УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/13307/13-к (пр. № 1КП/201/144/2015), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З апеляційного суду Дніпропетровської області на адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, яке було призначено у підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Вирішуючи питання щодо призначення судового розгляду на підставі наданого суду обвинувального акту, дослідивши зміст останнього на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України за результатами підготовчого провадження суд має право прийняти рішення щодо повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України у обвинувальному акті повинні бути обов`язково зазначені відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), однак як вбачається судом із реєстру досудових розслідувань, кримінальна справа відносно ОСОБА_5 була порушена за нормами КПК України в редакції 1960 року, під час досудового розслідування якої ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська не було залучено в якості потерпілої сторони, однак в подальшому постановою слідчого від 29.10.2013 року до участі у справі було допущено представника потерпілого, але без визначення процесуального органу, якого він представляє. Крім того, з моменту набрання чинності КПК України в редакції 2012 року, залучення потерпілого до участі у кримінальному провадженні відбувається виключно за заявою особи про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або про залучення до провадження у якості потерпілого, в той же час, матеріали реєстру досудового розслідування свідчать, що будь-яких заяв від представників ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про залучення даного органу до участі у даному кримінальному провадженні у якості потерпілої сторони, на адресу органу досудового розслідування не надходило, а отже, дані обставини вказують на відсутність у обвинувальному акті відомостей щодо потерпілого, права та інтереси якого були порушені у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак, вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування також не було дотримано у повному обсязі, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що висновок судово-економічної експертизи, на підставі якого прокурор встановив певні фактичні обставини, було виготовлено 29.12.2011 року, в той час, як первинні документи, на підставі яких проводилось дослідження із зазначенням результатів фінансово-господарської діяльності обвинуваченого у обвинувальному акті, вилучались органом досудового розслідування у січні 2012 року, що свідчить про неповне встановлення прокурором фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Також, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року, якою був скасований вирок суду першої інстанції, зазначено про необхідність вирішення питання щодо проведення в рамках даного кримінального провадження судово-економічної експертизи, яка повинна відповідати встановленим законом вимогам.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, прокурору прокуратури м. Дніпропетровська для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, повернути прокурору прокуратури м. Дніпропетровська для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровскьої області протягом семи днів з дня оголошення ухвали через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, а сторонами кримінального провадження, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1