АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погодженого старшим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на кошти, що знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , у ПАТ «Укрінбанк» (МФО 300142, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-а) № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , та зупинити видаткові операції по даним рахункам.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2014 року, постановити нову, якою скасувати накладений ухвалою слідчого судді арешт на банківські рахунки.
Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що власник арештованого майна, в порушення вимог чинного законодавства, не був повідомлений про час та дату розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, і клопотання слідчого розглядалось за відсутності власника майна, тим самим було порушено конституційні права власника майна щодо участі у розгляді справи. Як зазначає апелянт, клопотання слідчого про накладення арешту є незаконним, оскільки містить у собі неправдиві відомості про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 використовують ряд банківських рахунків, відкритих у ПАТ «Укрінбанк», на які надходять грошові кошти для фінансування тероризму. В дійсності слідчий був обізнаний про те, що вказані банківські рахунки є депозитними і не можуть використовуватись для перерахування або отримання коштів. Відповідно до вимог визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму» зазначені банківські депозити не відповідають визначених Законом критеріям. Крім того, у порушеному кримінальному провадженні № 0000473 ОСОБА_11 не перебувала в процесуальному статусі підозрюваної, обвинуваченої, не була особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння. Також вказані банківські рахунки не відповідають критеріям визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України. На обґрунтування поданого клопотання слідчий надав документи, які зовсім не стосуються підстав і обставин, з якими закон пов`язує вичерпну необхідність здійснити арешт майна і навпаки не надав документи, які підтверджують повідомлення про підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні. 31.12.2014 року представником власника майно було подано до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про скасування арешту майна, однак ухвалою слідчого судді у задоволенні цього клопотання відмовлено.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2014 року, поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, думку прокурора, який просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не було пропущено, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 14.11.2014 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання слідчого, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000473 від 07.10.2014 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Так, розглядаючи клопотання слідчого про застосування заходів забезпечення у кримінальному провадженні № 0000473, слідчий суддя встановив, що в період часу серпень-вересень 2014 року службові особи Луганського центрального відділення Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» (м. Луганськ, вул. Жовтнева, 3) та Свердловського відділення Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» (Луганська область, м. Сверловськ, вул. Пірогова, 3, за попередньою змовою групою осіб зі службовими особами приватного підприємства «Охоронне агентство «Багіра» (91055, м. Луганськ, вул. Свєрдлова, буд. 8), здійснили фінансування осіб, які задіяні у створенні терористичних груп, активні члени яких здійснюють насильство над громадянами, погроми, підпали, знищення майна, захоплення державних будівель та споруд, заручників, вчиняють опір представникам державної влади та правоохоронних органів із застосуванням зброї, а також дії направлені на підготовку до вчинення терористичних актів на території Луганської області, шляхом використання грошових коштів в сумі 4 248 097,43 грн., 6 700 доларів США, 2 900 Євро та 12 540 російських рублів, які зберігались у сховищах та банкоматах Луганського центрального відділення ПАТ «Укрінбанк» та Свердловського відділення ПАТ «Укрінбанк». Відповідно до заяви ПАТ «Укрінбанк» від 29.09.14 № 6559/0/2-14 до вчинення зазначеного вище злочину причетні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та співробітники ПП «Охоронне агентство «Багіра». ОСОБА_10 наказом від 19.03.03 № 75-К було призначено на посаду директора Луганської філії АТ «Укрінбанк». На підставі наказу ПАТ «Укрінбанк» від 31.07.13 №569-К працівників Луганської філії ПАТ «Укрінбанк» переведено на відповідні посади Луганського центрального відділення ПАТ «Укрінбанк». 15.04.04 між ПАТ «Укрінбанк», в особі заступника Голови правління ОСОБА_12 та ОСОБА_10 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. В свою чергу ОСОБА_11 відповідно до наказів від 16.02.10 №34/156-К, від 25.06.12 № 446-К, від 21.06.13 № 404-К, від 31.07.13 № 569-К обіймала посади головного економіста Луганського відділення № 6 АТ «Укрінбанк», менеджера із залучення та обслуговування клієнтів відділення №6 Луганської філії ПАТ «Укрінбанк», керуючого відділення № 1 Луганської філії ПАТ «Укрінбанк», Луганського відділення № 3 ПАТ «Укрінбанк». В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 в ПАТ «Укрінбанк» має наступні банківські рахунки: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 на яких перебувають вказані грошові кошти.
Взявши до уваги зазначене та перевіривши доводи клопотання слідчого про необхідність арешту коштів, які знаходилися та надходять на вказані рахунки, з метою досягнення завдань кримінального провадження, які стоять перед органом слідства при розслідуванні вказаного кримінального провадження, слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, пославшись на те, що зазначені кошти підлягають арешту, оскільки мають ознаки, визначені п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, арештовуючи вказані грошові кошти, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства і доводи апеляційної скарги з цього приводу не заслуговують на увагу.
Зазначена правова підстава для накладення арешту на майно, що передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, є самостійною правовою підставою поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна, та закон не ставить в залежність можливість накладення арешту на таке майно з процесуальним статусом особи, у володінні якої воно перебуває . А отже, майно, яке має ознаки, визначені у ч. 2 ст. 167 КПК України, може бути арештовано і у кримінальному провадженні, в якому не повідомлено про підозру жодній особі; й тоді, коли санкція статті КК України не передбачає конфіскації та за відсутності цивільного позову.
Стан доказів, що вказують на вчинення злочину, є достатнім для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зазначені докази були предметом належної перевірки слідчого судді.
Застосування менш обтяжливих заходів, а саме надання можливості користуватися коштами, на що вказує апелянт, було б недоцільним, оскільки не змогло б забезпечити досягнення мети накладення арешту у цьому кримінальному провадженні.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає, оскільки виправдані інтереси держави, пов`язані з посяганням на основоположні цінності держави та суспільства, у даному кримінальному провадженні вимагають вжиття такого методу державного регулювання як арешт майна.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.
З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, з викладеними у ній доводамив, як необгрунтовану - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 167, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погодженого старшим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на кошти, що знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , у ПАТ «Укрінбанк» (МФО 300142, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-а) № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , та зупинити видаткові операції по даним рахункам залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/113/2015 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_13

Доповідач: ОСОБА_1