Справах»
В И РОК іменем України

26 березня 2007 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Дев' ягка В .В.

при секретарі - Ковалено А.М. з участю прокурора -
Щасного А.В., захисника - ОСОБА_2.,
потерпілого - ОСОБА_3., представника
потерпілого - ОСОБА_4.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження, уродженця смт. Велика Димерка, Броварського району,
Київської області, з неповною середньою освітою, не одруженого, приватного
підприємця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: Київська область,
Броварський район, смт. АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.
2 спи 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2р. народження, уродженця с
Плужне, Ізяславського району, Хмельницької області, з середньою спеціальною
освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за
адресою: Київська обл., Броварський
район, смт. АДРЕСА_2, раніше не судимого,

у вчиненні
злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

14.12.2006,
близько 17 години неповнолітнійОСОБА_1. та ОСОБА_5. домовилися про спільне,
відкрите викрадення майна неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3. - мобільного
телефону Нокіа 3250 вартістю 2184 грн. 40 коп. З цією метою, під вигаданим
приводом,ОСОБА_1. та ОСОБА_5. близько 19 години заманили потерпілого ОСОБА_3.
на пл. АДРЕСА_3 в м. Києві. Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_5.,
реалізуючи спільний зОСОБА_1. умисел спрямований на викрадення майна
потерпілого, розпочав застосовувати до ОСОБА_3. насильство, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я: тримав потерпілого за одяг та перевіряв
кишені потерпілого, шукаючи телефон. У цей часОСОБА_1., з хметою подолання
опору потерпілого, погрожував ОСОБА_3. запальничкою
у вигляді пістолета. Однак, в цей час, до них почали наближатися перехожі.
Злякавшись затримання, неповнолітнійОСОБА_1., припинив злочинні дії та з місця
злочину зник. ОСОБА_5. теж не зміг довести до кінця умисел з причин, що від
нього не залежали, оскільки був затриманий на місці вчинення злочину.

2

Допитаний у
судовому засіданніОСОБА_1. свою винність, у вчиненні злочину передбаченого ч. 2
ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердивши
обставини вчиненого ним злочину. Зокрема, пояснивши, що 14.12.2006 разом з
ОСОБА_5., під вигаданим приводом заманили потерпілого ОСОБА_3. на пл. Дружби
Народів, що поблизу станції метро „Оболонь", де намагалися забрати у
потерпілого мобільний телефон. Розкаявся у скоєному та просив вибачення у
потерпілого.

Допитаний у
судовому засіданні ОСОБА_5. свою винність, у вчиненні злочину передбаченого ч.
2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, покаявся, повністю
підтвердивши обставини вчиненого ним злочину. Зокрема, пояснивши, що 14.12.2006
разом зОСОБА_1., під вигаданим приводом заманили потерпілого ОСОБА_3. на пл.
Дружби Народів, що поблизу станції метро „Оболонь", де намагалися забрати
у потерпілого мобільний телефон. Розкаявся у скоєному та просив вибачення у
потерпілого.

На підставі ст.
299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним
дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які
ніким з учасників процесу не оспорюються.

Також суд
враховує, що згідно ст. 275 КПК України розгляд справи проводиться лише в межах
пред'явленого підсудним обвинувачення.

За таких
обставин, суд вважає, що винністьОСОБА_1. та ОСОБА_5. у вчиненні злочину
передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України доведена повністю.

Разом з тим, суд
вважає за необхідне уточнити вартість майна, що намагалися відкрито викрасти
підсудні, оскільки, згідно матеріалів справи, вартість мобільного телефону
становить не 2200 грн., як вказано в обвинуваченні,
а 2184 грн. 40 коп., як убачається з фіскального чеку (а.с. 31).

ДіїОСОБА_1.
повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, тому, що
він вчинив дії, що виразилися у замаху на відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним
для життя чи здоровя потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_5.
повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, тому, що
він вчинив дії, що виразилися у замаху на відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя
потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи
покарання підсудномуОСОБА_1. у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують
покарання.

Обставинами, що
пом'якшують покаранняОСОБА_1. згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що
підсудний щиро покаявся, злочин вчинив в неповнолітньому віці.

Обставин, що
обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

3

Крім цього, при
обранні підсудномуОСОБА_1. міри покарання судом враховується його відношення до
вчиненого, матеріали, що його характеризують: стан здоров'я підсудного, а також
те, що підсудний працює, характеризується позитивно.

На підставі
викладеного, суд вважає за необхідне обратиОСОБА_1. покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи
та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення
можливо без відбування покарання, та вважає за доцільне призначитиОСОБА_1.
покарання з застосуванням ст. 75, 104 КК України.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_5. у відповідності зі ст. 65 КК України, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що
пом'якшує покарання.

Обставиною, що
пом'якшує покарання ОСОБА_5. згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що підсудний
щиро покаявся.

Обставин, що
обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при
обранні підсудному ОСОБА_5. міри покарання судом враховується його відношення
до вчиненого, а також те, що підсудний характеризується позитивно.

На підставі
викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5. покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи
та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення
можливо без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити
ОСОБА_5. покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, суд,

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України
та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.
75, 104 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з
визначенням іспитового строку -1 рік 6 місяців. Зобов'язати його не виїжджати
за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої* системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, періодично з'являтись на реєстрацію в
органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
стосовноОСОБА_1. до набрання вироком законної сили, залишити без зміни -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

ОСОБА_5визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України
та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

4

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_5від відбування покарання з випробуванням з визначенням
іспитового строку - 2 роки. Зобов'язати його не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
періодично з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
стосовно ОСОБА_5. до набрання вироком законної сили, залишити без зміни - підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

Вирок може бути
оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.