Справа №583/755/13-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/12/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 583/755/13-к за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , прокурора прокуратури Тростянецького району Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , старшого прокурора прокуратури Тростянецького району Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2014 року, за яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 27.09.2000 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст.229-6 і ст.14 КК України (1960 р.) до позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений 30.08.2001 р. умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 2 дні;

2) 12.03.2002 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.3 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 07.07.2004 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 11 днів;

3) 27.06.2006 р. Зарічним районним м. Суми за ч.2 ст.185 і ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців;

4) 19.01.2009 р. Тростянецьким районним судом Сумської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Звільнений 16.12.2009 р. умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 18 днів

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 і п.6 ч.2 ст.115 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_11

представника потерпілого адвоката ОСОБА_12

обвинуваченого ОСОБА_13

захисників адвокатів ОСОБА_14 і ОСОБА_15 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданих апеляційних скаргах, змінах та доповненнях до них:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_16 просить скасувати вирок суду в частині обвинувачення її підзахисного по епізоду розбійного нападу та вбивства у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_13 з ч.4 ст.187 і п.6 ч.2 ст.115 КК України на ч.3 ст.185 КК України;

- прокурор прокуратури Тростянецького району Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_17 , не заперечуючи винуватість ОСОБА_13 та вірність правової кваліфікації його дій, просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_13 за ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 і п.6 ч.2 ст.115 КК України і призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.09.2000 р., призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. Визначити, що призначене за цим вироком покарання за ч.3 ст.185 КК України, вважати відбутим. За ч.4 ст.187 і п.6 ч.2 ст.115 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк десять та п`ятнадцять років відповідно. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років;

- старший прокурор прокуратури Тростянецького району Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_18 просить скасувати вирок суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і призначити новий розгляд у суді першої інстанції;

- обвинувачений ОСОБА_19 просить скасувати вирок суду у зв`язку з неповним і однобічним розглядом кримінальної справи та ухвалити виправдувальний вирок.

За вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.06.2014 р. ОСОБА_13 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 і п.6 ч.2 ст.115 КК України і йому призначене покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.09.2000 р., призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Ухвалено вважати призначене ОСОБА_13 покарання за ч.3 ст.185 КК України відбутим.

- за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім років;

- за п.6 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк тринадцять років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк тринадцять років.

Крім того, цим же вироком суду ухвалено стягнути з ОСОБА_13 на користь:

- ОСОБА_20 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 250 грн.;

- ОСОБА_21 та ОСОБА_22 заподіяну матеріальну шкоду в сумі по 4310 грн. кожній та заподіяну моральну шкоду в розмірі по 50000 грн. кожній;

- держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 9913,73 грн.

Свої апеляційні скарги:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_16 обґрунтовує тим, що в судовому засіданні не було доведено того, що смерть потерпілої ОСОБА_23 наступила внаслідок дій ОСОБА_13 , його умисел був спрямований лише на таємне викрадення майна, не було доведено і того, що він заволодів грошовими коштами в сумі 8500 грн., показання потерпілої та свідків не підтверджують факту вчинення ним вбивства та розбою, не були взяті до уваги показання фельдшера та експерта щодо причини смерті потерпілої, в основу вироку покладений висновок судово-психологічної експертизи, який є недопустимим доказом. Також зазначає, що на стадії затримання ОСОБА_13 було порушено його право на захист і явку з повинною він написав внаслідок застосування до нього заходів фізичного та психологічного примусу зі сторони працівників міліції. Також зазначає, що висновки судово-медичних експертиз не дають чіткої відповіді щодо причин смерті ОСОБА_24 ;

- прокурор прокуратури Тростянецького району Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_17 обґрунтовує тим, що ОСОБА_13 свою вину у вчиненні розбою та вбивства не визнав, не покаявся, відмовився попросити вибачення у потерпілих і відшкодувати їм будь-яку завдану ним моральну та матеріальну шкоду, вчинив злочини стосовно жінки похилого віку, негативно характеризується та неодноразово скоював корисливі злочини;

- старший прокурор прокуратури Тростянецького району Сумської області ОСОБА_18 обґрунтовує тим, що ОСОБА_13 як в ході досудового розслідування, так і під час розгляду кримінального провадження в суді вказував про застосування до нього та свідків недозволених методів слідства, внаслідок чого прокуратурою було відкрито кримінальне провадження, по якому неодноразово виносились постанови про його закриття, які скасовувалися судом через неповноту досудового розслідування, зокрема у зв`язку з тим, що не були допитані всі свідки. Оскільки питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_13 та свідків психологічного тиску з боку правоохоронних органів на теперішній час остаточно не вирішено, то суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення;

- обвинувачений ОСОБА_19 обґрунтовує тим, що під час досудового і судового слідства фабрикувалися матеріали справи та змінювалися показання потерпілої і свідків, суд не об`єктивно відобразив у вироку висновки судово-медичних експертиз. Також зазначає, що при його затриманні було порушено право на захист, він писав явку з повинною та давав показання під час відтворення обстановки та обставин події під фізичним та психологічним впливом працівників міліції. Зазначає, що розбійний напад на потерпілу та її вбивство не вчинював.

В запереченнях на апеляційні скарги ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_14 представник потерпілої ОСОБА_21 адвокат ОСОБА_25 просить задовольнити апеляційні скарги прокурорів прокуратури Тростянецького району Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, оскільки вироком суду доведена винуватість ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України. Крім того, з урахуванням тяжкості вчинених ОСОБА_13 злочинів та небезпечності його як особи для суспільства, останній заслуговує максимального покарання, яке встановлено кримінальним законодавством України.

Відповідно до вироку суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_13 визнаний винуватим у тому, що в період часу з 12.09.1997 р. по 14.09.1997 р. у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вибиття віконного скла проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав телевізор марки «Берізка» вартістю 308 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, в ніч з 06.07.2010 р. на 07.07.2010 р. обвинувачений ОСОБА_13 після вживання спиртних напоїв проник до домогосподарства потерпілої ОСОБА_23 по АДРЕСА_1 та, вийнявши шибку з вікна веранди, розташованої біля вхідних дверей будинку, відчинив ключем, який знаходився у замковому затворі, з середини вхідні двері будинку, через які проник до нього. В першій кімнаті будинку ОСОБА_13 заволодів грошовими коштами в сумі 120 грн., після чого продовжив далі шукати гроші, від чого прокинулася потерпіла ОСОБА_23 та почала кричати. ОСОБА_13 з корисливих мотивів схопив подушку та, застосовуючи фізичне насильство, небезпечне для життя, поклав її на обличчя ОСОБА_24 і утримував близько тридцяти секунд, чим перекрив їй дихальні шляхи та позбавив природної потреби в диханні, спричинивши її смерть. Після цього, ОСОБА_13 продовжив шукати грошові кошти та заволодів такими в сумі 8500 грн., а також спиртним в скляній банці.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисників ОСОБА_28 і ОСОБА_15 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили виправдати ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 і п.6 ч.2 ст.115 КК України, а також заперечили проти задоволення апеляційних скарг прокурорів у кримінальному провадженні, доводи прокурора ОСОБА_11 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_26 лише в частині скасування вироку суду через м`якість призначеного обвинуваченому покарання та повністю підтримала змінену і доповнену апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_27 , а також заперечила проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_14 , доводи представника потерпілого ОСОБА_29 щодо обґрунтованості та законності вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані вище апеляційні скарги як обвинуваченого ОСОБА_13 і його захисника ОСОБА_14 , так і прокурорів прокуратури Тростянецького району Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_26 та ОСОБА_27 підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів п.1 і п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого є: неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст.410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо:

1) судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення;

2) необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді в суді апеляційної інстанції.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як вбачається з вироку суду обвинувачений ОСОБА_13 був визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 і п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, в апеляційних скаргах обвинуваченого, його захисника та прокурорів у кримінальному провадженні не оскаржуються.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_13 за ч.4 ст.187 і п.6 ч.2 ст.115 КК України, тобто у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та у вчиненні умисного вбивства з корисливих мотивів, то він був визнаний винуватим в тому, що в ніч з 06.07.2010 р. на 07.07.2010 р. після вживання спиртних напоїв проник до домогосподарства ОСОБА_23 по АДРЕСА_1 , а потім і безпосередньо до будинку, де заволодів грошовими коштами в сумі 120 грн. Після цього, він продовжив далі шукати гроші, від чого прокинулася потерпіла ОСОБА_23 та почала кричати. Діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами під час розбійного нападу, ОСОБА_13 схопив подушку та, застосовуючи фізичне насильство, небезпечне для життя, поклав її на обличчя потерпілої ОСОБА_24 і утримував її близько тридцяти секунд, чим перекрив їй дихальні шляхи та позбавив природної потреби в диханні, спричинивши її смерть. Після цього, ОСОБА_13 продовжив шукати грошові кошти та заволодів такими в сумі 8500 грн., а також спиртним в скляній банці.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_13 категорично заперечив свою причетність до вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_23 та її умисне вбивство з корисливих мотивів. При цьому, ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що визнавальні показання відносно себе під час досудового розслідування він давав у відсутності захисника та під тиском погроз і фізичного насильства з боку працівників міліції, які, крім іншого, його споїли горілкою і показання він надавав у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Аналогічні показання обвинувачений ОСОБА_13 надав і під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження, а тому вважає, що отримані таким чином органом досудового розслідування докази є недопустимими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 26.08.2010 р. відносно вказаних ОСОБА_13 працівників міліції була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи щодо застосування до нього недозволених методів дізнання та слідства на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України (1960 р.), яка обвинуваченим не оскаржувалася.

