АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/531/15 Справа № 201/4116/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою директора Приватного підприємства ЦЕСІЯ ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року про задоволення клопотання старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про накладення арешту на грошові кошти ПП ЦЕСІЯ за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 , представника апелянта адвоката ОСОБА_9 та слідчого ОСОБА_10 ,-

ВСТАНОВИЛА:

На ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти директор ПП ЦЕСІЯ ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити ПП ЦЕСІЯ пропущений з поважних причин строк на подання апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну та необґрунтовану, скасувати арешт, накладений на грошові кошти у вигляді зупинення видаткових операцій по рахунках №№ НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), НОМЕР_3 (код 980) в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, що належать ПП ЦЕСІЯ () у розмірі 74, 3 мільйона гривень. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що судом не було встановлено будь-яких правових підстав для арешту грошових коштів по рахункам підприємства, в ухвалі суду відсутні будь-які дані про причетність саме ПП ЦЕСІЯ до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 ч.3, ст. 191 ч.5 КК України, посадові особи ПП ЦЕСІЯ не повідомлялися про підозру, вони не є обвинуваченими, та не є особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану суспільно небезпечним діянням, та саме ПП ЦЕСІЯ (згідно ухвали суду) не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження та також до підприємства не заявлено цивільний позов. Зазначає, що слідчий жодним чином не доводить зв`язок підприємства із ймовірними зловмисниками, нанесеними державі збитками, тощо, ПП ЦЕСІЯ не відноситься до осіб, чіткий та виключний перелік яких наведений у ст. 170 ч. 1,2 КПК України, а тому відсутні підстави для арешту грошових коштів по рахункам підприємства. В ухвалі суду не досліджено чи було проведено фінансово-господарські операції між ДПП Кривбаспромводопостачання, та ДП Дніпромашзбагачення з ПП ЦЕСІЯ у значний часовий проміжок часу, про який вказує слідчий, саме на вказану суму 74,3 мільйона гривень та чи є підстави вважати, що, можливо, незаконно здобуті кошти були перераховані на рахунки ПП ЦЕСІЯ. Крім того, зазначає, що кримінальне провадження здійснюється відносно ОСОБА_11 , яка є директором ДП Дніпромашзбагачення, таким чином, з ухвали незрозуміло, чому саме ПП ЦЕСІЯ несе цивільну відповідальність за шкоду, яку, начебто, на думку органів досудового розслідування спричинила ОСОБА_11 . Вказує, що Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська не було перевірено, на яких підставах було встановлено слідчим розмір збитків нанесених державі в цілому злочином передбаченим ст. 212 ч.3 КК України та ст. 191 ч. 5 КК України та якими саме доказами керувались слідчі. Підставою для арешту майна послугувало забезпечення у майбутньому можливих цивільних позовів, суб`єктивна сторона злочинів передбачених ст. 212 ч.3 КК України та ст. ч. 5 191 КК України передбачає наявність потерпілого, а клопотання слідчого не містить посилання на жодного потерпілого. Також зазначає, що не відповідає дійсності і висновок слідчого судді про те що, дані викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, накладення арешту на зазначене майно є необхідним, однак в підтвердження цього висновку слідчий суддя не посилається в ухвалі на норми КПК України, передбачені ст.ст. 170-173, а підстави для арешту майна взагалі не вказані. Звертає увагу суду, що представники ПП ЦЕСІЯ не були присутні при винесенні оскаржуваної ухвали суду, оскільки власник майна на підставі ст. ч.2 172 КПК України у судове засідання не викликався, про що зазначено в ухвалі. При цьому, копія ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року на адресу ПП ЦЕСІЯ не надходила, докази протилежного відсутні. Про існування оскаржуваної ухвали ПП ЦЕСІЯ дізналося від співробітників ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, під час спроби провести поточні розрахунки. Представник ПП ЦЕСІЯ звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про видачу копії оскаржуваної ухвали, і лише 22 квітня 2015 року представником було отримано копію зазначеної ухвали суду, а тому, вважає, що ПП ЦЕСІЯ з об`єктивних причин не мало можливості оскаржити ухвалу у п`ятиденний строк з моменту проголошення.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року було задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти у вигляді зупинення видаткових операцій по рахункам № НОМЕР_1 (код 980) та № НОМЕР_3 (код 980), відкритих ПП ЦЕСІЯ () в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК (МФО 305299), в розмірі 74,3 мільйона гривень, за винятком видаткових операцій пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди, а так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та видатків пов`язаних з виплатою заробітної плати.

