Справа № 481/543/15-к
Провадж.№ 1-кп/481/40/2015
В И Р О К
іменем України

01.07.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в особі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 23 березня 2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новий Буг, Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, судимого вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 31.10.2006 року за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 10.06.2014 року, не працюючого, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.
Обвинувачений ОСОБА_3 , 23.03.2015 близько 22.00 години, на велосипеді приїхав до огорожі охоронюваної території ПОП «Вікторія», що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Новий Буг, вулиця Пролетарська, 79, і попередньо взявши з собою з дому пасатижі скориставшись відсутністю сторонніх осіб таємно переліз через паркан на територію вказаного господарства та підійшов до накопичувача для пересипки зернових та за допомогою пасатижів, перекусив від електродвигуна та викрав електродроти марки ПВ 3x10, довжиною 10 м, вартістю 25 грн.20 коп. за 1 метр, ПВС 3х1,5, довжиною 8 м, вартістю 16 грн.20 кон. за 1 метр, ПВС 5x1,5 довжиною 15 м, вартістю 29 грн. 70 коп. за 1 метр та ВПК 2112, довжиною 2м, вартістю 88 гривень за 1 метр. Викрадений кабель скрутив та перекинув через паркан огорожі, переніс в лісополосу. Потім повернувся, переліз через паркан огорожі та пішов на територію механізованого загону. Підійшов до трактора ЮМЗ- 6, до якого був прикріплений зварювальний генератор. Він власноручно відкрутив від генератора два мідні кабеля, довжиною по 6 метрів, вартістю 50грн. за 1 метр які перекинув через паркан огорожі. На даній території на землі знайшов гумовий шланг, довжиною близько 70 см та підійшов до тракторів, на яких знаходились пластмасові каністри білого кольору, бувші у використанні, а саме: дві каністри, ємністю по 5л, 1 каністру, ємністю 20 л та 7 каністр, ємністю то 10 л. Після чого поставивши каністри на землю за допомогою гумового шлангу наповнив їх дизельним паливом з паливних баків двох тракторів.Всього викрав 100 л дизельного палива, вартістю по 22 грк.50 коп. за 1 л дизельного палива. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 каністри, наповнені дизельним паливом, переніс за межі території ПОП «Вікторія» та заховав їх в канаві. Потім, обвинувачений ОСОБА_3 переніс викрадений кабель в лісополосу, де за допомогою пасатижів, подрібнив викрадений кабель на шматки.
В подальшому, викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.
Даною крадіжкою обвинувачений ОСОБА_6 завдав потерпілій особі ПОП «Вікторія» матеріальні збитки на загальну суму 3853 грн 10коп.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч.3 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням у сховище.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтримав та погодився із всім, що викладено в обвинувальному акті. Пояснив, що здійснити крадіжку оскільки на той час не мав роботи і був у скрутному матеріальному становищі. Йому потрібні були кошти на продукти харчування, тому він вирішив викрасти майно ПОП «Вікторія». Він розкаюється у вчиненому, просить призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.
Представник потерпілого ОСОБА_5 також підтвердив викладене у обвинувальному акті, погодився із обставинами встановленими на досудовому розслідуванні, а також не заперечував проти призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання не пов`язаного із позбавленням волі. Цивільний позов по справі потерпілим не заявлявся.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням протоколу огляду місця події, дослідженням довідок про вартість викраденого майна, постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, розписок про передачу на зберігання та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Прокурор, представник потерпілого, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 вірно встановлена та повністю доведена наданими в судовому засіданні показами як самого обвинуваченого ОСОБА_3 так і представника потерпілого так і іншими дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:
- протоколом огляду місця події із фото таблицею від 24.03.2015 року (а.с.38-52);
- довідкою про вартість викраденого майна від 26.03.2015 року (а.с.53);
- постановою про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання потерпілому від 25.03.2015 року (а.с.54);
- розпискою про отримання викраденого майна від 31.03.2015 року та від 01.04.2015 року(а.с.55,56);
- заява ОСОБА_7 від 25.03.2015 року про передачу 100 грн (а.с.57);
- квитанцією до прибуткового касового ордеру № 74 від 23.04.2015 року (а.с.58);
- характеризуючими матеріалами обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с.59-73), з яких вбачається, що останній раніше судимий, не військовозобов`язаний, посередньо характеризується, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.
За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням у сховище.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є - щире каяття та часткове відшкодування збитків ( 2852 грн 60 коп. із завданих 3853 грн 10 коп.).
Обставиною, якя обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 рецидив злочину.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 повинно бути призначене покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який, щиро покаявся, шкоду відшкодував у більшій її частині, переконує суд у тому, що він для себе зробив необхідні висновки, тому суд приходить до переконання за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому ОСОБА_8 обмеження та покласти на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Під час вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_8 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 05 (п`яти) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком три (три) роки.
Покласти на ОСОБА_3 відповідно до п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, та з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази по справі залишити ПОП «Вікторія» як власнику.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.
Головуюча суддя по справі: