Справа № 610/1740/15-к
Провадження № 1-кп/610/215/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.07.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Слабунівка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, який зареєстрований і мешкає в АДРЕСА_1 , судимості не маючого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2015 року близько 17.00 години ОСОБА_8 , знаходячись поблизу території свого домоволодіння в АДРЕСА_1 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин під час сварки з ОСОБА_9 , який сидів поряд з ним на лавці, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, піднявся з лавки і наніс кулаком правої руки один удар в область верхньої губи зліва, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді забійної рани верхньої губи зліва, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому і пояснив, що 12 квітня 2015 року, перебуваючи біля свого домоволодіння в АДРЕСА_1 , під час раптово виниклої сварки з ОСОБА_5 наніс останньому удар кулаком правої руки по верхній губі, в результаті чого завдав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим, його вина підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Показами потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 12 квітня 2015 року ОСОБА_10 вдарив його в обличчя, в результаті чого йому було спричинено тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, з приводу якої він лікувався у ОСОБА_11 , та в результаті падіння було пошкоджено вставну щелепу.

Показами свідка ОСОБА_12 , який підтвердив у судовому засіданні про нанесення ОСОБА_10 потерпілому Ні одного удару кулаком в область губи, від чого останній не втримався на лавці і впав.

Показами свідка ОСОБА_13 , яка також показала про нанесення ОСОБА_10 потерпілому одного удару в обличчя.

Показами свідка ОСОБА_14 , яка не бачила моменту нанесення удару потерпілому, а вже бачила, як потерпілий вставав із землі після падіння з лавки.

Показами свідка ОСОБА_15 , яка пояснила про те, що 12 квітня 2015 року після побиття потерпілого, він зайшов до неї додому, щоб вмитися і обробити рану на губі перекисом водню.

Протоколом огляду місця події від13.04.2015 року, яким встановлено місце вчинення злочину, а саме: місцевість, розташована біля будинку АДРЕСА_1 ( а.с.9-10).

Протоколами проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 , під час яких вони розказали про обставини вчинення злочину ( а.с. 29-30,53-54).

Висновком судово-медичної експертизи за № 196-БЛ/15 від 18 травня 2015 року, відповідно до якої при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 було встановлено наступне тілесне ушкодження: забійна рана верхньої губи зліва, яка могла бути отримана в час та при обставинах, вказаних в постанові та дослідній частині, від дії тупого предмету, індивідуальні властивості якого в ушкодженні не відобразилися. За ступенем тяжкості забійна рана відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Вищевказаний діагноз: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку не оцінюється за ступенем тяжкості, тому що він не підтверджується клінічними даними, а вищевказаний діагноз:забій не оцінюється за ступенем тяжкості, тому що він не підтверджується об`єктивними даними ( а.с.13).

Додатковими висновками судово-медичної експертизи №№ 236-БЛ/15 та 242-БЛ/15 від 21та 22 травня 2015 року, з яких вбачається, що тілесне ушкодження у ОСОБА_5 можливо могло утворитися при обставинах, вказаних у протоколі слідчого експерименту від 21.05.2015 року за участю ОСОБА_8 та від 18.05.2015 року за участі ОСОБА_12 . Зазначене тілесне ушкодження у ОСОБА_5 не могло утворитися при самовільному його падінні. (а.с.32-33, 56).

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, які виразились у спричиненні умисних тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, враховує особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_8 судимості не має, вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа яка мала приводи до міліції, офіційно не працює, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Суд враховує думку потерпілого, який наполягав на суворому покаранні, оскільки йому було завдано тілесних ушкоджень.

Суд вважає за необхідне врахувати при призначенні покарання ту обставину, що ОСОБА_8 має двох неповнолітніх дітей, які з ним не проживають, а також ту обставину, що 03.04.2014 року на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року Балаклійським РВК був призваний за мобілізацією у ВВ МВС України. 23.03.2015 року звільнений в запас по закінченню строку мобілізації.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого у скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи невелику ступінь тяжкості вчиненого, конкретні обставини його вчинення, особу винного, який судимості не має, вину повністю визнав, посередньо характеризується, враховуючи думку потерпілого та наявність по справі обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_8 у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення.

Такі види покарання як штраф та виправні роботи застосовувати до обвинуваченого недоцільно, так як він не працює.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди в сумі 1880 грн та моральної шкоди в розмірі 3120 грн підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності., а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду, тощо.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Заявляючи вимогу про відшкодування майнової шкоди, потерпілий зазначив, що на придбання ліків під час лікування з приводу Закритої черепно-мозкової травми він витратив 930, 28 грн, а за надання стоматологічних послуг витратив 950 грн.

Однак зазначений потерпілим діагноз, з приводу якого він отримував лікування і купував ліки, об`єктивно не підтверджено судово-медичною документацією, отже і не інкриміновано ОСОБА_8 ..

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задовленні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди.

В силу ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В силу ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала внаслідок отримання тілесних ушкоджень і відшкодовується незалежно від майнової шкоди.

Моральні страждання позивача пов`язані із завданими йому тілесними ушкодженнями, від яких він переніс душевні страждання, так як у нього було пошкоджено обличчя, він не міг звично приймати їжу через рану на губі, деякий час перебував на лікарняному.

Враховуючи перелічені обставини, суд вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Розмір заподіяної позивачу моральної шкоди повинен компенсувати емоційні страждання, які довелося йому перенести.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Термін покарання обчислювати з моменту виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті вчинення злочину, суму в розмірі 2000 ( дві тисячі) грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя