Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні питання продовження дії обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України у рамках дії заходу забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007201 від 12 червня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в :
На розгляді у Дніпровського районного суду м. Києва перебуває дане провадження.

У судовому засідання судом до відома учасників процесу було доведено положення ч. 6 ст. 194 КПК України.

Прокурор вважав за доцільнити продовжити строк дії обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України у рамках дії заходу забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого, оскільки фактичні обставин свідчать про те, що встановлені слідчим суддею ризики при обранні запобіжного заходу не зменшилися, додаткових даних на обвинуваченого передбачених п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, які б свідчили, що необхідість зміни дії даних обов`язків встановлено не було.

Сторона захисту у судовому засіданні проти продовження строку дії обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України у рамках дії заходу забезпечення кримінального провадження не заперечувала.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Ухвалою суду від 05.01.2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_1 протягом всього кримінального провадження до моменту його припинення за встановлених законом обставин. Зобов`язано ОСОБА_5 , прибувати за кожною вимою до суду та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, визначено дію до 04.03.2015 року наступних обов`язків: 1) не відлучатися за межі постійного місця проживання без дозволу суду; 2) повідомляти суд, про зміну місця свого проживанняю; 3) носити електронний засіб контролю.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З бази автоматизованого документообігу суду Д-3, а саме ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.09.2014 року слідує, що запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою було визначено до 10.11.2014 року, враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу обвинуваченого та з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

В подальшому, судовим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва обвинуваченому було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики та обставини визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, на даний час, втратили свою актуальність, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною.

В свою чергу обставини визначені ст. 177, ч. 6 ст. 194, ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено належним чином.

Додаткових характеризуючих даних на обвинуваченого, які б були не відомими слідчому судді при обранні запобіжного заходу надано не було так, як на момент обрання цього запобіжного заходу, так і на на цей час, він має тіж саме анкетні та характеризуючі данні.

Обставин передбачених ч.4 ст. 195 КПК України не встановлено.

В свою чергу, суд вважає, що покладені на обвинуваченого обов`язки у рамках запобіжного заходу з урахуванням їх тривалості не виходять за межі розумного строку, відповідають характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою самого запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд вважає за необхідне продовжити у межах двох місяців дії обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме: 1) не відлучатися за межі постійного місця проживання без дозволу суду; 2) повідомляти суд, про зміну місця свого проживанняю; 3) носити електронний засіб контролю по 25 квітня 2015 року включно.

Керуючись ст. ст. 1-28, 177-178, 194-195, 199, 331, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 25 квітня 2015 року включно, дію наступних обов`язків:

1) не відлучатися за межі постійного місця проживання без дозволу суду;

2) повідомляти суд, про зміну місця свого проживанняю

3) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити сторонам, що відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дії цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 протягом всього кримінального провадження до моменту його припинення за встановлених законом обставин, у зв`язку з чим останній зобов"язаний прибувати за кожною вимогою до суду протягом всього кримінального провадження до моменту його припинення за встановлених законом обставин. Застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвалу передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого та зобов`язати негайно поставити на облік останнього, і повідомити про це суду, попередньо довівши до відома, що працівник органу внутрішніх справ перед застосуванням електронного засобу контролю зобов`язаний під розпис роз`яснити обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.
С у д д я: ОСОБА_1