Справа № 487/625/15-к
Провадження № 1-кп/487/179/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженню №0000079 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , 118.08.1973 року уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 359 КК України

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року, точного часу та дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 вирішив незаконно придбати, після чого збувати спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації. Тоді ж, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу на придбання спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, знаходячись за місцем свого приживання за адресою: АДРЕСА_1 , через всесвітню мережу Інтернет замовив на своє ім`я спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації, який замаскований під брилок сигналізації до автомобіля.

В березні 2014 року, точного часу та дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, зустрівся з невстановленою особою на перетинанні вулиць Чигрина і Садова в м. Миколаєві, отримав від останньої спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації, замаскований під брилок сигналізації до автомобіля, за який заплатив 250 гривень

18.09.2014 року ОСОБА_4 близько 16-00 годин біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, збув громадянину ОСОБА_5 , спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації у вигляді брилку автомобільної сигналізації, свідомо знаючи, що даних технічний засіб призначений для негласного отримання інформації, за що від останнього одержав грошові кошти в сумі 500 гривень.

Згідно висновку експерта зонального експертного сектору ІСТЕ СБ України Управління СБ України в Одеській області №159 від 14.10.2014 року вищевказаний технічний пристрій, який був вилучений 18.09.2904 року за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 359 КК України, тобто незаконне придбання і збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

17.01.2015 року в данному кримінальному провадженню №0000079 між прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди прокурор відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000079 і обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для данного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 359 КК України у виді штрафу в розмірі 3400 грн. (двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винувасті, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 359 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 359 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 ч. 2 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затверджені угоди.

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, прогроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі 3400 грн. (двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 490,20 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 17.01.2015 року укладену між прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000079 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 359 КК України.

ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 359 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17.01.2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Речові докази: автомобільний брелок залишити зберігати у матеріалах справи,

грошові кошти в сумі 500 гривень, які знаходяться на зберіганні у Фінансовому відділу УСБ України в Миколаївській області, повернути за належністю начальниук ВКІБ УСБУ України в Миколаївській області ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Українського науково-дослідницького інституту спеціальної техніки та судових екпертиз СБУ України м. Одеса витрати на проведення експертизи у розмірі 490,20 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з обмеженнями права оскарження вироку визначеними ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1