Справа № 361/3145/15-к
Провадження № 1-кп/361/225/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2014 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальне провадження внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000750 від 27.02.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки смт. Калита Броварського району Київської області,

громадянки України, з повною середньою освітою, не заміжньої

на утриманні має неповнолітню дитину 2006 року народження,

працюючої ТОВ «Асканія Флора» квітникар, зареєстрованої та

проживаючої в

АДРЕСА_1 , раніше не судимої.

у вчинені кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_5 незаконно, умисно спричинив легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_4 при таких обставинах.

Так, 27 лютого 2015 року, біля 05 години 20 хвилин, в смт. Калита Броварського району Київської області, обвинувачена ОСОБА_5 перебувала в квартирі, АДРЕСА_1 де вона проживає. В цей час до неї прийшли та постукали у двері її рідний брат ОСОБА_6 та його дружина потерпіла ОСОБА_4 в подальшому, між ними, на ґрунті давно виниклих неприязних відносин, виникла сварка, яка перейшла в бійку. При цьому, обвинувачена ОСОБА_5 умисно, нанесла один удар правою рукою, в область правої частини лиця, потерпілій яка стояла в дверях квартири, крім цього обома руками захватила за волосся потерпілої та почала силоміць смикати, а також правою ногою, нанесла два удари по нозі потерпілої. Як наслідок, обвинувачена ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження, в виді рваної рани на нижній повіці правого ока, садна на обличчі, ділянка відсутності волосся на межі тім`яних областей., синці в області правого стегна та правої гомілки, які відповідно до висновку судової-медичної експертизи за № 27/74 від 09.04.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Органом досудового розслідування, дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковано, як вчинення злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинувачені визнала повністю, в скоєному щиро розкаялася, факт та обставити злочину підтвердила та пояснила, що вона дійсно 27.02.2015 року, біля 05 години 20 хвилин, вона перебувала в квартирі, АДРЕСА_1 , де вона проживає з сином. В цей час, до неї прийшли та постукали у двері, коли відкрила то побачила її рідного брата ОСОБА_6 та його дружина потерпіла ОСОБА_7 . Вона їх не впускала до квартири, так як злякалася не знаючи про їх наміри, подальшому, між ними, виникла сварка, яка перейшла в бійку. При цьому, вона нанесла один удар рукою, в область лиця, потерпілій, яка стояла в дверях квартири, не давала закрити двері. Крім цього вона руками захватила за волосся потерпілої та смикати, допускає, що ногою, нанесла удари по нозі потерпілої. Повністю визнає, що спричинила ушкодження, які вказані в обвинувальному акті, вона була налякана, з братом та невісткою у неї вже тривалий час неприязні відносини, через кімнату, де вона проживає. Вона просила вибачення у потерпілої за те, що так сталось. Просить не наказувати її суворо, врахувати, що вона визнала свою вину, розкаюється в скоєному, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності.

Покази обвинуваченої ОСОБА_5 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин вчиненого злочину, добровільності та істинності її позиції, оскільки обвинувачена вину визнає і факт спричинення, умисно легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій, не заперечує .

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою, потерпілою та прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та в істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої ОСОБА_5 за виключенням дослідженням документів, що характеризують її особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 в скоєнні нею, умисного спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_4 - доведена повністю, тому вона повинна нести за такі дії кримінальну відповідальність .

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 125 ч. 2 КК України /в ред.2001 р./, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обираючи обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст. 125 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, дані про її особу. А також роз`ясненнями Постанови Пленуму ВС України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає такі: як визнання обвинуваченою вини, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, що передбачено ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 передбачених ст.67 КК України, органом досудового розслідування в обвинувальному акті, затвердженого прокурором не вказано, в судовому засіданні не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує до уваги вище наведене, обставини справи, дані про особу обвинуваченої, що вона позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, визнала повністю вину в вчиненому. Обвинувачена, як особа не являється небезпечною для суспільства, має постійне місце проживання та роботи, на утриманні має неповнолітню дитину, в судовому засіданні попросила вибачення у потерпілої, суд приходить висновку про можливість його виправлення та перевиховання та вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ст. 125 ч.2 КК України, у виді штрафу в прибуток держави.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувались, в обранні вказаній особі до набрання вироком законної чинності запобіжного заходу, передбаченого ст.176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по матеріалах відсутні.

Речові докази в обвинувальному акті відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , визнати винуватою у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України /в ред.2001 р./ та призначити її покарання за цією статтею у виді - штрафу 50-ти (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в сумі становить - 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривні, в прибуток держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження, стосовно ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України, не застосовувались.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1