Зобов`язано службових осіб вказаної банківської установи зробити відмітку в ухвалі суду із вказівкою дати й часу її надання в банківську установу, а також дати, часу її виконання й суми арештованих коштів.

Зобов`язано посадових осіб банку направити до ВКР СУФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська 17-А, виписку (довідку) із зазначенням на рахунку № НОМЕР_1 (код 980) та № НОМЕР_3 (код 980), ПП ЦЕСІЯ () які відкрито в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК (МФО 305299), залишку грошових коштів на момент пред`явлення постанови суду, та щотижнево направляти до ВКР СУФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області дані про надходження грошових коштів на вищезазначений рахунок.

Доручено накладення арешту на грошові кошти старшому слідчому з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000020, а також оперативним співробітникам податкової міліції ГУ ДФС у Дніпропетровській області, за дорученням слідчого.

Рішення про накладення арешту на грошові кошти слідчий суддя обґрунтував тим, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення накладення арешту на зазначені грошові кошти є необхідним.

В обґрунтування клопотання погодженого з прокурором, про накладення арешту на грошові кошти слідчий зазначив, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 23 травня 2014 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбаченими ст. 212 ч. 3, ст. 191 ч. 5, ст. 27 ч. 5, ст. 191 ч. 5 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ДПП Кривбаспромводопостачання () діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, при веденні фінансово-господарської діяльності зазначеного підприємства, в період 2010 - 2014 років, безпідставно перерахували грошові кошти, що належать ДПП Кривбаспромводопостачання на розрахункові рахунки ДП Дніпромашзбагачення в загальній сумі 74,3 мільйони гривень, начебто за надання останнім послуг з використання корисної моделі № 45263 Спосіб керування насосною станцією (Патент), яка начебто дозволяє економити електроенергію на підприємстві, що відображали у податковій звітності та фінансово-господарських документах ДПП Кривбаспромводопостачання, чим здійснили привласнення і розтрату грошових коштів ДПП Кривбаспромводопостачання в особливо великих розмірах.

В свою чергу, ОСОБА_12 , будучи згідно наказу №16-ОК від 16 листопада 2010 року директором дочірнього підприємства Дніпромашзбагачення () зареєстрованого Дніпродзержинським міським управлінням юстиції 12 листопада2008 року під №2044694 в якості суб`єкта господарської діяльності, відповідальною за фінансово-господарську діяльність вказаного підприємства, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, при веденні фінансово-господарської діяльності зазначеного підприємства, в період 2010-2014 років, здійснювала документальне оформлення взаємовідносин між ДП Дніпромашзбагачення та ДПП Кривбаспромводопостачання шляхом складання, підписання, та передачі фінансово-господарських документів, відображення фінансово-господарських операцій у податковій звітності ДП Дніпромашзбагачення, які фактично не здійснювались, а саме, начебто надання останнім послуг ДПП Кривбаспромводопостачання з користування корисною моделлю № 45263 Спосіб керування насосною станцією (Патент), яка начебто дозволяє проводити економію електроенергії, в результаті чого службові особи ДПП Кривбаспромводопостачання безпідставно перерахували, грошові кошти, що належать останньому на розрахункові рахунки ДП Дніпромашзбагачення в загальній сумі 74,3 мільйони гривень, чим вчинила пособництво у привласненні та розтраті службовою особою майна в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Крім того, продовжуючи свої злочинні діяння ОСОБА_12 , після отримання ДП Дніпромашзбагачення грошових коштів на розрахункові рахунки від ДПП Кривбаспромводопостачання в загальній сумі 74,3 мільйони гривень, маючи доступ до банківських рахунків ДП Дніпромашзбагачення та фактично ними розпоряджаючись, у період з 2010-2014 років, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, при веденні фінансово-господарської діяльності зазначеного підприємства здійснила перерахування вказаних грошових коштів з розрахункових рахунків ДП Дніпромашзбагачення на розрахункові рахунки ТОВ Інтер Корпорейшн (), ТОВ Промкор (), ТОВ Сіріус Опт (), ТОВ Нові Технології Дон () та ТОВ Дніпротехноком (), які мають ознаки фіктивності, за послуги, які фактично не здійснювались, для переведення безготівкових коштів в готівку, з метою їх подальшого заволодіння, чим вчинила пособництво у привласненні та розтраті службовою особою майна в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем.

За зазначеним фактом 28 лютого 2015 року директору ДП Дніпромашзбагачення ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчинені пособництва у привласненні та розтраті чужого майна в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, що кваліфікуються за ст. 27 ч. 5, ст. 191 ч. 5 КК України.

