Справа № 761/9833/15-к
Провадження №1-кп/761/600/2015
В И Р О К
іменем України
09 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000497 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Буди Харківської області, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 16.01.2015 року приблизно о 14 години 00 хвилин, прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_2 , з метою спілкування. Близько 16 години 00хвилин, 16.01.2015 року, ОСОБА_4 , побачивши на стільці в кімнаті мобільний телефон марки «Нокіа» 2323 чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , вирішив таємно викрасти його. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , цього ж дня, о 16 годині 30 хвилин, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до стільця, який знаходився в кімнаті, взяв мобільний телефон, та з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, поклав його до кишені своєї куртки, тим самим таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Нокіа» 2323 чорного кольору, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 гривень, на рахунку якого знаходилися грошові кошти в розмірі 80 гривень, а всього на загальну суму 495 гривень. З викраденим чужим майном, яке належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 залишив приміщення квартири, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, пояснив суду, що дійсно, при обставинах викладених вище у вироку, він 16.01.2015 року близько 14 год. 00 хв., прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_2 , з метою спілкування. Приблизно о 16 год. 16.01.2015 року, він, побачивши на стільці в кімнаті мобільний телефон марки «Нокіа» 2323 чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , вирішив таємно викрасти його. Реалізуючи свій умисел, він підійшов до стільця, який знаходився в кімнаті, взяв вказаний мобільний телефон та поклав його до кишені своєї куртки, після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У зв`язку з визнанням вини, щирим каяттям, відсутністю будь-яких претензій з боку потерпілого, просить суд суворо його не карати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, та дослідженням даних, які характеризують його особу, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру шкоди /фактичних обставин вчинення злочину/, які ніким не оспорюються, у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в умисних діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна /крадіжці/, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального провадження та відношення до скоєного обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, викрадене майно повернуто власнику.

Також при призначенні покарання ОСОБА_4 судом враховуються дані про його особу, який раніше не судимий, позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його вік та стан здоров`я /є інвалідом ІІІ-ї групи/.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів призначення покарання у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа 2323», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» /№ НОМЕР_2 /, - повернути потерпілому ОСОБА_5 .
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя