ВИРОК

Іменем України

10 грудня 2013 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді - Лагода К.О.

при секретарі - Бесєдіній А.В.,
Моруженко Д.О.

за участю прокурорів - Коршикова М.В.,
Щурського С.В.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Донецька
матеріали кримінального провадження
відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Макіївка Донецької області,
громадянина України, українця,
перебуває у громадянському шлюбі,
працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
раніше судимого:

1) 07.12.1992 року Центрально-Міським
районним судом м. Макіївки Донецької
області по ст. ст. 120, 106 ч.1, 45 КК України
до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

2) 14.03.1995 року Центрально-Міським
районним судом м. Макіївки Донецької
області ст. ст. 140 ч. 2, 43 КК України до 3
років 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією майна,

3) 14.05.1998 року Центрально-Міським
районним судом м. Макіївки Донецької
області по ст. ст. 141 ч.2, 43 УК України до 3
років позбавлення волі з конфіскацією
майна,

4) 05.04.2002 року Гірняцьким районним судом
м. Макіївки Донецької області по ст. 140
КК України до 3 років позбавлення волі,

5) 05.07.2004 року Київським районним судом
м. Донецька Донецької області по ст. ст.
185 ч.3, 185 ч.2, 70 КК України до 3 років 6
місяців позбавлення волі,

6) 28.12.2007 року Гірняцьким районним судом
м. Макіївки Донецької області по ст. ст.
185 ч.2, 71 КК України до 1 року 9 місяців
позбавлення волі,

7) 22.07.2010 року Центрально-Міським
районним судом м. Макіївки Донецької
області ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6
місяців

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого статтею
185 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2013 року приблизно о 13 годині 00
хвилин, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
знаходячись у підземному переході на
перетині вул. Артема та пр. Миру в
Ворошиловському районі м. Донецька,
діючи навмисно, повторно, з корисливих
спонукань з метою таємного викрадення
чужого майна та послідуючого обернення
його на свою користь, за попередньою
змовою групою осіб, проникли до
приміщення торгівельного кіоску № 14,
звідки таємно викрали чуже майно, що
належало ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме:

- стрінги Acousma у кількості 7 шт. вартістю
126 грн.;

- труси Acousma у кількості 2 шт. вартістю 52
грн.;

- стрінги Miduo у кількості 1 шт. вартістю 17
грн.;

- труси Сирия у кількості 10 шт. вартістю
137,5 грн.;

- труси Coeur у кількості 8 шт. вартістю 156
грн.;

- стрінги Coeur у кількості 10 шт. вартістю
164 грн.;

- труси Х-Lady у кількості 4 шт. вартістю 100
грн.;

- труси Anten у кількості 5 шт. вартістю 108
грн.;

- бюст Anten у кількості 12 шт. вартістю 526
грн.;

- футболки у кількості 3 шт. вартістю 300
грн.;

- гольф батал бежевий вартістю 95 грн.;

- сітка чорна вартістю 50 грн.;

- блуза синя вартістю 140 грн.;

- Турція Гольф у кількості 3 шт. вартістю
159 грн.;

- светр чорний вартістю 95 грн.;

- комплект Annabel чорний вартістю 98 грн.;

- комплект IAN у кількості 3 шт. вартістю
245 грн.;

- IAN сіліконова спина вартістю 40 грн.;

- комплект Lora вартістю 75 грн.;

- комплект Lise Marie у кількості 2 шт.
вартістю 215 грн.

