Справа № 573/754/15-к
Номер провадження 1-кп/573/63/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5
потерпілої: ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , освіта базова середня, не працюючого, учня групи № 22 ІІІ курсу ДНЗ Білопільського вищого професійного училища, неодруженого, не інваліда, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 31 грудня 2014 року на 01 січня 2015 року ОСОБА_4 перебував у квартирі свого знайомого ОСОБА_7 та його співмешканки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись у одній з кімнат квартири ОСОБА_4 помітив нетбук марки «Sony VPC-YB3Q1R/S Silver», в цей час у нього виник умисел викрасти зазначений нетбук, який належав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_3 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб та скориставшись тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відпочивали в іншій кімнаті квартири, ОСОБА_4 , близько 00.30 год. 01 січня 2015 року, на кухні квартири знайшов синю спортивну сумку, належну ОСОБА_8 , вартістю 100 грн. та поклав до неї нетбук марки «Sony VPC-YB3Q1R/S Silver», належний ОСОБА_6 , вартістю 3 017 грн. 30 коп.
Продовжуючи свої злочинні дії, керуючись єдиним злочинним наміром на вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_4 помітивши на тумбочці, що знаходилась в коридорі кімнати, мобільний телефон марки «Fly DS124» без сім-картки, який належав ОСОБА_8 , вартістю 486 грн. 90 коп., після чого поклав його до синьої спортивної сумки, яку тримав у руках. Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_4 відкрив у коридорі кімнаті тумбочку, де побачив чорні жіночі замшеві чоботи, які належали ОСОБА_6 , вартістю 1 250 грн. та поклав їх до синьої спортивної сумки, після чого покинув житло.
Здійснюючи вищевказані дії ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у своїх корисливих цілях, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 4 267 грн. 30 коп., а потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 586 грн. 90 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку. Зокрема пояснив, що у вечірній час 31 грудня 2014 року він перебував у центрі м. Білопілля разом із ОСОБА_9 та зустріли знайомого ОСОБА_7 , який запросив їх до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 перебував приблизно до 04-00 години ранку 01 січня 2015 року. Перебуваючи у вищезазначеній квартирі знайомого ОСОБА_7 та його співмешканки ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у одній з кімнат квартири помітив нетбук сірого кольору марки «Sony», в цей час у нього виник умисел його викрасти. Скориставшись тим, що його ніхто не бачить, близько 00.30 год. 01 січня 2015 року він переніс зазначений нетбук на кухню квартири, де знайшов синю спортивну сумку та поклав до неї нетбук. Потім, помітивши на тумбочці в коридорі мобільний телефон марки «Fly» також вирішив його викрасти та поклав до синьої спортивної сумки, яку тримав у руках і де знаходився нетбук. Крім того, у коридорі він відкрив тумбочку , де побачив чорні жіночі замшеві чоботи, та поклав їх також до синьої спортивної сумки, після чого приблизно о 04-00 години ранку 01 січня 2015 року покинув квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Спортивну сумку із викраденими речами відвіз додому за адресою: АДРЕСА_1 . Наступного дня поїхав до м. Суми, де у ломбарді продав нетбук та телефон за 800 гр. Сумку синього кольору, де знаходилися зимові замшеві чоботи через декілька днів після викрадення забрала особисто потерпіла ОСОБА_6 .
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.
Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду , доведена повністю.
Суд приходить до висновку, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вчинений злочин у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Згідно довідки виконавчого комітету Білопільської міської ради Сумської області та характеристики з ДНЗ Білопільського вищого професійного училища за місцем проживання та навчання ОСОБА_4 характеризується задовільно, конфліктів з громадянами не вчиняє; згідно довідки Білопільської ЦРЛ на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; не інвалід, не працює, раніше не судимий.
Обставинами, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, встановленню істини у справі, вчинення злочину вперше.
Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , у судовому засіданні не встановлено.
Потерпіла ОСОБА_8 подала до суду письмову заяву про те, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має (а. с. 37).
Під час підготовчого провадження потерпіла ОСОБА_6 заявила до ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 4 267 грн. 30 коп. (вартість нетбуку марки «Sony VPC-YB3Q1R/S Silver» - 3 017 грн. 30 коп., вартість зимових замшевих чобіт 1 250 грн. ) та моральну шкоду у сумі 2 000 грн. (а. с. 4), який обвинувачений визнав повністю .
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд вважає, що позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 4 267 грн. 30 коп. підлягає частковому задоволенню на суму 3 017 грн. 30 коп. вартість викраденого нетбуку марки «Sony VPC-YB3Q1R/S Silver» (висновок судової товарознавчої експертизи № 119 від 19.01.2015 року), оскільки нові зимові замшеві чоботи, вартістю 1 250 грн. під час досудового розслідування повернуті потерпілій ОСОБА_6 та на даний час знаходяться на зберіганні у останньої під розпискою.
Цивільний позов у частині стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_6 повністю визнаний ОСОБА_4 , а отже підлягає до стягнення на суму 2 000 грн.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченого який вину визнав, розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину і встановленню істини у справі, характеризується за місцем проживання та навчання задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а так само враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, а й відповідним скоєного, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, дає суду підстави для призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Але враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України та звільнити підсудного від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Дане покарання є справедливим, обґрунтованим, достатнім і відповідним його особистості, загальним принципам і завданням кримінального закону про індивідуальний підхід при розгляді кримінальних справ.
Під час проведення досудового розслідування проводилися судові товарознавчі експертизи № 119 від 19.01.2015 року та № 385 від 13.02.2015 року, витрати за проведення яких становлять 343 грн. 98 коп. (а. с. 73, 74 ). Вказана сума підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази: чорні жіночі замшеві чоботи, які знаходяться під розпискою на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 та спортивна сумка синього кольору, яка передана під розписку для зберігання потерпілій ОСОБА_8 , необхідно залишити їм як власникам (а. с. 71, 72 ).
Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у порядку, передбаченому ст.ст. 131, 176 КПК України, не застосовувався та не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 ( один ) рік.
На підставі положень п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, а також не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу інспекції.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 3 017 ( три тисячі сімнадцять) грн. 30 коп. та моральну шкоду у сумі 2 000 ( дві тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 343 (триста сорок три) грн. 98 коп. за проведення судових товарознавчих експертиз.
Речові докази: чорні жіночі замшеві чоботи, які знаходяться під розпискою на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 та спортивна сумка синього кольору, яка передана під розписку для зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити їм як власникам.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя