Воловецький районний суд Закарпатської області
Справа № 300/1283/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2015 рокусмт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора прокуратури Воловецького району - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , його захисника - ОСОБА_5 , потерпілого - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Воловець кримінальне провадження № 0000965 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Лази Воловецького району, мешканця АДРЕСА_1 , з середньо освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27.10.2014 року, біля 13.30 год., ОСОБА_4 , знаходячись на АДРЕСА_1 , під час сварки, яка виникла між ним та потерпілим ОСОБА_6 на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому декілька ударів ногами та руками по різним частинам тіла, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому в середній третині діафізу обох кісток правого передпліччя із зміщенням, які згідно висновку судово-медичного експерта №295 від 10.12.2014 р. кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 напротязі всього судового розгляду неодноразово змінював свої покази щодо заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 . Суд критично оцінює його покази як непослідовні та суперечливі.

В перших своїх показах ОСОБА_4 стверджував, що взагалі був відсутній в с. В.Ворота на дату вчинення правопорушення. Потім ОСОБА_4 заявив, що визнає свою вину у вчиненому частково і пояснив, що першим суперечку розпочав потерпілий ОСОБА_6 , який вдарив (штовхнув) ОСОБА_4 . Після чого, він наніс ОСОБА_6 два удари по різним частинам тіла.

Однак, в судових дебатах ОСОБА_4 знову змінив свої покази і заявив, що подія мала місце не 27.10.2014 року , а раніше, а тому вважає, що дата вказана не вірно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_4 не визнає. Вважає, що він потерпілому ОСОБА_6 ні матеріальної, ні моральної шкоди не заподіював.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, така доведена зібраними по справі і перевіреними в суді доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що 27.10.2014 року, біля 13.30 год. під час сварки із ОСОБА_4 , останній умисно наніс йому декілька ударів руками та ногами по різним частинам тіла. ОСОБА_6 заявив цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 8815 грн. 64 коп. завданих матеріальних збитків та 30000 грн. моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_7 - дружина потерпілого ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснила, що неприязні відносини з ОСОБА_4 у них з чоловіком існують давно, 27.10.2014 року, о 14.00 год. побитого чоловіка привів додому сусід ОСОБА_8 , який сказав, що побачив його лежачим на вулиці. Після цієї події її чоловік лікувався в Ужгородській обласній лікарні, йому було зроблено дві операції.

Свідок ОСОБА_8 в суді підтвердив, що є сусідом потерпілого ОСОБА_6 , 27.10.2014 року в обід побачив його побитого на вулиці та допоміг піти додому. Також ОСОБА_8 пояснив, що потерпілий ОСОБА_6 був випивший, на голові у нього він помітив кров.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 - дружина обвинуваченого ОСОБА_4 , показала суду, що з потерпілим ОСОБА_6 неприязні відносини в них існують давно, вони проживають посусідству та постійно сваряться. Причиною конфлікту є те, що ОСОБА_6 обзиває її дітей, а чоловік за них заступається.

Допитаний в якості свідка ст. дільничий інспектор Свалявського РВ (з обслуговування свалявського та Воловецького районів) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_10 в суді пояснив, що до нього звертався ОСОБА_4 із заявою про те, що ОСОБА_6 кричав на його дітей та обзивав їх нецензурними словами. Дану заяву він прийняв та передав на виконання ДІМ Воловецького відділеня ОСОБА_11 , який склав відносно ОСОБА_6 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство).

Свідок ОСОБА_11 - дільничий інспектор Свалявського РВ (з обслуговування свалявського та Воловецького районів) УМВС України в Закарпатській області в суді пояснив, що ним було складено пртоколол про адмінправопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_6 , а також підтвердив, що до нього із заявою про побиття свого чоловіка зверталася дружина потерпілого ОСОБА_6 .

Крім показів свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі при провадженні досудового слідства, які досліджені та перевірені судом, зокрема: висновком експерта №295 від 10.12.2014 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 були наявні тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому в середній третині діафізу обох кісток правого передпліччя із зміщенням. Вище вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії та малоймовірно, що від падіння.

Вищезазначені тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах та в строки вказані в постанові - 27.10.2014 року.

Дослідивши письмові докази по справі, а саме: заяву про злочин, висновок судово-медичного експерта №295 від 10.12.2014 року, а також заслухавши пояснення свдків, суд дійшов обгрунтованого висновку, що досудовим слідством доведено, що кримінальне правопорушення мало місце - 27.10.2014 року, а не в будь-який інший день, саме 27.10.2014 року слід вважати днем вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення .

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.122 ч.1 КК України, так як він умисно заподіяв середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , які не є небезпечними для життя, але такі що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Невизнання ОСОБА_4 свого умислу у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому, суд розцінює як спосіб його захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Заслухавши покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , суд дійшов до обгрунтованого висновку, що дії та поведінка самого потерпілого ОСОБА_6 сприяли виникненню конфліктної ситуації з обвинуваченим ОСОБА_4 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючих та обтяжуючих обставин суд не знаходить.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, а тому ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.2,4 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: не змінювати своє місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про відщкодування матеріальних збитків в розмірі 8815 грн. 64 коп. підлягає повному задоволенню. Дані позовні вимоги підтвержуються письмовими доказами, а саме: рахунком - фактурою від 07.11.2014 року №07/11 про оплату набору титанових фіксаторів для остеосинтезу кісток передпліччя на суму 6003 грн., товарними чеками на придбання медикаментів та проїздними квитками на загальну суму 2812 грн. 64 коп.

Заявлений потерпілим цивільний позов по відшкодуванню моральної шкоди на суму 30000 грн. підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілому фізичну та душевну біль, тривалі моральні страждання, потерпілий переніс дві хірургічні операції. Виходячи з принципів розумності, достатності та справедливості, а також майнового стану обвинуваченого ОСОБА_4 , який має на утриманні трьох дітей неповнолітнього віку, постійне місце роботи відсутнє, суд дійшов висновку стягнути моральну шкоду в розмірі 1500 грн.

Речових доказів та судових витрат по справі немає.

Запобіжний захід не застосовувався.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на один рік.

На підставі п.п.2,4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 - 8815 грн. 64 коп. матеріальної шкоди, 1500 грн. моральної шкоди, а всього 10315 ( десять тисяч триста п`ятнадцять ) грн. 64 коп.

Речових доказів та судових витрат по справі немає.

Запобіжний захід не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний термін з часу його проголошення.

Головуючий

Суддя ОСОБА_1