Після чого ОСОБА_2 та невстановлена
слідством особа з викраденим майном з
місця скоєння злочину зникли,
розпорядившись ним на свій розсуд, чим
заподіяли матеріальну шкоду
потерпілій ОСОБА_3, на загальну суму
2956,50 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2
винним себе у вчиненні вищезазначеного
кримінального правопорушення на
початку судового не визнав та пояснив,
що в день скоєння злочину, в січні 2013
року зустрічався зі своїм другом
ОСОБА_5, на автостанції, де вони стояли
пили пиво, і зустріли ще одного друга, з
якими потім пішли по справах ОСОБА_5.
Після чого, зі слів обвинувачуваного,
зустріли ще одного знайомого ОСОБА_6 в
районі підземного переходу, який
цікавився, кому можна продати жіночі
речі, які були у нього в пакетах. ОСОБА_6
віддав ці пакети ОСОБА_2, з метою
подальшого збуту. ОСОБА_2 пояснив, що
коли його потім затримували робітники
міліції, вони знали, що викрадені речі
знаходяться у ОСОБА_2 та одразу обіцяли
зробити умовну судимість, тому він
погодився зізнатися у цьому злочині та
не наполягав на розшуку знайомого
хлопця на ім'я ОСОБА_6. Під час скоєння
злочину ОСОБА_2, як він вказав у
судовому засіданні, перебував в метрах
150 м. від місця скоєння злочину, ОСОБА_7
був разом із ним, а ОСОБА_6 спускався в
пішохідний перехід та виніс відтіля
два пакети жіночого одягу, які в
подальшому віддав ОСОБА_2 для продажу.
Речі у подальшому віддав працівникам
міліції, які навіть не склали протокол
вилучення речей. На цей час навіть не
встиг продати будь-що з пакетів,
частину речей віддавав знайомій жінці
ОСОБА_9 в м. Ясинувата на ринку, з метою
подальшої реалізації. Але в ході
судового слідства ОСОБА_2 у скоєнні
злочину провину визнав повністю,
пояснив суду, що дійсно скоїв крадіжку,
на теперішній час завдану шкоду
потерпілій відшкодував. Зазначив, що
давав суду інші покази, оскільки боявся
суворого покарання, так як раніше
неодноразово судимий за скоєння
крадіжок, і вважав, що ніхто йому не
повірить. ОСОБА_2 просив суворо його не
карати, оскільки став на шлях
виправлення, працює, утримує родину, у
скоєному щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 пояснив суду, що обвинуваченого
знає з січня 2013 року, познайомилися
через спільних знайомих. Так, у м.
Донецьку у по пішохідному переході
зустрів свого знайомого ОСОБА_4, який
стояв поряд із жінкою, був добре
одягнутий, в ході бесіди з ним, він
розповів, що має намір продати речі, як
зрозумів ОСОБА_6, він віддавав йому речі
для продажу в рахунок погашення боргу
перед свідком, якому був винний біля 1000
доларів США. Гаспарян віддав свідку
один пакет речей та вони розійшлися,
потім свідок віддавав речі ОСОБА_2 для
допомоги в реалізації вказаних речей.

Потерпіла подала суду заяву,
відповідно до якої, претензій до ОСОБА_2
не має, шкода їй відшкодована ним у
повному обсязі, а тому просила суд
суворо ОСОБА_2 не карати.

За таких обставин, з урахуванням думки
учасників процесу, суд відповідно до
вимог ст. 349 КПК України, визнав
недоцільним дослідження доказів щодо
до тих обставин, які ніким не
оспорюються.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що винуватість
обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні
вищезазначеного кримінального
правопорушення та вважає, що його дії
органом досудового слідства вірно
кваліфіковані за статтею 185 ч.3 КК
України, як таємне викрадання чужого
майна (крадіжка), вчинене повторно за
попередньою змовою групою осіб,
поєднане з проникненням у приміщення.

Судом також було вивчено дані про особу
обвинувачуваного, який раніше судимий,
на обліку у психіатра та нарколога не
перебуває, працює, характеризується
позитивно.

На підставі ст. 66 КК України, суд визнає
обставинами, які пом'якшують покарання
ОСОБА_2 його щире каяття, повне визнання
провини, добровільне відшкодування
шкоди потерпілій, активне сприяння
слідству.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи обставини вчинення злочину,
який згідно ст. 12 КК України
відноситься до категорії тяжких
злочинів, особу винного, який раніше
судимий, усі обставини, що пом'якшують
його покарання, думку потерпілої, яка
претензій до обвинувачуваного не має
та просила суворо його не карати, суд
вважає можливим виправлення та
перевиховання ОСОБА_2 без ізоляції від
суспільства та вважає необхідним
призначити йому покарання із
випробуванням.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та
призначити йому покарання у вигляді 4-х
(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
покарання, якщо він протягом
встановленого іспитового строку 2 (два)
роки, не вчинить нового злочину та
виконає покладені на нього обов'язки,
відповідно вимог ст. 76 КК України, а
саме не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції та
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у вигляді
особистого зобов'язання засудженому
ОСОБА_2 залишити без змін до набрання
вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути
подана через даний суд протягом 30 днів
з дня його проголошення.

Суддя Ворошиловського районного

суду міста Донецька К.О. Лагода