УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №4-1506/12 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.236-1 КПК (1960 р.) Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
скаржника ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 14 лютого 2013 року, -
в с т а н о в и л а:
зазначеною постановою скаргу ОСОБА_6 на постанову Богунського РВ УМВС України в Житомирській області про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_8 по ст.296 КК України, залишено без розгляду, а провадження у справі закрито.
Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_6 не надано копії постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 28.09.2011 року, яку вона оскаржує, і як встановлено судом, така постанова під час проведення перевірки, органом, що її проводив, не виносилась, а отже відсутній предмет оскарження - постанова про відмову у порушенні кримінальної справи, тобто останньою подано до суду скаргу на процесуальне рішення, яке не ухвалювалось, що унеможливлює розгляд скаргу в порядку, передбаченому ст.ст.236-1, 236-2 КПК України (в ред. 1960 р.).
В апеляції ОСОБА_6 просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 14 лютого 2013 року, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Наголошує, що зазначена постанова є незаконною, оскільки судом порушені норми матеріального та процесуального права при її винесенні, судом не надана всебічна, об`єктивна і повна оцінка всім доказам по справі, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що предметом оскарження є повідомлення начальника Богунського РВ ОСОБА_9 від 28.09.2011 року за №П-844, яким її проінформовано про те, що в порушенні кримінальної справи за ст.296 КК України по факту, вказаному в матеріалах перевірки, відмовлено на підставі п.2 ст.6 КК України за відсутністю ознак складу злочину. Звертає увагу, що судом першої інстанції не було дано належної оцінки доводам, викладених в поданій скарзі щодо неправомірності постанови Богунського РВ УМВС України від 28.09.11 року у зв`язку з чим було винесено протиправне судове рішення, яке грубо порушує її права та законні інтереси.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та її адвоката ОСОБА_7 , які просили апеляцію задовольнити, думку прокурора, яка просила постанову суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження та як було встановлено судом першої інстанції, 26.06.2009 року дільничним інспектором міліції Богунського РВ УМВС України ОСОБА_10 за результатами перевірки повідомлення ОСОБА_6 про те, що 19.06.2009 року по АДРЕСА_1 сусідкою ОСОБА_8 їй було заподіяно тілесні ушкодження, винесено постанову про відмову в порушенні щодо останньої кримінальної справи за ст.296 КК України за відсутністю в її діях ознак складу злочину.
29.08.2011 року до Богунського РВ надійшла заява ОСОБА_6 від 26.08.2011 року, у якій вона просила провести повторне розслідування по факту заподіяння їй 19.06.2009 року тілесних ушкоджень ОСОБА_8 з урахуванням акту її судового медичного обстеження від 03.07.2009 року. Ця заява на підставі рапорта дільничного інспектора міліції Богунського РВ УМВС України ОСОБА_11 27.09.2011 року була приєднана до відмовного матеріалу №3824/09 з тих підстав, що по такому факту вже проводилась перевірка.
ОСОБА_6 повідомленням начальника Богунського РВ ОСОБА_12 від 28.09.2011 року за №П-844 було проінформовано про те, що в порушенні кримінальної справи за ст.296 КК України по факту, вказаному в матеріалах перевірки, відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю ознак складу злочину. Це повідомлення ОСОБА_6 отримала 30.09.2011 року, про що підтверджувалося розпискою останньої на повідомленні.
Вище наведені обставини встановлені судом першої інстанції на підставі дослідженого відмовного матеріалу №3824/09 скаржником ОСОБА_6 в апеляції належними доводами не спростовано.
Як вбачається зі скарги ОСОБА_6 поданої до суду першої інстанції, зі змісту апеляції, відповідно до її пояснень та пояснень її адвоката у судових засіданнях слідує, що саме викладені у повідомленні №П-844 відомості про те, що в порушенні кримінальної справи за ч.1 ст.296 КК України відмовлено за відсутністю ознак складу злочину, є предметом оскарження. Постанови або будь-якого іншого процесуального документу, у якому прийнято рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 від 26.08.2011 року, відмовний матеріал, матеріали судової справи не містять та скаржником чи її адвокатом такої постанови на підтвердження її існування ні в суді першої інстанції, ні в ході апеляційного розгляду надано не було.
Вирішуючи скаргу ОСОБА_6 , суд першої інстанції правильно врахував вимоги ст.ст.236-1, 236-2 КПК України (в редакції 1960 року), відповідно до яких судом може бути розглянута скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи. Тобто, предметом судового контролю, функція якого здійснюється за правилами Кримінально-процесуального закону, є постанова про відмову у порушенні кримінальної справи, винесена органом дізнання, слідчим чи прокурором за результатами розгляду заяв та повідомлень про злочин, яка повинна бути додана до скарги та є предметом такого оскарження, а отже - необхідною умовою для прийняття рішення, передбаченого цими статтями КПК.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_6 не підтверджено наявність постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 28.09.2011 року, яку вона оскаржує, і як встановлено судом першої інстанції, така постанова під час проведення перевірки, органом, що її проводив, не виносилась, а отже відсутній предмет оскарження - постанова про відмову у порушенні кримінальної справи, тобто заявником до суду подано скаргу на процесуальне рішення, яке не ухвалювалось, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про неможливість розглянути скаргу в порядку, передбаченому ст.ст.236-1, 236-2 КПК України (в редакції 1960 року), у зв`язку з чим законно залишив її без розгляду, а провадження у справі закрив.
При цьому, суд першої інстанції правильно звернув увагу, що доводи заявника, викладені у скарзі про те, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 28.09.2011 року повинна існувати тому, що на неї міститься посилання у повідомленні начальника Богунського РВ ОСОБА_12 від 28.09.2011 року за № П-844, суперечить змісту цього повідомлення, у якому не зазначена дата прийняття рішення про відмову у порушенні кримінальної справи та не може свідчити про існування такої постанови.
Апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.
Керуючись ст.ст.365, 366, 382 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів, -
Апеляцію ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від 14 лютого 2013 року без змін.
Судді :