ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2008 р. Печерський
районний суд м. Києва

в
складі: Головуючого: Фінагєєва
В.О.

при
секретарі: Алєксандрову
В.Е.

за
участю прокурора: Менчиц С.Є.

потерпілих: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м.
Києві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Києва,
громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого,
військовозобов'язаного, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1, раніше не судимого

у
вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_1
обвинувачується в тому, що він 17.10.2007 p., знаходячись в ігровому
клубі «Трініті», що розташований по вул. Патріса Лумумби, 19 в м. Києві,
попросив у свого знайомого ОСОБА_3 його телефон для того, щоб зробити
телефонний дзвінок. Останній на його прохання погодився і передав добровільно
йому свій мобільний телефон «Нокіа N72».
Отримавши телефон, ОСОБА_1 вийшов
на вулицю, після
чого зробив телефонний
дзвінок, і зайшовши до приміщення, повернув його ОСОБА_3
Перебуваючи в ігровому клубі в нього виник умисел зловживаючи довірою ОСОБА_3
попросити в черговий раз його мобільний телефон для того, щоб заволодіти ним і не повернути власнику.
Приблизно о 13 год. 30 хв., вказаного дня, з метою реалізації злочинного
умислу, ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_3 і, зловживаючи довірою останнього попросив
у нього мобільний телефон. ОСОБА_3 не підозрюючи про його злочинні наміри, добровільно надав йому свій мобільним
телефон. Отримавши телефон, ОСОБА_1
заволодів вказаним чужим майном, що належить ОСОБА_3, а саме мобільним
телефоном «Нокіа N72», вартістю 1250 грн., в середині якого перебувала
сім-карта оператора мобільного зв'язку «Лайф» вартістю 25 грн., на
рахунку якої було 150 грн., а всього загальною вартістю 1425 грн., після чого
вийшов на вулицю, та непомітно втік із місця вчинення злочину, а майном в
подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того, він же, 24.01.2008 p., приблизно о 17 год., перебуваючи на пл.
Либідській в м. Києві підійшов до своєї знайомої ОСОБА_7, яка працювала в
одному із газетних кіосків. Знаходячись поруч із ОСОБА_7, в нього виник
злочинний умисел попросити в останньої її мобільний телефон для того, щоб
згодом його не повертати, тобто повторно заволодіти чужим майном шляхом
зловживання довірою. З
метою реалізації злочинного
умислу, ОСОБА_1 зловживаючи довірою
ОСОБА_7, попросив у останньої її мобільний телефон, мотивуючи це тим, що йому
потрібно терміново зателефонувати. ОСОБА_7, не підозрюючи про його злочинний
умисел, добровільно надала йому свій мобільний телефон. Отримавши
мобільний телефон ОСОБА_1 почав
імітувати набір номера. Через
декілька хвилин до ОСОБА_7 підійшло двоє невідомих громадян в результаті чого
вона відволікла від нього увагу.
Скориставшись відсутністю контролю зі сторони ОСОБА_7, ОСОБА_1 повторно
заволодів вказаним чужим майном, що належить ОСОБА_7, а саме мобільним
телефоном «Нокіа 6230І» вартістю 800
грн., який перебував у силіконовому чохлі вартістю 30 грн., в середині якого
перебувала карта пам'яті вартістю 70 грн., а всього загальною вартістю 900
грн., після чого непомітно втік з місця вчинення злочину, а майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, він же, 29.10.2007 p.,
приблизно о 08 год., знаходячись у квартирі АДРЕСА_1, з метою повторного
таємного викрадення чужого майна, підійшов до прикроватної тумби та, скориставшись
тим, що ОСОБА_4 спить, а також тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не
спостерігав, повторно таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_4, а саме
мобільний телефон «Самсунг Е250», вартістю 900 грн., в середині якого
перебувала сім-карта оператора мобільного зв'язку «Лайф» вартістю 25 грн., на
рахунку якої було 12 грн., а всього загальною вартістю 937 грн. Після чого
ОСОБА_1 з викраденим залишив місця вчинення злочину, а майном розпорядився на
власний розсуд.

Крім того, він же, 07.12.2007 року, приблизно о 16 год.,
знаходячись на східцях будинку АДРЕСА_1 попросив у ОСОБА_2його мобільний
телефон для того, щоб зателефонувати, після чого останній добровільно надав
йому мобільний телефон. Отримавши мобільний телефон від ОСОБА_2 в нього виник злочинний
умисел повторно, відкрито викрасти чуже майно, що належить ОСОБА_2 Реалізуюче
свій злочинний умисел він почав спускатися по східцях вниз із мобільним
телефоном «Нокіа 7610». ОСОБА_2 викривши його злочинні дії намагався затримати
його. ОСОБА_1, не реагуючи на прохання ОСОБА_2 повернути телефон, повторно
відкрито викрав чуже майно, що належить ОСОБА_2, а саме мобільний телефон
«Нокіа 7610», вартістю 1000 грн., в середині якого перебувала сім-карта
оператора мобільного зв'язку «Київстар», вартістю 15 грн., на рахунку якої було
15 грн., карта пам'яті вартістю 100 грн., шнурок вартістю 15 грн., а всього
загальною вартістю 1140; грн., після чого з місця вчинення злочину з викраденим
втік.

Крім того, він же, 14.02.2008 p., приблизно 0 19 год. 00 хв., знаходячись
біля будинку АДРЕСА_2, з метою повторного, відкритого викрадення чужого майно,
підійшов до ОСОБА_5, та поросив у неї її мобільний телефон. Остання не
підозрюючи про його злочинні наміри, добровільно надала йому свій мобільний
телефон «Нокіа 6080». ОСОБА_1 імітуючи телефонну розмову почав відходити у
сторону із мобільним телефоном, після чого з місця злочину з викраденим втік,
чим самим повторно, відкрито викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5, а саме
мобільний телефон «Нокіа 6080» вартістю 500 грн.

Підсудний
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчинених злочинах визнав частково, підтвердив вчинення
ним злочину при вище викладених обставинах, за винятком відкритого викрадення
чужого майна, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав, що він 17.10.2007 p.,
знаходячись в ігровому клубі «Трініті», що розташований по вул. Патріса
Лумумби, 19 в м. Києві, попросив у свого знайомого ОСОБА_3 його телефон для
того, щоб зробити телефонний дзвінок.
Отримавши телефон, він вийшов
на вулицю, після
чого зробив телефонний
дзвінок, і зайшовши до приміщення, повернув його ОСОБА_3
Перебуваючи в ігровому клубі в нього виник умисел зловживаючи довірою ОСОБА_3
попросити в черговий раз його мобільний телефон для того, щоб заволодіти ним і не повернути власнику. Після
цього він підійшов до ОСОБА_3, попросив
у нього мобільний телефон. Отримавши
телефон, він заволодів вказаним майном,
після чого вийшов на
вулицю, та непомітно втік із місця вчинення злочину, а майном в подальшому
розпорядився на власний розсуд.
24.01.2008 p., приблизно о 17 год., перебуваючи на пл. Либідській в м.
Києві підійшов до своєї знайомої ОСОБА_7, яка працювала в одному із газетних
кіосків. Знаходячись поруч із ОСОБА_7, в нього виник намір попросити в
останньої її мобільний телефон для того, щоб згодом його не повертати, З
метою реалізації умислу,
він зловживаючи довірою ОСОБА_7, попросив у останньої її мобільний
телефон, мотивуючи це тим, що йому потрібно терміново зателефонувати. Отримавши
мобільний телефон він почав
імітувати набір номера. Скориставшись відсутністю контролю зі
сторони ОСОБА_7, він заволодів вказаним
майном, після чого непомітно
втік з місця вчинення злочину, а майном розпорядився
на власний розсуд. 29.10.2007 p.,
приблизно о 08 год., він знаходячись у квартирі АДРЕСА_1, з метою повторного
таємного викрадення чужого майна, підійшов до прикроватної тумби та,
скориставшись тим, що ОСОБА_4 спить, а також тим, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_4, а
саме мобільний телефон «Самсунг Е250»,
після чого з викраденим залишив
місця вчинення злочину, а майном розпорядився на власний розсуд. 07.12.2007 року, приблизно о 16 год.,
знаходячись на східцях будинку АДРЕСА_1 попросив у ОСОБА_2 його мобільний
телефон для того, щоб зателефонувати, після чого останній добровільно надав
йому мобільний телефон. Отримавши мобільний телефон від ОСОБА_2 він почав спускатися по східцях вниз із
мобільним телефоном «Нокіа 7610», щоб подзвонити. Скориставшись, тим, що ОСОБА_2 за ним не спостерігає він втік з місця
вчинення злочину з телефоном потерпілого.
14.02.2008 p., приблизно 0 19 год. 00 хв., він знаходячись біля будинку
АДРЕСА_2, з метою повторного, відкритого викрадення чужого майно, підійшов до
ОСОБА_5, та поросив у неї її мобільний телефон. Остання не підозрюючи про його
злочинні наміри, добровільно надала йому свій мобільний телефон «Нокіа 6080».
Він імітуючи телефонну розмову почав відходити у сторону із мобільним
телефоном, після чого з місця злочину з викраденим втік.

Не
дивлячись на те, що підсудний ОСОБА_1 визнав свою вину в заволодінні майном потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою, та в таємному викраденні майна потерпілої
ОСОБА_4 - його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Так
потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні суду показала, що вона спала в себе
вдома. Коли прокинулася то виявила, що її телефону немає. В неї одна кімната на
двох з підсудним ОСОБА_1 і окрім нього в кімнаті нікого не було і це він вкрав
її телефон.

Потерпілий
ОСОБА_3 в судовому засіданні суду показав, що
підсудний ОСОБА_1 взяв в нього його телефон подзвонити, але потім не
повернув його. Ввечері він був змушений звернутись до міліції. Претензій до
підсудного не має. Просить його суворо не карати.

Потерпіла
ОСОБА_5 суду показала, що 14 лютого 2008 року вона була на Хрещатику в м.
Києві. ОСОБА_1 попросив в неї мобільний телефон подзвонити. Вона йому його
дала. Через декілька хвилин він повернув телефон, а через деякий час знову
попросив подзвонити. Вона знову дала телефон ОСОБА_1 і він почав дзвонити. До
неї підійшов її знайомий і вона трошки відволіклась. Коли подивилась за ОСОБА_1
то побачила, що він пішов. Його звати та доганяти вона не стала так як думала,
що знайде його на Хрещатику. Потім через годину написала заяву в міліцію.

Потерпілий
ОСОБА_2 в судовму засіданні суду показав, що
йому в двері подзвонив сусід ОСОБА_1 і попросив мобільний телефон щоб
подзвонити. Отримавши телефон ОСОБА_1 сказав, що йому погано чути і що він спуститься вниз. Коли ОСОБА_1
спустився він зрозумів, що його
обманули. Він його позвав, але ОСОБА_1 не було. Потім він пішов до його
квартири, але ОСОБА_1 там теж не було.
Телефоен віддав сам добровільно і претензій до ОСОБА_1 не має.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що в ході досудового розслідування даної кримінальної
справи він відбирав явки з повинною в підсудного ОСОБА_1 Він добровільно
давав пояснення в ході звернення з явкою
з повинною. Ніякого тиску на нього здійснено не було.

