Справа №522/9784/13-к
Провадження1-кп/522/355/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року місто Одеса

Місцевий Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000121 від 05 лютого 2013 р. на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, одруженого, має неповнолітню дитину 2001 р.н., з вищою освітою, працюючого директором ПП «Золотий колос», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого в силу ст. 89 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2008 р., ОСОБА_3 , не маючи у власності та користуванні земельної ділянки площею 0,0110 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ТОВ «Український науково-дослідницький інститут верстатів, інструментів, приладів», з метою заволодіння чужим майном, запропонував ОСОБА_5 придбати зазначену земельну ділянку, вводячи останнього в оману, та видаючи свої наміри щодо продажу земельної ділянки за дійсні. Отримавши від ОСОБА_5 згоду, ОСОБА_3 склав попередній договір, де виступив в якості продавця, не маючи ніяких повноважень до об`єкту продажу земельної ділянки, та вводячи в оману ОСОБА_5 отримав від нього грошові кошти в якості передоплати, а саме: 29.08.2008 р., о 14.00 годині ОСОБА_3 знаходячись на вул. Пироговській, 7/9, в м. Одесі, отримав 5000 доларів США, що за курсом НБУ на день вчинення злочину дорівнює 24228 гривень 50 копійок; 05.09.2008 р., о 14.00 годині, ОСОБА_3 знаходячись на вул. Ак. Корольова, 76/4, в м. Одесі, отримав 4000 доларів США, що за курсом НБУ на день вчинення злочину дорівнює 19401 гривня 20 копійок; 30.09.2008 р., о 14.00 годині, ОСОБА_3 знаходячись на вул. Пироговській, 7/9, в м. Одесі отримав 1080 доларів США, що за курсом НБУ на день вчинення злочину дорівнює 5249 гривень 88 копійок, а всього ОСОБА_3 отримав 48879 гривень 58 копійок, чим завдав значної шкоди ОСОБА_5 , а отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, підтвердив обставини злочину, як вони викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що він дійсно взяв гроші у ОСОБА_5 та не повернув їх.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав винуватість у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув кримінальне провадження відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

В судових дебатах прокурор просила взнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, а кваліфікуючу ознаку ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою виключити з обвинувачення ОСОБА_3 . Суд погоджується з думкою прокурора, так як диспозиція ст. 190 КК України передбачає заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, а в даному випадку, ОСОБА_3 діяв шляхом обману, так як видавав свої наміри нібито про продаж земельної ділянки за дійсні, та виключає кваліфікуючу ознаку ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою з обвинувачення ОСОБА_3 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, позитивну характеристику з місця роботи, обставину що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину щире каяття, ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не засуджений в силу ст. 89 КК України, має неповнолітню дитину 2001 р.н., та вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.

Суд вважає, що цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь грошових коштів в сумі 82000 гривень, в якості відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково в сумі 48879 гривень 58 копійок, так як згідно з обвинувальним актом сума матеріального збитку внаслідок вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_3 складає 48879 гривень 58 копійок, а згідно ст. 337 КПК України суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Суд вважає, що цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь грошових коштів в сумі 100000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки, як пояснив потерпілий ОСОБА_5 , втрата значної суми грошових коштів вплинула на його повсякденне життя та плани на майбутнє. Протягом тривалого часу він був змушений добиватися справедливості, а обвинувачений ОСОБА_3 жодних кроків для порозуміння з потерпілим, до цього часу не зробив, а також враховуючи зміну економічної ситуації з часу вчинення обвинуваченим злочину. Таким чином, суд вважає, що вимоги потерпілого щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 100000 гривень, в якості відшкодування морального збитку обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 16.06.2015 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 у вигляді підписки про невиїзд, після набрання вироком законної сили скасувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення матеріального та морального збитку - задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 48879 (сорок вісім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок в якості відшкодування матеріальної шкоди та 100000 (сто тисяч) гривень в якості відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 148879 (сто сорок вісім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок.

Речові докази:

- попередню угоду від 28.09.2008 р. укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ; дві рукописні розписки від імені ОСОБА_3 датовані 09.11.2009 р. та 05.09.2008 р., які зберігаються у ОСОБА_5 залишити у ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

16.06.2015