ун. № 759/7496/15-к пр. № 1-кп/759/486/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українця, гр-на України, з середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 захисник ОСОБА_6 ; потерпілі: неповнолітній ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вона ж законний представник неповнолітнього потерпілого, -

В С Т А Н О В И В:
10 лютого 2015 року приблизно о 15 год 40 хв ОСОБА_5 , перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, підійшовши до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за яким спостерігав, і шляхом ривка вирвав з рук останнього мобільний телефон «LG L60 Dual X135 White» з двома сім-картками вартістю 1 478 грн 86 коп, відкрито викравши у такій спосіб чуже майно, яким користувався потерпілий і яке належало гр-ці ОСОБА_10 , зникнувши з ним з місця події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 10 лютого 2015 року приблизно о 15 год 40 хв біля будинку АДРЕСА_2 він помітив раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_7 , дорогим телефоном якого вирішив відкрито заволодіти. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, він, обвинувачений, підійшов до потерпілого і шляхом ривка вирвав з рук останнього мобільний телефон «LG L60 Dual X135 White» з двома сім-картками, вартість якого на суму 1 478 грн 86 коп не оспорював, після чого з вказаним телефоном втік.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 10 лютого 2015 року приблизно о 15 год 40 хв умисно відкрито викрав у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 чуже майно на загальну суму 1 478 грн 86 коп, яке належало потерпілій гр-ці ОСОБА_10 , а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, проте має ряд хронічних захворювань, його молодий вік. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує його покарання, суд визнає вчинення ним злочину щодо малолітнього.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, його наміри відшкодувати заподіяну шкоду, думку потерпілої ОСОБА_10 , яка вважала за можливе не позбавляти його волі, суд в даному конкретному випадку вважає за можливе виправлення ОСОБА_12 в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак, призначивши йому наближене до максимального покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, знаходить можливим звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і в даному конкретному випадку як виняток достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та шість місяців.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази - диск з відеозаписом після набрання вироком законної сили зберігати при матеріалах досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_13