Справа
№ 1-46/ 2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
квітня 2007 року Чигиринський районний
суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді Ткаченко С.Є при
секретарі - ЖошкінійІ.В. з участю прокурора - Мироненка В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чигирині справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого в
ЗАТ "Боровицьке", не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч.1
ст.122 КК України

ВСТАНОВИВ:

2 грудня
2006 року близько 22год.45хв.ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного
сп"яніння біля бару в с.Топилівка Чигиринського району., на грунті
неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_2. один удар правою ногою полівій руці,
чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді травми лівої кисті з
переломом четвертого пальця, забоєм з набряком м"яких тканин пальців лвої
кисті, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що
спричиниоли тривалий розлад здоров"я.

Будучи
допитаним в судовому засіданні, підсудний вину свою в пред"явленому йому
обвинувачені визнав повністю і пояснив суду, що перебуваючи в барі, в нього
виникли неприязні стосунки з потерпілим, в результаті чого він вдарив його
ногою по руці, заподіявши тілесні ушкодження.

На даний
час він помирився з потерпілим і відшкодував йому збитки, затрачені на
лікування.

Крім
визнання своєї вини підсудним, його вина підтверджується й іншими доказами,
зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в порядку ст.299 КПК
України.

Оцінюючи
докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачення знайшло своє підтвердження
і кваліфікує дії підсудного по ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої
тяжкості тілесне

2

ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним
для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього
Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я.

При
призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності,
характеризується з позитивної сторони, має місце праці.

Обставинами,
які пом"якшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття та
добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною,
яка обтяжуює покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у
стані алкогольного сп"яніння.

З
врахуванням викладеного суд вважає, що виправлення підсудного можливе в умовах
без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у вигляді виправних
робіт по місцю праці.

Цивільний
позов по справі не заявлено.

Речові
докази по справі відсутні.

На
підставі викладеного і, керуючись ст.,
ст., 323,324 КПК України,
суд

З А
С У Д И В:

Визнати
винним ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ч.І ст.122 КК України і призначити
йому покарання - два роки виправних робіт з відрахуванням в дохід держави
десяти відсотків заробітку.

Строк
відбування покарання визначати з моменту виконання вироку.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без зміни - підписку
про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 днів з
моменту його проголошення.