Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
05 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 25.11.2014 року у кримінальному провадженні №0000074 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 не судимого,

за ст. 336 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника- ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 25.11.2014 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 336 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки згідно п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи придатним до військової служби, не маючи, відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, в порушення ст. 65 Конституції України, ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» та ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», будучи належним чином повідомлений про наслідки неявки за викликом, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин 29 серпня 2014 року близько 16 год., перебуваючи в АДРЕСА_2 , ігноруючи попередження працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмовився від отримання повістки про виклик за призовом на військову службу у Збройні Сили України за частковою мобілізацією, яка зобов`язувала його з`явитись 30.08.2014 р. о 8 год. на пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_4 , що в АДРЕСА_3 та без поважних причин не з`явився на вказану дату до райвійськкомісаріату і таким чином ухилився від призову за мобілізацією.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні та правильності кваліфікації його дій, покликається на безпідставність застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України, оскільки, таке покарання, на його думку, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, у зв`язку з чим просить скасувати вирок в частині призначеного покарання і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просить скасувати вирок в частині призначеного покарання і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника- ОСОБА_7 , які просять вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом та не оспорюється у поданій апеляційній скарзі.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 336 КК України є вірною та в поданій апеляційній скарзі не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, як видно з вироку, дотримуючись вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та роз"яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) "Про практику призначення судами кримінального покарання", врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законом до злочинів середньої тяжкості, особу ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, наявність на утриманні неповнолітнього сина та малолітньої дочки, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і обрав ОСОБА_5 покарання в межах закону, належним чином вмотивувавши прийняте рішення про можливість виправлення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

За наведених обставин, твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_5 заслуговує лише на ізоляцію від суспільства, не можна визнати обґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і підстав для його скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.407, 418 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 25.11.2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Рішення апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3