Протоколом усної заяви про злочин потерпілого
ОСОБА_2 від 07.12.2007 року відповідно до якої потерпілий повідомив правоохоронні органи про те, що
07.12.2007 року приблизно в 16-10 год. на порозі АДРЕСА_3 ОСОБА_1 шляхом обману
забрав його мобільний телефон Нокіа 7610 (т. 1 а.с. 12), протоколом явки з
повиною від 15.02.2008 року, згідно з яким ОСОБА_1 добровільно повідомив
працівників міліції про заволодіння ним мобільним телефоном ОСОБА_2(т. 1 а.с.
22), протоколом усної заяви про злочин
гр. ОСОБА_9, відповідно до якого він
повідомляє правоохоронні органи про те, що
14.02.2008 року в 19-00 год. м. Києві по вул. Хрещатик у його доньки
ОСОБА_5 знайомий шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном Нокіа 6080
(т. 1 а.с. 55), протоколом усного повідомлення про злочин від 29.10.2007 року,
відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 повідомила правоохоронні органи про те,
що 29.10.2007 року біля 10-30 год. в
місці свого проживання виявила відсутність свого мобільного телефону «Самсунг Е-250»
(т. 1 а.с. 123) та протоколом явки з повинною
підсудного ОСОБА_1 від 16.02.2008 року в якому підсудний ОСОБА_1
добровільно повідомляє працівників
міліції, що це ним вчинення викрадення телефону в потерпілої ОСОБА_4 (т. 1 а.с.
127), протоколом явки з повинною підсудного ОСОБА_1 від 18.02.2008 року відповідно до якого підсудний добровільно
повідомляє, що це ним вчиненно заволодіння шляхом зловживання довірою,
телефоном «Нокіа» 6230і» (т. 2 а.с. 4), протоколом усної заяви про злочин від
20.02.2008 року потерпілої ОСОБА_7, яка повідомляє про заволодління її
мобільним телефоном «Нокіа 6230і» шляхом зловживання довірою, підсудним ОСОБА_1
(т. 2 а.с. 9), протоколо усної заяви про
злочин від 17.10.2007 року потерпілого ОСОБА_3 в якому він повідомляє правоохоронні
органи про те, що 17.10.2007 року в приміщенні комп'ютерного клубу він дав свій
мобільний телефон зателефонувати своєму знайомому. Отримавши телефон він зник.
(т. 2 а.с. 40), протоколом явки з
повинною підсудного ОСОБА_1 від 19.02.2008 року в якому він добровільно визнає,
що це ним вчинено заволодіння шляхом зловживання довірою телефоном потерпілого
ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 52) та іншими матеріалами кримінальної справи.

Таким чином оцінюючи в судовому засіданні
зібрані докази суд вважає, що пред'явлене підсудному ОСОБА_1 обвинувачення в
частині відкритого викрадення чужого
майна, а саме мобільних телефонів потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не знайшло
свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а винність підсудного у вчинені заволодіння чужим майном, шляхом зловживання
довірою та у вчиненні таємного викрадення чужого майна повністю доведеною дослідженими в судовому
засіданні доказами.

А тому дії
підсудного ОСОБА_1., які виразились в
заволодінні, шляхом зловживання довірою мобільними телефонами потерпілих
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5,
вчиненим повторно слід кваліфікувати по
ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння
чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Дії підсудного ОСОБА_1., які виразились в
таємному викраденні мобільного телефону потерпілої ОСОБА_4 слід кваліфікувати
по ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),
вчинена повторно.

Призначаючи підсудному міру покарання, суд
враховує ступень тяжкості вчинених
злочинів, а саме, що підсудним вчинено злочини середньої тяжкості, особу
винного, а саме що ОСОБА_1 по місцю проживання, роботи та проходження
військової служби характеризується позитивно, не одружений, раніше не судимий, не працюючий, на обліку в
лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

В якості обставин, що пом'якшують покарання
підсудного, у відповідності до ст. 66 КК України суд враховує з'явлення зі
зізнанням та щире каяття у вчинені
злочину.

Обставин, що
обтяжує покарання підсудного, у відповідності до ст. 67 КК України в ході
судового розгляду справи не встановлено.

Враховуючи особу
підсудного, обставини, що пом'якшують
покарання підсудного, з урахування конкретних обставин справи, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, а тому
йому слід призначити покарання
передбачене санкцією статей 190 ч. 2, 185 ч. 2 КК України у вигляді
позбавлення, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Питання щодо
речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчинені злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання по цій статті у вигляді позбавлення волі
строком на один рік.

ОСОБА_1
визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185
КК України, та призначити йому
покарання по цій статті у вигляді
позбавлення волі строком на два роки.

Згідно з ст. 70
КК України остаточне покарання підсудному ОСОБА_1 визначити шляхом
поглинання менш суворого покарання більш
суворим у вигляді двох років позбавлення
волі.

Строк відбування
покарання підсудному ОСОБА_1 рахувати з
моменту взяття його під варту, тобто з
15.02.2008 року.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу відносно підсудного залишити попередній - тримання під вартою.

Речовий доказ по справі мобільний телефон «Нокіа 6080» залишити за належністю у потерпілої
ОСОБА_5

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд протягом 15 днів з
часу оголошення вироку.

Суддя: