Провадження №1-кп/447/32/15
Справа №447/10/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0001008 від 25.08.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нукус Республіки Узбекистан, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,-

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 25 серпня 2014 року близько 10 години в АДРЕСА_1 на грунті раніше виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , вчинив з останнім конфлікт, під час якого умисно з рук потерпілого вибив палку, на яку той опирався під час ходьби, а потім завдав удар кулаком в обличчя ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілому фізичну біль, але не спричинив тілесних ушкоджень. Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень потерпілому, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КК УКраїни.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України визнав частково та пояснив суду, що 25.08.2014 року він був на цвинтарі у с.Більче прикручував таблички з потерпілим та його сином. Зазначав, що конфлікти між ним та потерпілим виникають постійно через житловий будинок бабусі. Під час конфлікту 25.08.2014 року потерпілого не бив. У вчиненому розкаюється.

Крім, часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, підтверджується наступними доказами по кримінальному провадженню.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 ствердив, що 25.08.2014 року між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт, під час якого обвинувачений вибив палицю, на яку він опирався, та вдарив його рукою в обличчя. Конфлікти між ними тривають давно. З приводу даного конфлікту звернувся в правоохоронні органи із заявою.

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що в серпні 2014 року на подвір`ї тітки ОСОБА_7 близько 10 години бачив як ОСОБА_4 вийшов з хати за ним йшов ОСОБА_5 , який став конфліктувати з потерпілим. ОСОБА_5 вирвав палку в ОСОБА_4 та викинув під пліт, а потім рукою вдарив ОСОБА_4 в обличчя 1 раз, що той аж впав. Даний кофлікт між обвинуваченим та потерпілим бачив через вікно. Пізніше потерпілий ОСОБА_4 показував йому своє опухле обличчя на вулиці.

Крім наведених доказів пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення за ч.1 ст. 126 КК України стверджується рядом письмових доказів по справі, зокрема протоколом проведення слідчого ескперементу з участю свідка ОСОБА_6 з доданими фототаблицями, під час якого свідок ОСОБА_6 показав яким чином відбувся конфлікт між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Судом не беруться до уваги заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 відносно того, що під час конфлікту він не бив потерпілого ОСОБА_4 , оскільки такі твердження обвинуваченого направлені на уникнення кримінальної відповідальності за вчинені дії та спростовуються логічними та послідовними показами потерпілого ОСОБА_4 , свідка очевидця ОСОБА_6 , а також письмовими доказами по кримінальному провадженню.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.126 КК України, оскільки він умисно завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, типово характеризується за місцем проживання, так як скарг на його поведінку не поступало, обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, немає, тому суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді громадських робіт .

Керуючись ст.ст.368-371, 373- 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1