього приводу прокурором відповідного рішення згідно вимог ст. 615 КПК України, а також даних, що кому-небудь повідомлено про підозру у вчиненні злочину у цьому кримінальному провадженні.

Вказаним обставинам суд першої інстанції належної оцінки не дав, мотивації прийняття ним рішення про арешт майна відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України не навів, обмежившись лише посиланням на наявність в матеріалах кримінального провадження ніби то достатніх підстав для накладення арешту, не зазначивши, яких це саме підстав, якими матеріалами провадження вони підтверджуються, та яким критеріям, переліченім у статті 167 цього Кодексу відповідає арештоване ним майно.

Не надано слідчим суддею і оцінці копій документів, які містяться на аркушах справи 14-25, матеріали не містять джерела їх походження та підстав залучення до справи, оскільки відповідно до змісту протоколу огляду від 09.12.2014 року жодних документів на вантаж автомобіля не вилучалось, у клопотання слідчого та ухвалі слідчого судді немає посилань на ці документи. Вони також не зазначені і в опису документів судової справи.

Апеляційний суд також вважає, що посилання у клопотанні слідчого та увалі від 18.12.2014 року на відсутність Форми № 2 ветеринарного посвідчення вищезазначеного майна не може свідчити про наявність передбачених ст. 170 КПК України підстав для його арешту у вказаному конкретному кримінальному провадженні.

Апелянтом надані до апеляційної скарги товарно-транспортні накладні № 73/12 від 04.12.2014 року та 74/12 від 06.12.2014 року, а також накладні 73/12 від 04.12.2014 року та 74/12 від 06.12.2014 року, відповідно до яких володільцем вказаного вище майна є ТОВ «МС Україна». Вказані обставини прокурором у судовому засідання не спростовані.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд приходить до висновку, що вилучення 09.12.2014 року в ході огляду майна з автомобіля марки «Вольво», д.н. НОМЕР_1 з полупричепом-рефрижератором «Когел», д.н. НОМЕР_2 було проведено без дотримання вимог, передбачених ст. ст. 167, 170, 233 та ч. 2 ст. 237 КПК України, тому ухвала слідчого судді про арешт цього майна підлягає скасуванню з відмовою у задоволені клопотання слідчого та настанням наслідків, передбачених ч. 3 ст. 173 КПК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу директора ТОВ «МС Україна» ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 грудня 2014 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000046 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого від 10.12.2014 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000046 відмовити.

Вилучене 09.12.2014 року майно повернути його власнику ТОВ «МС Україна».

Оскарження вказаної ухвали в порядку ст. 424 КПК України в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий

Судді