У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів за участю прокурора

Скотарь А.М., Кузьменко О.Т.
Колесниченка О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 25 січня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою потерпілих ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3. на постановлені щодо
ОСОБА_4. судові рішення.

Вироком Балтського районного суду
Одеської області від 21 квітня 2005 року

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Донськой Тульської області, громадянка України,
раніше не судима,

засуджена:

- за
ч. 1 ст. 140 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 140
КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4.
визначено 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4. звільнено від
відбування призначеного покарання з випробуванням 1 рік, а згідно ст. 76 КК
України на ОСОБА_4. покладено обов'язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Постановлено стягнути з Котовської ЦРЛ на користь
ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6., сина
померлої, матеріальну шкоду в розмірі 5235 грн., моральну шкоду в розмірі 50000
грн. кожному позивачу.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 4 жовтня
2005 року вирок щодо ОСОБА_4. змінено, зменшено суму, яка підлягає стягненню на
користь потерпілих на відшкодування моральної шкоди до 30000 грн. кожному.

В решті вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_4. визнано винною, у тому, що вона
працюючи лікарем акушером-гінекологом і виконуючи обов'язки завідуючої
пологового відділення Котовської ЦРЛ, неналежно виконувала свої професійні обов'язки, внаслідок недбалого і
несумлінного до них ставлення, в
результаті чого ІНФОРМАЦІЯ_2. в Котовській ЦРЛ настала смерть ОСОБА_7, а о 20
год. 10 хв. того ж дня смерть її новонародженої дитини.

За змістом касаційної скарги, потерпілі просять скасувати
постановлені щодо ОСОБА_4. судові рішення, а кримінальну справу направити на
новий судовий розгляд у зв'язку із м'якістю призначеного засудженій покарання.
Потерпілі також незгодні з розміром стягнутої на їх користь моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
міркування прокурора про задоволення касаційної скарги потерпілих, обговоривши
її доводи та перевіривши кримінальну справу, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_4. у вчинені
інкримінованих їй злочинів та правильність кваліфікації її дій не оспорюється у
касаційній скарзі потерпілих, що надійшла у касаційну інстанцію на постановлені
судові рішення по справі.

Так, суд визнав ОСОБА_4. винною у вчинені злочинів,
передбачених ч. 1 та 2 ст. 140 КК України та визначив їй покарання за
сукупністю цих злочинів у виді 2 років позбавлення волі, не призначивши їй на
підставі ч. 2 ст. 69 КК України додаткового покарання, передбаченого санкцією
ч. 2 ст. 140 КК України та звільнивши її на підставі ст. 75 КК України від
відбування покарання з випробуванням 1 рік з покладенням на засуджену обов'язків,
передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Проте, призначене засудженій ОСОБА_4. покарання на думку
колегії суддів не відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Зокрема, судом в достатній мірі не враховано, що при
призначенні покарання засудженій за вчинення нею злочинних дій настала смерть
як матері, так і її новонародженої дитини.

Посилання на щире каяття ОСОБА_4. не відповідає її
позиції в стадії судового слідства, де вона, як зазначено у вироку, не визнала
себе винною у вчинені інкримінованих їй злочинів.

Таким чином, висновок суду про те, що при призначенні
покарання засудженій ОСОБА_4. в повній мірі враховано ступінь суспільної
небезпечності вчинених злочинів та щире каяття винної у скоєному, не відповідає
матеріалам справи.

Крім того, з врахуванням наслідків вчинених засудженою
злочинів з використання її професійного досвіду у сфері акушерства і
гінекології, суд безпідставно застосував до неї ст.. 69 КК України, не
позбавивши її права займатися професійною діяльністю у цій сфері.

З врахуванням наведеного, постановлені по справі судові
рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Якщо при новому судовому розгляді справи буде доведена
вина ОСОБА_4. у вчинені інкримінованих злочинів, призначене їй покарання слід вважати
м'яким.

При новому розгляді справи суду також необхідно більш
ретельно розглянути цивільний позов потерпілих і вирішити його у відповідності
з діючим цивільним законом і належним чином мотивувати рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.. 395, 396 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3.
задовольнити.

Вирок
Балтського районного суду Одеської області від 21 квітня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Одеської області від 4 жовтня 2005 року щодо ОСОБА_4
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд.

С у д д і :

Коновалов В.М. Скотарь А.М. Кузьменко О.Т.