Справа №: 1-75/11
Провадження №: -
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2011 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Пулика В.В.,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1І,.

прокурора Хомин В.Д.,Попадинець О.В.,

захисника - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина кримінальну справу про обвинувачення:

· ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, працюючого лісорубом Людвиківського лісництва державного підприємства «Вигодське лісове господарство», не судимого -

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.27ч.5,246, 191 ч.3 КК України;

· ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого оператором котельні Милівській ЗОШ, не судимого -

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.246, 27ч.4,191 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та за попередньою змовою групою осіб;сприяв вчиненню незаконної порубки дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам.

ОСОБА_4 вчинив незаконну порубку дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам; схилив до вчинення розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та за попередньою змовою групою осіб. Злочин скоєно при наступних обставинах.

На початку січня 2011 року майстер лісу Людвиківського лісництва державного підприємства «Вигодське лісове господарство» ОСОБА_5, який відповідно до вимог ст.89 Лісового кодексу України, ст.2 Закону України "Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів", Положення про державну лісову охорону, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2009 року №976 є працівником правоохоронного органу, відповідальним за охорону лісу, будучи службовою особою, якій ввірені матеріальні цінності в обходах і яка зобов'язана не допускати порушень встановлених правил відпуску лісу на корені та складати акти про самовільні рубки лісу, діючи в інтересах ОСОБА_4, який схилив його до вчинення розтрати ввіреного йому майна та за попередньою змовою і в співучасті з останнім, зловживаючи службовим становищем, незаконно, без оформлення відповідних документів, надав ОСОБА_4 дозвіл на рубку дерев у ввіреному йому обході, чим сприяв останньому вчиненню незаконної порубки дерев, а ОСОБА_4, користуючись отриманим дозволом і усвідомлюючи неправомірний характер такого дозволу та своїх дій, в період з 22 по 24 січня 2011 року провів незаконну порубку 18 дерев породи ялина загальною кубомасою 4,2 м.куб. вартістю 1174 гривень в кварталі 19 виділ 45, 52, 53 Людвиківського лісництва, заподіявши державним інтересам істотної шкоди на загальну суму 10324,81 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні злочину, вказавши, що з 1989 року працює майстром лісу Людвиківського лісництва Вигодського ДЛГ, в його посадові обов'язки входить охорона та захист лісу у ввірених йому обходах, він є працівником лісової охорони, має право затримувати лісопорушників і складати алмінпротоколи, його обов'язки визначені у посадовій інструкції, з якою він ознайомлений.

На початку січня 2011 року до нього підійшов знайомий односельчанин ОСОБА_4, який попросив допомогти йому у ремонті стайні. Він вирішив допомогти останньому і дозволив в урочищі «Йозифсталь» в кварталі19, де він здійснює контроль за збереженням лісодеревини, забрати вітровальну деревину. Про розрахунок мови не було.

25.01.2011 року йому стало відомо, що ОСОБА_4 зрізав кілька сироростучих дерев, які завіз до пилорами ПП ОСОБА_6.

В подальшому ліс в кількості 18 дерев породи ялина (смерека), який зрубав ОСОБА_4, був вилучений і поміщений на нижній склад Вигодського ДЛГ.

Кається у вчиненому, відшкодував завдані лісовому господарству збитки, просить суворо не карати його.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, дав аналогічні показання, доповнивши, що на початку січня 2011 року неподалік бару «Ярослав», який розташований в центрі с. Мислівка Долинського району Івано-Франківської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_3, який працює лісником Людвиківського лісництва Вигодського лісового господарства і попросив останнього дозволу зрубати кілька дерев для ремонту будівництва та реконструкції господарських споруд (стайні). На його прохання майстер лісу ОСОБА_3 сказав йти в урочище «Йозифсталь» і заготувати вітроломної деревини. Про розрахунок за деревину розмови не було.

22.01.2011року він попросив свого швагра піти разом з ним до лісу і допомогти йому заготовити ліс, повідомивши останньому про те, що він домовився про це з лісником.

В лісі він побачив, що вітровальні дерева прогнивші, тому вирішив зрубати кілька сироростучих дерев.

Зрізавши 18 дерев породи ялина (смерека), він покрижував ліс на хлисти довжиною по шість метрів і попросив свого знайомого ОСОБА_7 кіньми підтягнути ліс до дороги, щоб мати можливість погрузити ліс на автомашину.

Підтягнувши ліс до дороги, 24.01.2011року вечером він пішов до ОСОБА_8, який працює на автомобілі самопогрузчику марки «Фірскас», попросив останнього 25.01.2011року зранку перевезти ліс на пилораму приватного підприємця ОСОБА_6, яка знаходиться в с. Мислівка.

ОСОБА_8 погодився і доставив вказаний ліс до пилорами ОСОБА_6.

Йому відомо, що для рубки лісу і його виписки необхідно оформляти документи - написати заяву, оплати гроші, оформити накладну. Однак, цього він не зробив, оскільки домовився з майстром лісу на заготовку та вивезення лісу без оформлення будь-яких документів, тобто неофіційно.

Кається у вчиненому, відшкодував завдані злочином, просить суворо його не карати.

За клопотанням підсудних суд визнає недоцільним проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду проти цього не заперечують, підсудні визнають свою вину, їх показання відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються, просять суд не допитувати свідків по даній справі і не досліджувати інші докази, їх позиція є добровільною та істинною, розуміють, що в разі оскарження вироку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеною вину підсудних у вчиненні злочину, правильною кваліфікацію їх дій:

- підсудного ОСОБА_3 за ст.ст.27ч.5,246, 191ч.3 КК України, оскільки він вчинив розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та за попередньою змовою групою осіб; сприяв вчиненню незаконної порубки дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам;

- підсудного ОСОБА_4 за ст.ст.246, 27ч.4,191ч.3 КК України, оскільки він вчинив незаконну порубку дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам; схилив до вчинення розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи покарання підсудним, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину та їх особу: те, що вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності, щиро розкаялися у вчиненому та активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані злочином збитки, позитивно характеризуються за місцем проживання та по місцю роботи, на утриманні підсудного ОСОБА_4 неповнолітня дитина.

Щире каяття підсудних, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих злочином збитків суд визнає за обставини, які помякшують покарання підсудних;обставин, які обтяжують покарання підсудних, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого підсудними злочину, обставин, які помякшують покарання підсудних та їх особи: вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання та по місцю роботи, на утриманні підсудного ОСОБА_4 неповнолітня дитина, суд вважає за можливим призначити підсудним покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів, у межах, установлених у санкції ст.ст.246,191ч.3 КК України та з застосуванням ст.75 КК України звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, поклавши на них обовязки, передбачені ст.76 КК України.

З урахуванням обставин, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, враховуючи те, що останній не є службовою особою, суд вважає за необхідним з застосуванням ст.69 КК України не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, передбачене ст.191 ч.3 КК України.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним:

- за ст.ст.27 ч.5, 246 Кримінального кодексу України та покарати обмеженням волі на строк 2 (два) роки з конфіскацією незаконно добутого;

- за ст.191 ч.3 Кримінального кодексу України та покарати обмеженням волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.70 Кримінального кодексу України, остаточно визначити покарання засудженому ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 4 (чотири) роки обмеження волі з конфіскацією незаконно добутого та позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків на строк 3 (три) роки.

Застосувати ст.75 Кримінального кодексу України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 Кримінального кодексу України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обовязки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_4 визнати винним:

- за ст.246 Кримінального кодексу України та покарати обмеженням волі на строк 2 (два) роки з конфіскацією незаконно добутого;

- за ст.ст.27.ч.4,191 ч.3 Кримінального кодексу України та покарати з застосуванням ст.69 Кримінального кодексу України обмеженням волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Відповідно до ст.70 Кримінального кодексу України, остаточно визначити покарання засудженому ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 3 (три) роки обмеження волі з конфіскацією незаконно добутого та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Застосувати ст.75 Кримінального кодексу України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 Кримінального кодексу України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обовязки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід щодо засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписку про невиїзд - залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.

Речові докази (а.с.34): лісодеревину породи ялина звичайна (смерека) загальною кубомасою 4.2 м.куб. конфіскувати в дохід держави.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: