№ 336/4529/15-к
пр. № 1-кп/336/440/2015
УХВАЛА
Іменем України
28 липня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом, складеним щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вищатарасівка Томаківського району Дніпропетровської області, проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, з угодою про примирення,
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, разом з угодою про примирення, укладеною під час досудового розслідування.

В підготовче судове засідання не з`явився потерпілий та обвинувачений, потерпілий з невідомих суду причин, оскільки повістки за адресою, зазначеною в обвинувальному акті в якості адреси проживання не отримує, а прокурор, зобов`язавшись в судовому засіданні 22.07.2015 року забезпечити явку потерпілого, явку потерпілого не забезпечив.

Особа, яка з`явилась в судове засідання та представилась обвинуваченим, будь-яких документів, які б посвідчували її особу не мала, пояснивши суду, що таких документів надати не може.

Прокурор на пропозицію суду щодо визначення інших способів встановлення особи обвинуваченого пояснив, що нічого з цього приводу робити не збирається, яким чином встановити особу обвинуваченого не уявляє.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши надані суду документи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для затвердження угоди у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 474 ч. 5 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

Стаття 474 ч. 7 КПК України вказує, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо, зокрема, умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

У зв`язку з неявкою в судове засідання потерпілого та неможливістю встановити особу обвинуваченого, суд позбавлений можливості з`ясувати усі вищевказані обставини та вирішити питання щодо можливості затвердження угоди про примирення.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для затвердження угоди про примирення у зв`язку з неможливістю встановити та перевірити обставини, визначені ст. 474 КПК України.

Як вказує ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що угода про примирення не може бути затверджена з вищевказаних причин, у зв`язку з чим у затвердженні угоди належить відмовити, а обвинувальний акт з додатками та угодою повернути для продовження досудового розслідування в загальному порядку.

Керуючись ст. 314, 472, 474 КПК України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у затвердженні угоди про примирення, укладеної 27.06.2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України.

Матеріали кримінального провадження повернути прокурору для організації здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

28.07.15