У ході досудового слідства встановлено, що посадові особи ДП Дніпромашзбагачення, в період 2009 - 2014 років, отримували на розрахункові рахунки грошові кошти від КП ДОР Аульський водовід (код 34621490) в загальній сумі 6,2 мільйони гривень, начебто за надання послуг з використання корисної моделі № 41674 Спосіб оптимізації режиму роботи електронасосних агрегатів при стійкій зміні водоспоживання (Патент), яка дозволяє економити електроенергію, відповідно до умов ліцензійного договору № 07-09 від 21 грудня 2009 року, що відображали у фінансово-господарських документах КП ДОР Аульський водовід.

Також у ході досудового розслідування встановлено ряд пов`язаних підприємств з ДП Дніпромашзбагачення (), з якими протягом 2010-2014 років проводились фінансово-господарські операції, що не відображено у податковому обліку підприємства.

Так, отримані на банківські рахунки від КП ДОР Аульській водовід та ДПП Кривбаспромводопостачання грошові кошти за нібито використання корисної моделі, ДП Дніпромашзбагачення () перераховувало на рахунки пов`язаних підприємств у вигляді фінансової допомоги, а саме: ТОВ Фуд-Сервіс Дніпро (), ТОВ Гарт (), ТОВ Тера Консалтінг (), ТОВ Рантьє-Днєпр (), ТОВ Д.К.О. (), ТОВ Інвестбудпроект (), ТОВ Регіонінвестгрупп (), ТОВ Фінансова компанія Альянс (), ТОВ Агора 2007 (), ПП Палісса Тревел (), ДП Дніпрооптбакалія (), ТОВ "ЮКК "АПРІОРІ" (код 33557110), ТОВ Вебпресс Дніпро (), ДП Дніпрооптбакалія (), ТОВ Тулс (), ПП Цесія (), ТОВ Макроплаза (код 38937117) та інші. Пов`язує зазначені підприємства те, що вони мають спільних директорів або засновників, робітників, співпадають податкові адреси підприємств.

Оцінюючі матеріали кримінального провадження в їх сукупності, слідчий дійшов до висновку, що існують підстави вважати, що зазначені підприємства реальної фінансово-господарської діяльності не здійснюють, а створені і використовуються з метою заволодіння грошовими коштами державних підприємств. Також на думку слідчого, існують підстави вважати, що виведення грошових коштів державних підприємств в тіньовий сектор економіки, здійснюється за рахунок використання розрахункових рахунків зазначених пов`язаних із ДП Дніпромашзбагачення підприємств. З метою відшкодування спричинених державі збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів, виникла необхідність у накладенні арешту на відкриті рахунки № НОМЕР_1 (код 980) та № НОМЕР_3 (код 980), ПП ЦЕСІЯ () в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (МФО 305299) м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50.

Заслухавши доповідь судді, представника апелянта адвоката ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на грошові кошти ПП ЦЕСІЯ в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК в розмірі 74,3 млн. гривень та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на зазначені грошові кошти, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав законною та обґрунтованою ухвалу слідчого судді, вивчивши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга директора ПП ЦЕСІЯ підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвала слідчого судді від 13 березня 2015 року, у зв`язку з клопотанням слідчого, постановлена у відповідності до положень ст. 172 ч. 2 КПК України без виклику власника майна, тобто ПП ЦЕСІЯ.

За таких обставин, як передбачено законом, суд повинен був направити заінтересованій особі, тобто ПП ЦЕСІЯ копію ухвали, з дня отримання якої у відповідності до положень ст. 395 ч. 3 КПК України для зазначеного підприємства і наступає строк на апеляційне оскарження.

Ухвала від 13 березня 2015 року судом ПП ЦЕСІЯ не направлялась і була отримана представником підприємства 22 квітня 2015 року та 24 квітня 2015 року подана апеляційна скарга.

Виходячи з наведеного у відповідності до положень ст. 117 ч. 1 КПК України ПП ЦЕСІЯ строк на апеляційне оскарження пропущений із поважних причин строк та підлягає поновленню.

