Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3651/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.06.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (ЄРДР № 0000505 від 10.07.2014) по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 9 липня 2014 року близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кухонній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, затіяв сварку з ОСОБА_8 , під час якої ображав її нецензурними словами. В цей час з метою припинення сварки між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до кухонної кімнати ввійшла неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого ОСОБА_7 скориставшись тимчасовою відсутністю батьків неповнолітньої, маючи значну перевагу в силах, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс правою рукою стиснутою в кулак два удари в ділянку в обличчя неповнолітній ОСОБА_5 , спричинивши останній тілесне ушкодження у вигляді: субкон"юктивального крововиливу правого ока, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №248 від 30.07.2014 року, відповідно доп.2.3.2 "а" "Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікується як легке тілесні пошкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 , вчинив злочин (кримінальне правопорушення), передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе в інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив, що 9 липня 2014 року близько обіду ОСОБА_8 запросила його на подвір`я будинку. Знаходячись на подвір`ї будинку ОСОБА_8 та її внучка ОСОБА_5 почали його бити. Отримав пошкодження вуха, хтось з них наніс йому удар залізною палицею по голові, він втратив свідомість, зір. Прийшов до тями від того, що його хтось облив водою. Після чого, ОСОБА_9 почав бити його ногою по тілу, зв`язав. Так він пролежав на подвір`ї будинку близько 4 годин. Після того, як приїхала міліція його розв`язали, викликали швидку допомогу. До події він випив близько 150 грам горілки. Тілесні ушкодження потерпілій не наносив, вона їх могла отримати внаслідок епілептичного нападу або від відеокамери.

Не дивлячись на те, що обвинувачений не визнає своєї вини у вчиненні злочину, що йому інкриміновано органом досудового слідства, його вина доводиться наступними доказами.

Зокрема, показами неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні показала, що 09.07.2014 року у біля обідній час знаходилась вдома. Почула крики, зайшовши до літньої кухні побачила свою бабку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Останній був у нетверезому стані, поводився неадекватно. Вона хотіла заступитися за свою бабку. Підійшовши до них ОСОБА_7 наніс їй своєю рукою декілька ударів в область її правого ока, потім вдарив ногою позаду. Телефонував у міліцію її батько. ОСОБА_7 пролежав на подвір`ї їх будинку того дня приблизно з 13 до 16 години. Вказавши про удари в ліву частину обличчя при проведенні слідчого експерименту могла помилитись, оскільки на той час ще відчувала страх від пережитого.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 09.07.2014 року приїхавши додому біля обіду побачив, як ОСОБА_7 виходить з комори. Він попросив його вийти на вулицю. Донька повідомила, що ОСОБА_7 її побив. Він зв`язав йому руки та викликав міліцію. Донька трималась за око. ОСОБА_7 зв`язав щоб його заспокоїти, оскільки він хотів його вдарити.

Свідок ОСОБА_8 показала, що 09.07.2014 року до неї зайшов ОСОБА_7 та почав її ображати. На його крики прийшла внучка, яку він вдарив декілька разів по обличчю. ОСОБА_7 ніхто не бив.

Свідок ОСОБА_10 показав, що 09.07.2014 року був у складі слідчо-оперативної групи. Група виїжджала у с. Велика Копаня. На місці був виявлений ОСОБА_7 лежачим на землі під дощем, зв`язаний. ОСОБА_7 перебував у нетверезому стані. У неповнолітньої не бачив видимих слідів крові, подряпин. Хоча батько потерпілої повідомив, що його доньку побив ОСОБА_7 . Неповнолітня також вказувала на ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_11 показала про те, що як в літку 2014 року ОСОБА_7 зайшов на подвір`я будинку де живе сім`я ОСОБА_12 . Почав кричати чіплятись до бабки. Потерпіла плакала та трималась за обличчя. ОСОБА_9 зв`язав його.

Свідок ОСОБА_13 показала, що 09.07.2014 року коли була подія чула крики. На вулицю вибігла ОСОБА_5 трималась за обличчя. Вона зрозуміла, що її вдарив ОСОБА_7 . Потім бачила ОСОБА_7 зв`язаним.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що свідком самої події не була. Чула про неї від інших осіб. ОСОБА_7 є скандальною людиною, негативно його характеризує.

Свідок ОСОБА_13 показала, що чула крики, плачі, які доносились від ОСОБА_8 . Остання кричала - «не торкай її, йди геть». Була понятим при проведенні слідчого експерименту.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 показав, що надані ним висновки № 248 від 30.07.2014 року, №365 від 25.09.2014 року повністю підтримує. Виявлене у ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді «субкон`юктивівального крововиливу правого» виникло при обставинах на які вказувала потерпіла, внаслідок декількох ударів рукою іншою людиною. Спричинення тілесного ушкодження внаслідок травмування відеокамерою виключається.

Крім цього вина обвинуваченого доводиться наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинене відносно її неповнолітньої доньки кримінального правопорушення громадянином ОСОБА_7 , який 09.07.2014 року, за місцем її проживання, у нетверезому стані наніс декілька ударів її доньці (а.п.7);

- протоколом проведення слідчого експерименту 06.08.2014 року за участю ОСОБА_5 та фототаблицею до нього, в якому відображено місце та обставини події щодо спричинення їй громадянином ОСОБА_7 тілесного ушкодження (а.п.50-55);

- висновком експерта № 248 від 30.07.2014 року, згідно якого у ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді: субкон"юктивального крововиливу правого ока, яке виникло внаслідок дії тупого предмету яким могла бути стиснута в кулак рука чи долоня при нанесенні щонайменше одного удару ними, виникнення внаслідок падіння з висоти власного росту виключено, відповідно до п.2.3.2 "а" "Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікується як легке тілесні пошкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я (а.п.58-59);

- висновком експерта № 365 від 25.09.2014 року, згідно якого у ОСОБА_5 виникнення тілесного ушкодження у вигляді: субкон"юктивального крововиливу правого ока внаслідок епілептичного нападу виключено (а.п.112-113).

Таким чином, твердження обвинуваченого про те, що він потерпілій умисно легке тілесне не спричиняв, а виникнення такого могло внаслідок травмуючої дії відеокамери або внаслідок падіння при епілептичному нападі спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами та дослідженими належними й допустимими доказами.

Спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченому ОСОБА_7 , у зв`язку з отриманням яких він знаходився на стаціонарному лікування, порушення його свободи внаслідок зв`язування, судом не оцінюються з урахуванням визначених ст. 337 КПК України меж судового розгляду, оскільки дані обставини є предметом доказуванню в іншому кримінальному провадженню (т.2 а.п.30).

При викладених обставинах судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачений обвинувачується, це діяння містить склад злочину (кримінального правопорушення), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, обвинувачений винен у вчиненні цього злочину та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий ним вчинено у стані осудності.

Обставин які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановленні.

Обставини які обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину відносно неповнолітньої.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, причини, які слугували вчиненню злочину, зокрема, є і недобросусідські відносин обох сторін конфлікту, особу винного: у лікарів нарколога, психіатра на Д обліку не перебуває (т.1 а.п.64), негативну характеристику (т.1 а.п.66), раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України вважається особою, яка раніше не судима (т.1 а.п. 67-70), пенсійний вік, а тому обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у виді штрафу, і таке покарання на думку суду буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази не визнавались. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи, що обвинуваченому призначається покарання не пов`язане з позбавленням волі, запобіжні заходи щодо нього судом не застосовуються.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1