У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Кравченка К.Т.,

суддів за участю прокурора

Шевченко Т.В., Лавренюка М.Ю. Парусова А.М., ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2,

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 31 січня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора Івано-Франківської області на постанову
Долинського районного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2007 року
щодо ОСОБА_1

Постановою місцевого суду кримінальну
справу щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
та жителя с. Велика Турґя

Долинського
району Івано-Франківської

області,
судимості не має,

в частині його обвинувачення за ч.1
ст.367 КК України закрито на підставі ст.48 КК України, а в частині
обвинувачення за ч.1 ст.175 КК України - закрито на підставі ч.3 ст.175 КК
України.

Як визнав
суд, ОСОБА_1, будучи службовою особою, неналежно виконував свої службові
обовґязки через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду
державним інтересам, а також умисно безпідставно не виплачував заробітну плату
засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, більше ніж за один
місяць.

Як вказано
у постанові місцевого суду, ОСОБА_1, виконуючи обовґязки начальника Долинського
виправного центру №118, що знаходиться у с. Тростянець Долинського
району Івано-Франківської області з 16 травня 2005 року по 27 січня 2006 року,
будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та
адміністративно-господарськими функціями і відповідальним за
фінансово-господарську діяльність установи, в період часу з травня 2005 року по
січень 2006 року, на порушення ст.43 Конституції України та ст.ст.115, 116
Кодексу Законів про працю України та
ст.ст.15, 24 Закону України “Про працю”, за наявності готівкових коштів умисно
не виплачував засудженим до обмеження волі, у встановлені трудовим
законодавством строки, заробітну плату і не погашав вчасно заборгованість по
заробітній платі. Станом на 31 січня 2006 року заборгованість по заробітній
платі становила 7 420 грн.

Крім того,
ОСОБА_1, виконуючи обовґязки начальника Долинського ВЦ-118, наказом №30 від 25 травня 2005 року
надав дозвіл засудженому ОСОБА_3 на короткочасний виїзд до Долинської ЦРЛ на
термін необхідний для лікування.

ОСОБА_3 у
період з 25 травня по 16 червня 2005 року перебував на стаціонарному лікуванні
у хірургічному відділенні цієї лікарні. 16 червня 2005 року засуджений ОСОБА_3
звернувся до ОСОБА_1 із письмовою заявою про дачу дозволу на короткочасний
виїзд до м. Коломиї для отримання документів у звґязку із оформленням
інвалідності.

ОСОБА_1,
неналежно виконуючи свої обовґязки, на порушення п. 32.6 Наказу Державного
департаменту України з питань виконання покарань № 205 ДСК від 22 жовтня 2004 року та
п.п.9.2, 9.6, 9.7 “Інструкції з організації порядку і умов виконання покарань у
виді обмеження волі”, затвердженої Наказом Державного департаменту №27 від 16
лютого 2005 року, не видавши наказу, дозволив ОСОБА_3 виїхати за межі
Долинського ВЦ-118.

У
послідуючому, не зважаючи на виявлення факту відсутності засудженого ОСОБА_3 за
місцем постійного проживання та короткочасного лікування, не видав наказ про
проведення розшуку та припинив його поіменну перевірку. При цьому ОСОБА_1 видав
наказ № 85 від 25 червня 2005 року про дачу дозволу на виїзд засудженого до м.
Києва. Також, ОСОБА_1, на порушення вимог ст.69 Кримінально-виконавчого кодексу
України, не направив матеріали стосовно засудженого ОСОБА_3 для вирішення
питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.390 КК
України. Внаслідок винних дій ОСОБА_120 липня 2005 року ОСОБА_3 через митний
пост “Лужанка” Закарпатської області виїхав за межі України, ухиляючись від
подальшого відбування покарання. (295 днів).

В
апеляційній інстанції постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1не переглядалася.

У
касаційному поданні прокурор, не оспорюючи правильність встановлення судом
фактичних обставин справи та юридичної кваліфікації дій ОСОБА_1, просить постанову
суду скасувати через неправильне застосування ст.48 КК України, а також ч.3
ст.175 КК України, а справу направити на новий судовий розгляд.