Разом з тим, відповідно до довідки Тростянецької центральної лікарні від 30.04.2013 року № 1924 обвинувачений ОСОБА_13 бригадою швидкої медичної допомоги був доставлений 13.07.2010 р. о 12-40 годині у приймальне відділення Тростянецької ЦРЛ з Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області (бригада швидкої допомоги була викликана черговим по районному відділу внутрішніх справ). Після огляду лікарем-наркологом ОСОБА_13 був госпіталізований в неврологічне відділення ЦРЛ з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Симптом залежності з наслідками. Виражений алкогольний абсинентний синдром. Токсична енцефалополінейропатія. Хворому була проведена дезінтоксикацій на терапія.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_13 був затриманий 12.07.2010 р. і цього ж дня відбулося відтворення обстановки та обставин події за його участю, під час якого останній і дав відносно себе визнавальні показання.

Зазначений протокол відтворення обстановки та обставин події був покладений судом першої інстанції в основу обвинувального вироку і є фактично основним доказом винуватості ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень.

Після ухвалення у кримінальному провадженні вироку обвинувачений ОСОБА_13 звернувся до прокуратури зі скаргами на неправомірні дії працівників міліції, які застосували до нього недозволені методи ведення слідства, та на неправдиві показання потерпілої і свідків, які дали суперечливі та завідомо неправдиві показання.

Вказані скарги ОСОБА_13 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і за ними прокуратурою Сумської області відповідно до вимог кримінального процесуального закону були розпочаті досудові розслідування кримінальних проваджень № 0000184 та № 0000232.

В подальшому слідчим прокуратури неодноразово виносилися постанови про закриття зазначених вище кримінальних проваджень, однак ці рішення були скасовані ухвалами слідчих суддів, зокрема останній раз були скасовані ухвалами слідчих суддів Зарічного районного суду м. Суми від 16.07.2015 р. та 27.07.2015 р., а матеріали кримінальних проваджень № 0000184 та № 0000232 були повернуті до прокуратури Сумської області для проведення досудового розслідування, де вони і перебували на час апеляційного розгляду даного кримінального провадження та постановлення ухвали апеляційним судом за наслідками його розгляду.

Відповідно до положень ч.3 ст.370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, а згідно п.2 ч.3 ст.374 КПК України, крім іншого, у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою: докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а згідно ч.3 цієї статті за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

З огляду на вказані вище обставини колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції з мотивів неповноти судового розгляду, задовольнивши таким чином частково апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_13 , його захисника ОСОБА_14 та прокурора ОСОБА_27 , оскільки під час апеляційного розгляду будь-яких клопотань від учасників судового провадження щодо дослідження обставин порушених обвинуваченим ОСОБА_13 , його захисником та прокурором ОСОБА_27 в своїх апеляційних скаргах від учасників судового провадження не надходило, а апеляційний суд позбавлений можливості їх дослідити за власною ініціативою, хоча необхідність дослідження цих обставин об`єктивно випливає з нових даних, встановлених при розгляді даного кримінального провадження в суді апеляційної інстанції (відсутність остаточних процесуальних рішень у кримінальних провадженнях № 0000184 та № 0000232).

При цьому, колегія суддів керується і вимогами ст.28 КПК України, а саме розумними строками розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, оскільки здійснити апеляційний розгляд даного кримінального провадження без вирішення по суті кримінальних проваджень № 0000184 та № 0000232, відкритих за скаргами ОСОБА_13 , та ухвалити у даному провадженні законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення не є можливим з огляду на положення ст.ст.84-87, 94 КПК України.

Крім того, і вирок суду першої інстанції не містить в повній мірі відповідей на питання викладені у вказаних вище скаргах ОСОБА_13 , а тому вони підлягають дослідженню в обов`язковому порядку, оскільки без їх перевірки не можливо зробити висновок про допустимість окремих доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, неповнота судового розгляду в даному випадку потягла за собою істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки зазначені вище порушення вимог КПК України, на думку колегії суддів, перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і суд як першої, так і апеляційної інстанцій був позбавлений можливості ухвалити обґрунтоване рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України та, у разі визнання особи винуватою, зазначити у своєму рішенні докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування інших окремих доказів.

З огляду на викладене, колегія суддів також вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції і у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, задовольнивши таким чином частково апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_13 , його захисника ОСОБА_14 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_27 .

Що стосується доводів апеляційних скарг прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_26 і ОСОБА_27 про м`якість призначеного ОСОБА_13 покарання, а також доводів апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_14 щодо невинуватості ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 і п.6 ч.2 ст.115 КК України, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки ці питання спочатку підлягають ретельній перевірці та безпосередньому дослідженню в судовому засіданні при новому судовому розгляді в суді першої інстанції після скасування вироку, а вже потім при наявності остаточного судового рішення бути предметом перевірки при повторному розгляді даного кримінального провадження в апеляційному суді.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне після скасування судового рішення призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , прокурора прокуратури Тростянецького району Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , старшого прокурора прокуратури Тростянецького району Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2014 року відносно ОСОБА_30 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Запобіжний захід ОСОБА_31 залишити тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку н підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4