Справа № 464/4811/15-к
пр.№ 1-кп/464/247/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2015 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

при участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0001069 з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов"язаного,

раніше судимого:

- 29.12.2003 Сихівським районнимсудом м.Львова за ч.2 ст.140 (1960), ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 69, 15, ч.3 ст.185, 69, 70 КК України - 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 28.09.2006 Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.187,69,71 КК України - 4 роки 6 місяців позбавлення волі; згідно ст.75 КК УКраїни звільненого від відбування покарання з іспитовим строком - 3 роки;

- 17.04.2008 Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185, 71 КК України - 5 років позбавлення волі;

- 08.05.2014 Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання звипробуванням з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 14 квітня 2015 року близько 03.30 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , під час побутового конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс потерпілій ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя. Після цього, перебуваючи в одній з кімнат квартири ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_4 чотири удари кулаками рук та два удари ногами по тілу, внаслідок чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді множинних синців на обличчі, спині, попереку та правому стегні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, надав пояснення, аналогічні, викладеними у фабулі обвинувачення. Щиро кається у вчиненому, просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Оцінюючи зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується наступне.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який законодавцем віднесено до злочину невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття у скоєному, сприяння органам слідства у розслідуванні справи.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Враховуючи думку потерпілої, яка у вирішенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, те, що ОСОБА_5 раніше судимий, на шлях виправлення не став, скоїв кримінальне правопорушення під час іспитового строку, має постійне місце реєстрації, за яким характеризується посередньо, неодружений, не працює, не перебуває на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах, суд приходить до переконання за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт.

Визначаючи обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків, судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 08.05.2014 ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України строком на 1 рік. Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин під час іспитового терміну, тому за правилами ст.71 КК України йому необхідно повністю приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком, враховуючи те, що відповідно до вимог ст.72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт. Таким чином, призначене покарання у виді 120 годин громадських робіт відповідають 15 дням позбавлення волі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинуваченого можливо виправити та перевиховати лише в ізоляції від суспільства із приєднанням до основного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Процесуальних витрат у справі немає. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.370, 373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання - 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати покарання, невідбуте за попереднім вироком Сихівського районного суду м.Львова від 08 травня 2014 року у виді 2 років позбавлення волі, перевівши покарання за даним вироком за правилами ст.72 КК України, вважаючи 120 годин громадських робіт відповідають 15 дням позбавлення волі та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання - 2 (два) роки 15 днів позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 - особисте зобов"язання - змінити на тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду та утримувати в СІЗО № 19 УДДУ ПВП у Львівській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 25 червня 2015 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1