Пр. № 1-кп/333/77/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

цивільний відповідач ОСОБА_8

представник цивільного відповідача

ПАТ Страхова компанія «Оранта-Січ» ОСОБА_9

провівши в приміщенні суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000533 відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тячів Закарпатської області, громадянин України, українець, освіта -неповна середня, не працюючий, одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений 07.02.2006 року Кам`янка-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 393 КК України до 5 років б місяців позбавлення волі, звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання 22.02.2010 року
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ВСТАНОВИВ:
04.11.2014 року, приблизно о 14 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ 2104» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух по проїжджій частині вул., Чумаченко від вул. Північнокільцевої наближаючись до «Т» - подібного регульованого перехрестя з вул. Космічною в м. Запоріжжя. В салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_4 на передньому пасажирському сидінні в якості пасажира знаходився ОСОБА_10 .
Швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4 складала приблизно 80-100 км/год, що значно перевищує дозволену на даній ділянці проїжджої частини швидкість руху 60 км/год.
Під час руху, наближаючись до перехрестя вул. Чумаченко з вул. Космічною, водій ОСОБА_4 , продовжуючи рух зі значним перевищенням швидкості руху керованого автомобіля, діючи в порушення вимог п.п. 10.1 12.1 Правил дорожнього руху України, де сказано:
п.10.1. «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,
п. 12.1 «при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», маючи об`єктивну можливість виявити вказане перехрестя та перед зміною напрямку руху вліво впевнитись, що це буде безпечним, обрати безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати можливість безпечно проїхати перехрестя, вказаних заходів не прийняв та в момент зміни напрямку руху вліво не впорався з керуванням, допустив виїзд керованого автомобіля за межі проїжджої частини вправо, наїзд на дерево та наступне його перекидання.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_10 198 6 року народження отримав тілесні ушкодження від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України не визнав та пояснив, 04.11.2014 року він вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_10 ОСОБА_11 . ОСОБА_8 біля гаражів в районі вул. Олімпійська. В гаражі була машина ВАЗ 2104, яку вигнали з гаражу. Після чого він сів за кермо та проїхав коло біля гаражів. Рядом з ним на пасажирському сидінні знаходився потерпілий. Потім він вирішив поїхати покататись, після чого від гаражів він від`їхав метрів 100 та зупинився і помінялись місцями в автомобілі. ОСОБА_10 сів за руль та проїхавши декілька метрів зупинились у кафе, в якому разом з потерпілим знов вживали велику кількість алкоголю. Після чого вказав, що не пам`ятає обставини ДТП та чи сідав він за руль. Вважає що за кермом був ОСОБА_10 бо сам він був дуже п`яним та не тримався на ногах. Однак зазначає, що не може достовірно сказати, що бачив, як ОСОБА_10 сідав за кермо. Потім він згадує лише осіб які його доставали з автомобіля.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав в інкримінованом йому кримінальному правопорушенні, його вина підтверджена доказами зібраними на досудовому розслідуванні, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме:

Показами потерпілої ОСОБА_7 яка пояснила, що ОСОБА_10 є її рідним братом. 04.11.2014 року її брат став учасником ДТП на перехресті вул. Космічної вул.. Чумаченко в результаті якого помер. Про ДТП вона дізналась від бабусі. Крім того, що обставини ДТП їй стали відомі із слів інших осіб, очевидцем самого ДТП вона не була. Також пояснила що її брат ОСОБА_10 мав фізичні вади, які полягали в обмеженій рухливості верхньої та нижньої кінцівки праворуч.

Показами свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що зустрілась вранці з ОСОБА_10 її громадянським чоловіком та ОСОБА_4 , після чого вони придбали спиртні напої та почали їх вживати біля гаражу. В гаражі була машина, яка виганялась з гаражу ОСОБА_11 та на ній катались ОСОБА_4 з ОСОБА_10 . ОСОБА_10 не керував автомобілем бо мав фізичні вади та не мав прав керування автомобілем. Вона близько 13 години 30 хвилин пішла від них, а ОСОБА_4 з ОСОБА_10 кудись поїхали за кермом був ОСОБА_4 . Через деякий час вона зателефонувала на телефон ОСОБА_10 та з телефонної розмови їй лікар пояснив, що він потрапив у ДТП.

Показами свідка ОСОБА_13 який пояснив, що був очевидцем даної ДТП, яке трапилось приблизно 14 годині 00 хвилин на перехресті вул. Космічної Чумаченко. За кермом був ОСОБА_4 бо він пояснював це присутнім біля місця ДТП. Обвинувачений знаходився у нетверезому стані, це стало відомо зі слів присутніх. Крім того свідок чітко описав в чому був одягнутий обвинувачений.

Показами свідка ОСОБА_14 який пояснив, що він був очевидцем даної ДТП, яка трапилась приблизно 14 годині 00 хвилин на перехресті вул.. Космічної Чумаченко. Після чого він зателефонував до міліції, інші особи які були очевидцями намагались витягнути з машини потерпілих. З правої сторони автомобіля не змогли достати потерпілого бо там була велика вм`ятина. Тому люди достали іншого потерпілого який був з лівої сторони автомобіля він був в неадекватному стані, сварився з людьми. Крім того, вказав що людина яку достали із за керма з лівої сторони автомобіля це обвинувачений. Також свідок детально описав в чому був обтягнутий обвинувачений та марку і колір автомобіля.

Показами свідка ОСОБА_11 , який дав аналогічні пояснення поясненням ОСОБА_12 зазначивши, що ОСОБА_10 не керував автомобілем бо мав фізичні вади. ОСОБА_4 з ОСОБА_10 попросили у власника ОСОБА_15 автомобіль та кудись поїхали за кермом був ОСОБА_4 , ОСОБА_10 знаходився з правої сторони автомобіля на пасажирському сидінні.

Показами свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що 04.11.2014 року він ніс службу в відділенні ДСЧС № 8, після виклику на місце ДТП по вул.. Космічна, 122 побачив автомобіль в якому ноги пасажира з правої сторони автомобіля були зажаті між переднім пасажирським сидінням та панеллю приладів під «бардачком автомобіля». За командою старшого відділення пасажира зажатого в автомобілі було вилучено з автомобіля. Крім того чітко описав деталі одягу учасників ДТП.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що 04.11.2014 року знаходився на чергуванні швидкої допомоги там він працює лікарем. Виїхавши на місце ДТП він побачив перекинуту машину в якій знаходився потерпілий зажатий в салоні, якого вони намагались вилучити з автомобіля. У вилученого пасажира були тяжкі травми. Другий пасажир був більш менш в стабільному стані він сидів неподалік автомобіля, чи це був обвинувачений він не пам`ятає оскільки пройшов значний проміжок часу.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що він є власником автомобіля «ВАЗ 2104» реєстраційний номер НОМЕР_1 04.11.2014 року він розпивав спиртні напої з ОСОБА_10 . ОСОБА_11 та обвинуваченим біля гаражів. В гаражі була його машина, яку вигнали з гаражу. Близько 14 00 він вирішив відлучитись до магазину повернувшись через 20 хвилин біля гаражів був відсутній автомобіль, ОСОБА_12 пояснила, що обвинувачений та ОСОБА_10 поїхали на його автомобілі та скоро повинні повернутись. Через деякий час він дізнався від водія одного із маршрутних таксі, що його автомобіль лежить в кюветі на даху по вулиці Космічна.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами:

· протоколами огляду від 04.11.2014 року, 07.11.2014 року, 05.11.2014 року, 12.11.2014 року згідно яких встановленні обставини та деталі ДТП;
· протоколом огляду місця ДТП від 04.11.2014 року схемою ДТП та фото таблицями до цього протоколу згідно яких встановленні обставини та деталі ДТП
· висновками експертів:
· висновком комплексної судової медико-автотехнічної експертизи №730/14-173/к-183/к-14 від 09.12.2014 року в діях водія ОСОБА_4 є невідповідність п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Технічна можливість водія ОСОБА_4 уникнути даного ДТП залежала від виконання ним вимог п.10.1 ПДР України. З (медичної її частина) вбачається, що на момент ДТП, з урахуванням тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та трупу ОСОБА_10 на передньому пасажирському сидінні автомобілю «ВАЗ 2104» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував ОСОБА_10 , в той час як ОСОБА_4 знаходився на місці водія.
· висновком судової медичної експертизи №4717 від 01.12.2014 року в результаті ДТП ОСОБА_4 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: «синця навколо лівої очниці, садна в тьмяній області, в області правої ушної раковини, в скуловій області справа, в лобній "" області справа і в центрі, в області лівої брови, на слизовій бболонці нижньої губи зліва з переходом на область підборіддя зліва, в надключичній області справа, в області лівої кисті і лівого променезап`ястного суглобу, в лопатковій області зліва, в проекції 1-го поперечного хребця, набухання м`яких тканин спинки носу», що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
· висновком судової медичної експертизи трупів №4173 від 04.11.2014 року в результаті ДТП ОСОБА_10 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: повні поперечні переломи 3-9 ребер по лопаточній лінії з права, крововилив в м`які тканини та розриви пристінової плеври в місцях переломів ребер, закритий перелом правої лучевої кістки з крововиливом в м`які тканини, кровотеча та ссадини на обличчі, ссадині рани на підборідді та у основи першого та другого пальців правої кисті, ссадини легень, розриви плеври та тканини правої легені, розриви правої капсули и тканини правої почки. Зазначено, що весь комплекс пошкоджень виник від дій виступаючих та деформованих частин і деталей салону автомобіля в умовах ДТП.
Аналізуючи докази суд приходить до висновку, що вони є достатніми, допустимими і повністю узгоджуються між собою. Факт невизнання своєї вини обвинуваченим суд розцінює, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за тяжкий злочин. При цьому матеріали кримінального провадження, покази свідків, висновки експертиз, підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.2 ст.286 КК України.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 порушив вимоги