Що стосується ухвали слідчого судді про задоволення клопотання слідчого та про накладення арешту на грошові кошти що належать ПП ЦЕСІЯ та знаходяться на її рахунках № НОМЕР_1 (код 980) та № НОМЕР_3 (код 980) в ПАК КБ ПРИВАТБАНК, то зазначене рішення слідчого судді колегія суддів вважає передчасним та постановленим з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як убачається з наданих матеріалів, слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в розмірі 74.3 млн. гривень що знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 (код 980) та № НОМЕР_3 (код 980) в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК посилаючись на те, що в провадженні слідчого знаходиться кримінальне провадження № 000020 від 23 травня 2014 року про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ст. 212 ч. 3, 191 ч. 5, 27 ч. 5 ст. 191 КК України, стосовно посадових осіб ДПП Кривбаспромводопостачання, грошові кошти якого через дочірнє підприємство Дніпромашзбагачення перераховувались на рахунки пов`язаних з ним підприємств в тому числі і на підприємство ПП ЦЕСІЯ, які на думку слідчого реальної фінансово господарської діяльності не здійснюють, а створені і використовувалися з метою заволодіння грошовими коштами державних підприємств. Необхідність накладення арешту на грошові кошти ПП ЦЕСІЯ слідчий обґрунтував метою відшкодування спричинених державі збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів.

Розглянувши зазначене клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення накладення арешту на зазначені грошові кошти є необхідним.
У відповідності до ст. 131 ч. 2 п. 7 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Виходячи зі змісту ст. 170 ч. ч. 1. 2, 3 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 167 ч. 2 цього Кодексу. Крім того, в силу ст. 173 ч. 2 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вивчивши надані апеляційному суду матеріали, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею вищевказані вимоги кримінального процесуального закону виконані не були.

Так, накладаючи арешт на грошові кошти в сумі 74,3 млн. гривень що належать ПП ЦЕСІЯ та знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 (код 980) та № НОМЕР_3 (код 980) ПАТ КБ ПРИВАТБАНК слідчий суддя в ухвалі не вказав, яким чином вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу, не вказав правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; а також не встановив наслідки арешту майна для інших осіб та розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки не вказав про можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не звернув увагу на необхідність розумності та співрозмірності обмеження права власності, взагалі не зазначив яке відношення ПП ЦЕСІЯ має до спричинення державі збитків на суму 74,3 млн. гривень в результаті дій посадових осіб підприємств, щодо який повідомлено про підозру, не виясняв чи пред`явлено підозру посадовим особам ПП ЦЕСІЯ та у вчиненні якого кримінального правопорушення, чи дійсно їх дії спричинили зазначену в клопотанні слідчого шкоду в сумі 74, 3 млн. гривень.

З зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду клопотання слідчого та виходячи з цього прийшов до невмотивованого висновку про необхідність накладення арешту на грошові кошти ПП ЦЕСІЯ в розмірі 74,3 млн. гривень, що у відповідності до положень ст. 409 ч. 1 п . п. 1, 2 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Таке рішення слідчого судді зумовлено і тим, що як убачається з клопотання слідчого про накладення майна на грошові кошти ПП ЦЕСІЯ та доданих до нього матеріалів, клопотання слідчого та додані матеріали не відповідають вимогам ст. 171 ч. 2 КПК України, оскільки в клопотанні не зазначено підстав, з яких треба здійснити арешт майна у вигляді грошових коштів що належать ПП ЦЕСІЯ в та відсутнє викладення відомостей, передбачених ст. 171 КПК України.

За таких обставин ст. 172 ч. 3 КПК України передбачено, що в разі якщо слідчий суддя, суд встановив що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Не виконання слідчим суддею вимог ст. 172 ч. 3 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що також виходячи з положень ст. 409 ч. 1 п. 3 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про арешт грошових коштів ПП ЦЕСІЯ на рахунках в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК суперечить фактичним обставинам, постановлена з порушенням чинного кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційного суду, якою клопотання слідчого про накладення арешту необхідно повернути для усунення недоліків у відповідності до вимог ст. 171 КПК України, що не позбавляє права прокурора після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду першої інстанції з даним клопотанням.

У зв`язку з наведеним апеляційна скарга директора ПП ЦЕСІЯ підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 170 -173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Визнати поважною причину пропуску директором ПП ЦЕСІЯ ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 13 березня 2015 року та поновити його.

Апеляційну скаргу директора ПП ЦЕСІЯ ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року про задоволення клопотання старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про накладення арешту на грошові кошти у вигляді зупинення видаткових операцій по рахунках № НОМЕР_1 (код 980) та № НОМЕР_3 (код 980), відкритих ПП ЦЕСІЯ () в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК (МФО 305299) в розмірі 74,3 мільйона гривень - скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФГ ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_14 повернути для усунення недоліків протягом 72 годин.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення.

Судді: