Справа №463/811/15-к
Провадження №1-кп/463/108/15
В И Р О К
іменем України
13 травня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000452 від 16.02.2015 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого - останній раз 29.12.2009 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309, ч.2 ст.289, ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
встановив:
16.02.2015р. ОСОБА_4 , в період часу з 03-30год. до 04-00 год. перебуваючи біля будинку №77, що по вул.Пасічна у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, підійшов до припаркованого автомобіля марки «Газ-24» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та за допомогою щипців, які він заготовив як знаряддя для вчинення злочину, відкрив задні двері багажного відділення, звідки таємно викрав сумку, в якій знаходився набір з ключами, головками, викрутки, балонні ключі та переноска. В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, однак на вул.Шафарика, біля будинку №6 у м. Львові був викритий та затриманий працівниками міліції. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 700 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, до обвинувального акту долучено угоду про примирення між сторонами кримінального провадження від 17.02.2015р.
Відповідно до умов угоди про примирення ОСОБА_4 добровільно відшкодував потерпілій стороні шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.185 КК України шляхом повернення чорної сумки, в якій знаходився набір з ключами, головками, викрутки, балонні ключі та переноска, а всього майна на загальну суму 700грн. Сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 у виді 2 років обмеження волі із звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з призначенням іспитового строку терміном на 1 рік.
Заслухавши прокурора, який вважає, що відсутні підстави для відмови у затвердженні вищевказаної угоди, сторін цієї угоди, які просять затвердити укладену ними угоду, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та КК України, судом встановлено наступне.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, дані про невідповідність угоди інтересам суспільства, порушення прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні. ОСОБА_4 визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Сторони угоди примирилися. Немає підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним. На час судового провадження ОСОБА_4 виконав своє зобов`язання перед потерпілим щодо відшкодування завданої йому шкоди. Інших зобов`язань за угодою з потерпілим ОСОБА_5 на ОСОБА_4 покладено не було.
Судом враховано й те, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 належить до злочинів середньої тяжкості, підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності, передбачених розділом ІХ КК України, немає.
Вирішуючи питання про відповідність узгодженої сторонами міри покарання обвинуваченому, судом враховано: особу винного, який є особою молодого віку, щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків як обставини, які пом`якшують покарання.
Таким чином, враховуючи відсутність встановлених у ч.7 ст.474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, відповідність останньої іншим вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про затвердження, укладеної сторонами угоди про примирення.
Керуючись ст.ст.370, 374, 468, 475 КПК України, суд,
засудив:
затвердити угоду про примирення від 17 лютого 2015 року укладену між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 17 лютого 2015 року, у виді 2(двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину.

Речові докази: чорна жіноча сумка із шкірзамінника, інструменти: ключі рожкові, ключі звичайні, викрутки, балонні ключі, переноска, які передані потерпілому ОСОБА_5 вважати повернутими за належністю

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1