п.п. 10.1 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме:
п.10.1. «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,
п. 12.1 «при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», маючи об`єктивну можливість виявити вказане перехрестя та перед зміною напрямку руху вліво впевнитись, що це буде безпечним, обрати безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати можливість безпечно проїхати перехрестя, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками.
Виходячи з цього, суд кваліфікує дії ОСОБА_4
- за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до ст. 66 КК України обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому не виявлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При визначені міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, спричинення тяжких наслідків для потерпілого ОСОБА_10 , який помер під час ДТП. Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, вину не визнав, не відшкодував завдану їм шкоду. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий, одружений. При визначенні покарання судом також враховується думка потерпілої ОСОБА_7 яка просила про найсуворіше покарання для обвинуваченного.

Таким чином суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі ст.374 КПК України та з урахуванням положень ст.1166 ЦК України заявлений цивільний позов ОСОБА_7 на стадії судового розгляду до обвинуваченого, ПАТ Страхової компанії «Оранта-Січ» та ОСОБА_8 є частково підтвердженим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою у виді страхового відшкодування у сумі 7255, 65 гривень та моральної шкоди у сумі 15000 гривень з ПАТ Страхової компанії «Оранта-Січ» не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви про страхування або іншої особи визначеної договором, і страхового акту.

З пояснень представника страхової компанії та ОСОБА_7 встановлено, що остання з такою заявою не зверталась тому їй не виплачено страхове відшкодування. Крім того представник страхової компанії зазначив, що у разі звернення потерпілої з такою заявою до страхової компанії їй буде виплачена вказана страхова сума.

Маральна шкода також не підлягає стягненню з відповідача ПАТ Страхова компанія «Оранта-Січ», бо згідно ст. 27.3 Закону: «27.3. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Як вбачається з доданих до позовної заяви документів /копій/ позивач ОСОБА_7 не є чоловіком /дружиною/, батьком /усиновлювачем/ та дитиною померлого.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При вирішенні питання про розмір компенсації завданої моральної шкоди позивачу, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що ОСОБА_7 в результаті ДТП, втратила брата. Суд вважає, що втрата близької людини для будь-кого є серйозною стресовою ситуацією тому переоцінити заподіяно моральну шкоду позивачу неможливо, бо в наслідок психотравмуючої події необхідний час тривалий час для відновлення психологічного стану та час звикнути до відсутності близької людини. Крім того, суд враховує, що смерть брата позивача є в причинному зв`язку з ДТП винним в якому визнано ОСОБА_4 . У зв`язку з викладеним вимога потерпілої про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 85000 гривень моральної шкоди.

Моральна шкода з ОСОБА_8 не може бути стягнена оскільки ОСОБА_8 надав суду розписку в якій ОСОБА_7 вказала, що не має до нього будь яких претензій. Крім того, з даного приводу 17.03.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя прийнята ухвала про примирення сторін.

Щодо стягнення з відповідачі витрат на правову допомогу то, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з урахуванням положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» в ст. 1 якого визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що Визначається у відповідному судовому рішенні.

Стаття 84 ЦПК України визначає, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги ; адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Однак, суду не надано жодних належних доказів з приводу надання такої допомоги, а саме відсутній акт проведених робіт. Крім того в судових засіданнях представник участі не приймай мав. Враховуючи викладене вимога про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374 КПК України , суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, без позбавлення правом керування транспортним засобом.

В строк відбування покарання зарахувати строк тримання під вартою починаючи з 06.11.2014 року.
Міру запобіжного заходу залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: 1) приєднанні до матеріалів справи постановою слідчого від 11.12.2014 року:

- фрагменти обшивки зі стелі, два фрагменти панелі, змив ВБЦ, сонцезахисний козирок які зберігаються в камері зберігання речових доказів ЗМУ ГУМВС знищити;
- дублянка які передана потерпілій ОСОБА_7 залишити останній;
- автомобіль ВАЗ 2104 реєстраційний номер НОМЕР_1 передати власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати: у розмірі 589, 68 грн. за залучення експерта на проведення медико-автотехічної експертизи; у розмірі 589, 68 грн. за залучення експертів на проведення авто технічної експертизи.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 суму моральної шкоди на користь ОСОБА_7 у розмірі 85000 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1