Справа № 1915/9846/2012Головуючий у 1-й інстанції Холява Олег Ігорович
Провадження № 11/1990/370/12 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.367 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2012 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Лекан І.Є.

Суддів - Демченко О. В., Комендат Р. Т.,

за участю прокурора Барилка С.В.

засудженого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі 24 жовтня 2012 року кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 13 серпня 2012 року.

Даним вироком,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, депутат Бучацької районної ради Тернопільської області, працюючий директором МПП "Смолоскип", раніше не судимий,-

засуджений за ч.1 ст.367 КК України до штрафу в розмірі 5000 (пяти тисяч) гривень в дохід держави.

Міру запобіжного заходу засудженому залишено підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Згідно вироку суду, ОСОБА_1, працюючи з 1993 року по даний час директором МПП "Смолоскип" та будучи службовою особою, наділеною повноваженнями виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов'язки, через несумлінне ставлення до своїх службових обов'язків допустив службову недбалість, що спричинила істотну шкоду, за наступних обставин.

Так, відповідно до розпорядження, Кабінету Міністрів України № 305р. від 21.03.201 1 року "Про внесення змін до переліку об'єктів, що фінансуються у 2011 році за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на соціально - економічний розвиток", та розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації №399 від 31.05.2011 року "Про затвердження переліку об'єктів, видатки на які у 2011 році будуть проводитися за рахунок коштів бюджету розвитку обласного бюджету та субвенції з державного бюджету місцевому бюджету на соціально - економічний розвиток", управлінню капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації у 2011 році виділено кошти в сумі 5000000,00 грн. на будівництво школи в с. Горигляди Монастирського району.

Переможцем торгів по будівництву школи визнано МПП "Смолоскип", з яким управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації уклало контракт б/н від 28.08.2008 року та додаткову угоду до цього ж контракту №2 від 03.06.2011 року про виконання робіт будівництва в с. Горигляди Монастирського району.

ОСОБА_1, неналежно виконуючи свої службові обов'язки, в порушення вимог ст.19 Закону України "Про охорону дитинства" та п.3.3.10.1 ДБН Д. 1.1-1-2000 "Правила визначення вартості будівництва", затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 року №174, вніс неперевірені дані в акти приймання виконаних робіт форми КБ-2в за червень - грудень 2011 року в частині завищення об'ємів робіт по улаштуванню підстилаючого шару підлоги з бетону та керамзитобетону, установлення пластикових підвіконних дощок, стальних радіаторів, водостічних труб, колін та лінійок.

На підставі складених та поданих в управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації вищезазначених актів приймання виконаних робіт форми КБ-2в, із внесенням завідомо неправдивих даних щодо обсягів та вартості виконаних робіт, директор МПП "Смолоскип" ОСОБА_1 неправомірно отримав бюджетні грошові кошти в сумі 63788,24 грн..

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв'язку із дійовим каяттям, посилаючись на те, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочину та повністю усунув завдану шкоду. Вважає, що суд при наявності даних обставини та поданої ним заяви про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 45 КК України, невірно застосував кримінальний закон.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_1 та його захисника, які в судових дебатах, а ОСОБА_1 і в останньому слові підтримали подану апеляцію, просять звільнити його від кримінальної відповідальності, а справу закрити, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція засудженого ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, підтверджується сукупністю зібраних доказів, які досліджувалися судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч.3 ст. 299 КПК України, і ніким не оспорюється.

Разом з тим, засудження ОСОБА_1 за ч.1 ст. 367 КК України суперечить чинному законодавству.

Відповідно до вимог ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно розяснень п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності - звільнення особи від кримінальної відповідальності (на підставі ст. 45 КК України) є обовязковим. Його треба здійснювати в порядку, встановленому ст. 7-2 КПК України, незалежно від того, надійшла справа до суду із відповідною постановою чи з обвинувальним висновком.

За змістом даних норм звільнення особи від кримінальної відповідальності за таких обставин є обовязком, а не правом суду.

Проте, суд зазначених вимог закону не виконав.

ОСОБА_1 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, санкція якої передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років і відповідно до ст. 12 КК України це є злочин невеликої тяжкості.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 злочин вчинив вперше, невеликої тяжкості, після вчинення злочину щиро розкаявся, повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину шляхом надання допомоги органам досудового слідства у встановленні істини по справі, повністю відшкодував матеріальну шкоду.

Відповідно до ст. 376 КПК України апеляційний суд, встановивши обставини, передбачені ст. 7-2 КПК України скасовує обвинувальний вирок і закриває справу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що є всі підстави звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України, а провадження у справі слід закрити.

Також, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до ч.2 ст. 365 КПК України скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 18 липня 2012 року, якою суд безпідставно відмовив у клопотанні ОСОБА_1 звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7-1, 7-2, 365-367, 376 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 13 серпня 2012 року та постанову Тернопільського міськрайонного суду від 18 липня 2012 року відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України, а провадження у справі закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_1 у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання скасувати.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3