Справа № 1-203
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2008 р. Жмеринський
міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого -
судді КОВАЛЬСЬКОГО В.І.

- з участю при
секретаря КАРМАЛЮК А.А.

- прокурора ГРУШКОВСЬКОГО В.Ю.

- адвоката ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Жмеринці кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянина України, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, позапартійного, з початковою загальною освітою, не одруженого, не
військовозобов'язаного, учня 7-го класу Жмеринської школи-інтернат, раніше не
судимого - у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185
КК України,

У С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2., 02 жовтня 2007
року близько 14 години, перебуваючи вАДРЕСА_2, таємно, скориставшись
безпорадним станом гр. ОСОБА_3., який втратив свідомість, шляхом вільного
доступу, умисно викрав у нього з кишень, належне йому майно, а саме: мобільний
телефон «Нокія 6230і» зі стартовим пакетом «ДіДжус» та грошима на рахунку в
сумі 25 грн.; золоту печатку 585 проби вагою 8 грам та гроші в сумі 200
гривень, викрадене майно привласнив та зник з місця вчинення злочину. Загальна
вартість викраденого майна підсудним у гр.. ОСОБА_3. склала 2505,54 гривень.

Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Телефоном користувався
сам, а потім обміняв його на інший у ОСОБА_4. Золоту печатку він продав
невідомій жінці, а гроші витратив для задоволення власних потреб.

В кінці жовтня 2007 року, підсудний переслідуючи мету таємного викрадення
чужого (приватного) майна, шляхом розбиття віконного скла проник у житловий
будинок АДРЕСА_3, власницею якого є його бабуся, звідки викрав належні гр..
ОСОБА_5. гроші в сумі 1950 гривень. З викраденим зник з місця вчинення злочину.
Викрадені гроші витратив на власні потреби.

23.11.2007 року близько 3-ї години ночі підсудний, перебуваючи в себе в
дома, по АДРЕСА_1 та переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна,
скориставшись тим, що вся родина спить, таємно викрав гроші в сумі 1600 гривень
з кишені куртки брата ОСОБА_6. та зник з
місця вчинення злочину. З викраденими грішми поїхав до м.Вінниці, де їх і
витратив для задоволення власних потреб.

8.07.2008 року близько 12-ї години дня неповнолітній ОСОБА_2. знаходячись
на полі, яке облаштоване під гру у футбол, неподалік від залізничної колії, яка
веде до Мартинівського спиртзаводу, переслідуючи мету таємного викрадення
чужого майна, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон
«Нокія N-73» за стартовим
пакетом «Діджус» та карткою пам'яті до телефону. З викраденим майном зник з
місця вчинення злочину. Загальна сума викраденого склала 1481,27 гривень. Майно
належало потерпілому ОСОБА_7., яке він залишив разом із іншими речами біля
стовпа електроопори, на час гри у футбол. На запитання потерпілого: «Чи не брав
він його телефону», - підсудний ОСОБА_2. повідомив йому неправдиву інформацію
про те, що не брав.

Підсудний ОСОБА_2. винуватим себе у
вчиненні цих злочинів визнав повністю.

Показав, що злочини вчиняв за обставин, викладених вище. Чуже майно та
гроші викрадав з метою задоволення власних матеріальних потреб.

Завдані матеріальні збитки
потерпілим відшкодував за допомогою рідних.

З вартістю та кількістю викраденого майна згоден.

У вчиненому розкаявся.

Відповідно до вимог ч.3 ст.299 КПК України суд прийшов до висновку про
недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та
розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.

При цьому суд виходить з того, що один із злочинів вчинених підсудним є
тяжким (ч. 3 ст.185 КК України), але разом з тим даний злочин, разом із іншими
не є складними; вони є одноепізодними; підсудний не має будь-яких фізичних чи
психічних вад, інтереси підсудного представляють законний представник та захисник,
якість зібраних під час провадження досудового слідства доказів сумнівів у суду
не викликають.

Таким чином суд прийшов до висновку, що підсудний ОСОБА_2., з корисливою
метою, вчинив таємне викрадення чужого (приватного) майна у потерпілого ОСОБА_3.
на загальну суму 2505 гривень 54 коп., тому він повинен нести кримінальну
відповідальність за ч.1 ст.185 КК України.

За ч.3 ст.185 КК України підсудний повинен нести кримінальну
відповідальність так як він з корисливою метою, повторно, вчинив таємне викрадення
чужого (приватного) майна у гр. ОСОБА_5., поєднане з проникненням у житло, на
загальну суму 1950 гривень.

За ч.2 ст.185 КК України підсудний ОСОБА_2. повинен нести кримінальну
відповідальність, так як він з корисливих спонукань, повторно, вчинив таємне
викрадання чужого (приватного) майна у гр..ОСОБА_6. на загальну суму 1600
гривень та у гр.. ОСОБА_7. на суму 1481,27 гривень.

При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості
вчинених злочинів, дані про особу винного, обставини, що пом'якшують покарання.

Так, підсудний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності,
щиро розкаявся у вчиненому; злочини вчинив у неповнолітньому віці; виховується
без матері, яка померла; задовільно характеризувався за місцем проживання;
негативно за місцем навчання; під час провадження досудового слідства і в
судовому засіданні давав правдиві показання і тим самим сприяв установленню
істини по справі.

Потерпілі до нього претензій матеріального характеру не мають та просили
суд його суворо не карати.

З урахуванням наведеного суд вважає за можливе застосувати до підсудного,
як виняток у даному конкретному випадку, вимоги ст.75, 76,104 КК України.

Запобіжний захід щодо засудженого до вступу вироку у законну силу слід
залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ слід залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_7.

Судові витрати слід стягнути із законного представника підсудного.

Запобіжний захід щодо підсудного слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим і призначити покарання за:

ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

ч.3 ст.185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

ч.2 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

За ст.70 КК України ОСОБА_2. остаточно призначити покарання шляхом
часткового складання призначених покарань у виді 5 (п'яти) років позбавлення
волі.

За ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_2. від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину, виконає
покладені на нього обов'язки.

За ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2. такі обов'язки:

1. не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи Жмеринського району;

2. повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи Жмеринського району про зміну місця проживання,
навчання чи роботи;

3. періодично з'являтися
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи Жмеринського району.

Запобіжний захід щодо засудженого до вступу вироку у законну силу залишити
без змін - підписку про невиїзд.

Покласти на ОСОБА_6, брата засудженого, за його згодою, обов'язок щодо
нагляду за засудженим братом ОСОБА_2. та
проведення з ним виховної роботи.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон «Нокія N-73», залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_7.
(а.с.31,51 т.2)

Стягнути з законного представника засудженого ОСОБА_6. - 655 (шістсот
п'ятдесят п'ять) гривень судових витрат на користь ФО-П ОСОБА_8. (а.с.72 т.1,
а.с. 49 т.2)

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької
області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Жмеринський
міськрайонний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ: підпис

Вірно:

ГОЛОВА ЖМЕРИНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В.І.КОВАЛЬСЬКИЙ

Секретар: