___________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
ОБЛАСТІ_______________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28
лютого 2007 року. Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області
в складі:

Головуючого:
Коваленка С.П.

суддів:
Максимовича Ю.А., Демченко
О.Б.

з участю
прокурора - Парусова A.M.

засудженого -
ОСОБА_1

потерпілої -
ОСОБА_2

захисника
- ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу
за апеляціями потерпілої ОСОБА_2 та засудженого ОСОБА_1 на вирок Козівського
районного суду від 21 грудня 2006 року, -

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та

житель АДРЕСА_1, українець, гр..

України, із середньо- спеціальною освітою,

одружений, на утриманні
неповнолітня

дитина, непрацюючий, несудимий,

засуджений за ч.2 ст.286 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до З

років 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними

засобами строком на два роки.

Запобіжний захід
ОСОБА_1 залишено без змін - підписку
про невиїзд.

Стягнуто із
засудженого в користь НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області 1059
грн.35 коп. судових витрат.

Речові докази по справі - повернуті
за приналежністю. Згідно вироку суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за
те, що 31 серпня 2006 року біля 11 години 30 хвилин, він, керуючи автомашиною
ВАЗ 2107 д.н.НОМЕР_1 в с.В.Ходачків, Козівського району, в порушення

Справа № 11-56
2007 року Головуючий
у 1 інстанції Боднарук Б.В.

Категорія: ч.2
ст.286 Доповідач
Максимович Ю.А.

ст.10.1, 10.4 ПДР України, допустив зіткнення із автомашиною
Мерседес Бенц д.н.НОМЕР_2 , в результаті
чого іїотерпі.ла ОСОБА_2 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляціях
засуджений ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 просять вирок суду змінити та
пом"якшити призначене засудженому покарання, посилаючись на ряд
пом"якшуючих обставин, які не врахував суд першої інстанції, зокрема
добровільне відшкодування заподіяної шкоди та наявність на утриманні у ОСОБА_1
тяжко хворої малолітньої дитини, у зв"язку з чим вважають' г призначене покарання
надто суворим і несправедливим.

Заслухавши
суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_1 , який просить пом"якшити покарання,
потерпілу ОСОБА_2, яка просить не обмежувати засудженого волі, захисника
ОСОБА_3, який просить застосувати за засудженого ст.75 КК України, міркування
прокурора про законність та обгрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали
кримінальної справи, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що
вони підлягаюцть до задоволення з таких підстав.

Висновок суду
про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.286 КК України відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим,
підтверджується сукупністю зібраних і досліджених судом першої інстанції
доказів та в апеляціях не оспорюється.

Покарання
ОСОБА_1 у вигляді обмеження волі призначене у відповідності до вимог
ст.ст.65-67 КК України із врахуванням ступіня тяжкості вчиненого злочину, особи
винного та обставин , що обтяжують та пом'якшують покарання, а також положень
ст.69 КК України щодо призначення більш м"якого покарання, ніж пердбачено
законом.

Разом з тим,
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував
пом'якшуючі покарання обставини , хоча навів їх у вироці: позитивні
характеристики засудженого , визнання ним своєї вини, щире розкаяння , вперше
притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню
дитину, представник потерпілої у судовому засіданні просила суворо не карати
ОСОБА_1

Крім того, суд
не врахував, що засуджений повністю відшкодував заподіяну злочином шкоду, про
що вказує в апеляцій потерпіла, пербуває у родинних відносинах із потерпілою, а
його малолітня дитина має суттєві вади здоров"я і потребує особливого
догляду.

Вказані
обставини, крім істотного зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину, дають
підстави вважати, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання,
а тому його слід звільнити від відбування покарання у вигляді обмеження волі із
випробуванням на підставі ст.75 КК України.

З огляду на це,
колегія суддів прийшла до висновку про можливість пом"якшення ОСОБА_1
покдрання .

Керуючись ст.
362, 366, 367, 373 КПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляції засудженого ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 задовільнити.

Вирок
Козівського районного суду від 21 грудня 2006 року змінити.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч.2 ст.286 КК України до 3
років 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними
засобами строком на 2 роки.

На піставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від
відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1
обов"язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок
суду залишити без зміни.