У
запереченні ОСОБА_1на касаційне подання вказано, що місцевий суд звільняючи
його від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.175 КК України прийняв законне
і обґрунтоване рішення.

Що
стосується звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.367 КК
України, відповідно до вимог ст.48 КК України, то подання прокурора у цій
частині, на думку ОСОБА_1, є безпідставним і необґрунтованим. ОСОБА_1 просить
залишити судове рішення без зміни, а в.о. прокурора Івано-Франківської області
у задоволенні касаційного подання відмовити.

Заслухавши
доповідача, заперечення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, прокурора, який підтримав подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи учасників судового
засідання, колегія суддів вважає, що подання підлягає частковому задоволенню.

Так, із
касаційного подання видно, що прокурор вважає безпідставним звільнення ОСОБА_1від
кримінальної відповідальності як за ч.1 ст.175, так і за ч.1 ст.367 КК України.
Звільняючи ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, суд не урахував, що було
вчинено 2 самостійні злочини і тому застосування ст.48 КК України є неможливим.

Як убачається
зі справи, за вказівкою ОСОБА_1 заробітню плату засудженим, які відбували в
установі покарання у виді обмеження волі не виплачувалася починаючи з травня
2005 року. Заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 30 січня 2006
року становила 7 420 грн. (а/с 9).

З довідки
Долинського ВЦ №118 від 30 січня 2006
року видно, що у січні 2006 року заборгованість погашено на 4 569 грн.

Згідно
даних, що є у видаткових касових ордерах №№ 25, 76, відповідно, від 10 та 15
березня 2006 року, погашена заборгованість по заробітній платі на 140 грн. та 2
910 грн. 68 коп.

Тобто,
станом на 15 березня 2006 року, сума погашеної заборгованості становила 7 479
грн.

Постановою
старшого слідчого Долинської міжрайонної прокуратури від 23 березня 2006 року
(а/с 56) щодо ОСОБА_1 було порушено кримінальну справу за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст.175 та ч.3 ст.364 КК України.

У той же
день ОСОБА_1 було предґявлено обвинувачення за вказаними статтями, тобто
притягнуто до кримінальної відповідальності.

Згідно з
ч.3 ст.175 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності,
якщо до притягнення до кримінальної відповідальності нею здійснено виплату
заробітної плати або погашено заборгованість.

Не
дивлячись на погашення заборгованості по заробітній платі засудженим, орган
досудового слідства направив кримінальну справу щодо ОСОБА_1 з обвинувальним
висновком до суду.

Суд,
розглянувши справу та урахувавши думку прокурора і ОСОБА_1, відповідно до вимог
ч.3 ст.175 КК України звільнив ОСОБА_1від кримінальної відповідальності за цією
статтею.

Рішення
місцевого суду у цій частині є правильним і законним.

Що
стосується звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.367 КК
України на підставі ст.48 КК України, то суд припустився помилки і постановив
рішення у цій частині, яке не можна визнати правильним.

Кримінальний
закон, і зокрема ст.48 КК України, передбачає, що за певних умов, винна особа
може бути звільнена від кримінальної відповідальності.

Звільняючи
ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.367 КК України і
закриваючи провадження у справі, суд не звернув увагу на те, що відповідно до
положення ст.48 КК України, обовґязковою передумовою застосування цієї статті є
вчинення винною особою злочину (а не декілька), і що цей злочин повинен бути
невеликої або середньої тяжкості.

Як
убачається зі справи ОСОБА_1 вчинив не один, а два злочини і протягом певного
часу.

З огляду на
наведене, колегія суддів вважає, що постанова місцевого суду в частині
звільнення ОСОБА_1від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.367 КК України на
підставі ст.48 КК України, є незаконною і підлягає скасуванню.

Керуючись
ст.ст.395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

касаційне
подання заступника прокурора задовольнити
частково.

Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 в
частині звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.367 КК
України на підставі ст.48 КК України скасувати, а справу у цій частині направити на новий судовий розгляд.

Судді:

Кравченко
К.Т. Шевченко Т.В.
Лавренюк М.Ю.