Бродівський районний суд Львівської
Справа № 439/212/13-к/1-кп
ВИРОК

іменем України

20 грудня 2013 року
м. Броди

Бродівський районний суд Львівської
області

у складі:

головуючого-судді
Петейчука Б.М.

з участю:

секретаря судового засідання
Гнатюк О.І.

прокурора
Дудчака В.Б.

обвинуваченого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні обвинувальний акт у
кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 185
КК України, внесеному до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за
№0000153 від 24 грудня 2012 року
відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Бар,
Вінницької області, українця,
громадянин України, освіта неповна
середня, не одруженого, не працюючого,
жителя АДРЕСА_1, раніше судимого: 01.11.2002
року Бродівським районним судом за ст.
185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення
волі з наданням іспитового строку 2
роки; 24.11.2005 року Бродівським районним
судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6
місяців позбавлення волі; 25.06.2010 року
Радехівським районним судом за ч. 1 ст.
309 КК України до 2 років позбавлення
волі з наданням іспитового строку 1 рік;
07.08.2012р. постановою Бродівського
районного суду застосовано примусові
заходи медичного характеру у вигляді
амбулаторної психіатричної допомоги,

який обвинувачується у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК
України,

встановив:

23 грудня 2012 року, біля 02-ї години ОСОБА_1,
керуючись корисливими спонуканнями, за
допомогою сокири зняв двері у
підвальне приміщення громадянина
ОСОБА_2, що у підвальному приміщенні
житлового будинку АДРЕСА_2. Проникнувши
у дане підвальне приміщення ОСОБА_1
звідти таємно викрав: 15 скляних банок
ємкістю 0.5 літра свинного паштету
вартістю 20 гривень за банку на суму 300
гривень, 36 скляних банок ємкістю 0.75
літра рибних тушонок вартістю 20
гривень за банку на суму 720 гривень, 8
скляних банок ємкістю 3 літра
маринованих огірків вартістю 15 гривень
за банку на суму 120 гривень, 10 скляних
банок ємкістю 0.5 літра кабачкової ікри
вартістю 10 гривень за банку на суму 100
гривень, 10 скляних банок ємкістю 3 л.
яблучного домашнього соку вартістю 25
гривень на суму 250 гривень, 5 скляних
банок ємкістю 0.5 літра червоного
тертого буряка вартістю 10 гривень за
банку на суму 50 гривень, 5 скляних банок
ємкістю 0.5 літра маринованої капусти
вартістю 3 гривні за банку на суму 15
гривень, 3 скляних банки ємкістю 1 літр
маринованих опеньків вартістю 20
гривень за банку на суму 60 гривень, 3
скляних банки ємкістю 1 літр
маринованих кабачків вартістю 10
гривень за банку на суму 30 гривень, 10
скляних банок ємкістю 1 літр
маринованих помідорів вартістю 10
гривень за банку на суму 100 гривень, 10
скляних банок ємкістю 0.5 літра мелених
грибів вартістю 10 гривень за банку на
суму 100 гривень, 5 скляних банок ємкістю
0.4 літра домашнього кетчупу вартістю 10
гривень за банку на суму 50 гривень, 5
скляних банок ємкістю 1 літр
маринованого сала вартістю 20 гривень
за банку на суму 100 гривень, 5 скляних
банок ємкістю 1 літр компоту фруктового
вартістю 10 гривень за банку на суму 50
гривень, 10 кілограм картоплі вартістю 3
гривні за кілограм на суму 30 гривень,
чим спричинив потерпілому ОСОБА_2
матеріальної шкоди на загальну суму 2075
гривень.

Таким чином ОСОБА_1 своїми діями, що
виразились у таємному викраденні
чужого майна, що вчинені повторно та
поєднані із проникненням у приміщення,
вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст.185 КК
України.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому
засіданні вину визнав та пояснив, що
дійсно у грудні 2012 року у нього було
тяжке матеріальне становище, і він з
метою викрадення продуктів харчування,
шляхом зняття дверей за допомогою
сокири, проник в підвальне приміщення,
звідки викрав продукти харчування, а
саме консервації. Вказані продукти ним
були повернені потерпілому ОСОБА_2 і
такий претензій до нього не має. У
вчиненому кається.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання
не з?явився, однак подав суду письмову
заяву, в якій вказав, що жодних
претензій до ОСОБА_1 він не має, справу
просить розглядати у його відсутності.

Згідно положення ч. 3 ст. 349 КПК України,
судом визнано недоцільним дослідження
доказів щодо обставин вчинення
крадіжки, які ніким не оспорюються.
Проти цього учасники судового
провадження будь-яких заперечень не
висловили. При цьому судом з?ясовано в
учасників судового провадження, що
вони правильно розуміють зміст цих
обставин, а також у добровільності їх
позиції. Судом роз?яснено учасникам
судового провадження, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права
оскаржити ці обставини у апеляційному
порядку.

Суд, дослідивши письмові докази, що
характеризують особу обвинуваченого,
приходить до переконання, що психічний
стан ОСОБА_1 в період інкримінованих
йому дій свідчить про те, що він
перебував в стані обмеженої осудності.

Так, як вбачається із акту стаціонарної
судово-психіатричної експертизи №95
від 29.05.2013р., ОСОБА_1 в період
інкримінованих йому дій, не повною
мірою міг усвідомлювати значення своїх
дій та керувати ними. ОСОБА_1 на даний
час психічним захворюванням не
страждає, виявляє органічний розлад
особистості та поведінки змішаного
ґенезу із помірно вираженим
психоорганічним синдромом. Ступінь
даних розладів на даний час не досягає
рівня психічного захворювання чи
недоумства та не позбавляє його
здатності усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними. В період
інкримінованих йому дій, ОСОБА_1 не
повною мірою міг усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними.
Потребує застосування примусових
заходів медичного характеру у вигляді
надання амбулаторної психіатричної
допомоги в примусовому порядку. (а.с.
88-90).

Висновки судово-психіатричної
експертної комісії, що зазначені у
вищевказаному акті, дають суду
підстави для висновку, що на час
інкримінованих дій ОСОБА_1, він
перебував у стані обмеженої осудності.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 3
ст. 185 КК України, оскільки, він вчинив
таємне викрадення чужого майна,
повторно, що поєднане із проникненням у
приміщення.

За вчинений злочин обвинувачений
підлягає покаранню.

При визначенні виду і розміру
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом?якшують та
обтяжують покарання.

ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, у
вчиненому щиро розкаявся, відшкодував
шкоду потерпілому, і такий претензій до
нього не має, за вчинене готовий
понести покарання, на час вчинення дій
був в стані обмеженої осудності.

Вказані обставини визнаються судом як
такі, що пом'якшують покарання
обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання
обвинуваченого, немає.

При визначенні виду і розміру
покарання обвинуваченому, суд, беручи
до уваги обставини, що пом?якшують
покарання обвинуваченого, враховуючи
особу обвинуваченого, а саме те, що
ОСОБА_1 позитивно характеризується по
місцю проживання, перебуває на обліку у
лікаря нарколога з приводу розладу
психіки і поведінки внаслідок вживання
опіоїдів, перебуває на обліку у лікаря
психіатра з діагнозом: органічний
розлад особистості та поведінки
змішаного генезу, приходить до
висновку про можливість призначити
обвинуваченому покарання в межах
санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у виді
позбавлення волі.

Однак, враховуючи тяжкість злочину,
особу обвинуваченого, суд приходить до
висновку, що виправлення ОСОБА_1
можливе без відбування покарання у
виді позбавлення волі шляхом
звільнення його від відбування
покарання з випробуванням в порядку ст.
75 КК України.

В той же час, постановляючи
обвинувальний вирок і призначаючи
ОСОБА_1 покарання, суд враховує
психічний стан обвинуваченого як
пом'якшуючу покарання обставину, та
приходить до переконання, про
необхідність одночасного із
призначенням покарання застосування
до нього примусового заходу медичного
характеру у виді надання амбулаторної
психіатричної допомоги за місцем
відбування покарання.

Ухвалою слідчого судді від 19.04.2013р. на
досудовому розслідуванні до ОСОБА_1
застосовано запобіжний захід у вигляді
особистого зобов?язання строком на два
місяці. Застосований запобіжний захід
щодо ОСОБА_1 не продовжувався та не
змінювався, а тому строк його дії
закінчився 19.06.2013р. Після чого
запобіжний захід щодо ОСОБА_1 не
застосовувався.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК
України та призначити йому покарання у
виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом
двохрічного іспитового строку не
вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього обов'язки, а саме:

- повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання.

Застосувати щодо ОСОБА_1 примусовий
захід медичного характеру у вигляді
надання амбулаторної психіатричної
допомоги в примусовому порядку.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Львівської області
через Бродівський районний суд
Львівської області протягом 30 днів з
дня його проголошення.

Суддя Б. М. Петейчук