У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_12,
суддів ОСОБА_13, ОСОБА_14,
за участю прокурора ОСОБА_15,
захисника ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 08 липня 2014 року щодо неї.

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2014 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянку України, не судиму,

- засуджено за ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції закону від 11.01.2007 року) та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки;

- виправдано за ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області 2582,58 грн. судових витрат.

Цивільний позов КС «Християнська злагода» до ОСОБА_6 про стягнення коштів залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08 липня 2014 року вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_6 засуджена за те, що вона, будучи службовою особою, до обов'язків якої входить здійснення організаційно-розпорядчих функцій, обіймаючи посаду заступника голови правління кредитної спілки «Християнська злагода», розташованої за адресою м. Львів, вул. Личаківська, 47, та, виконуючи згідно наказу № 59 від 03.07.2006 року обов'язки головного бухгалтера кредитної спілки, упродовж 2007 року, зловживаючи наданими їй повноваженнями, використала своє службове становище у власних інтересах, усупереч інтересам КС «Християнська злагода» з метою одержання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки.

ОСОБА_6, в порушення Положення про фінансові послуги кредитної спілки «Християнська злагода» та Положення про Кредитний комітет кредитної спілки «Християнська злагода», скориставшись відсутністю голови правління КС «Християнська злагода» ОСОБА_7, без написання заяви на отримання кредиту, без прийняття необхідного рішення кредитним комітетом КС «Християнська злагода» про надання кредиту, використовуючи свої службові повноваження, особисто склала та підписала від свого імені, без підпису голови правління КС «Християнська злагода» ОСОБА_7 та скріпила печаткою КС «Християнська злагода» договір № 69/07 про надання кредиту, у відповідності до якого КС «Християнська злагода» надає ОСОБА_6 споживчий кредит у розмірі 450000 грн. строком на 36 місяців з 12 лютого 2007 року по 12 лютого 2010 року із сплатою 36 відсотків річних. На підставі складеного та підписаного нею кредитного договору ОСОБА_6 12.02.2007 року отримала в касі КС «Християнська злагода» готівкові кошти в сумі 32825 грн., а також 14.03.2007 року, 15.03.2007 року, 19.03.2007 року, 20.03.2007 року та 21.03.2007 року, по 75000 грн. відповідно, а всього взяла кредит на загальну суму 407825 грн. Вказані зловживання підсудної спричинили тяжкі наслідки для КС «Християнська злагода» у виді неповернутої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 184457,42 грн.

Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачувалась у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України, а саме у привласненні, шляхом зловживання службовим становищем, чужого майна - отриманих в кредит коштів в сумі 407825 грн., що є особливо великим розміром. Також ОСОБА_6 обвинувачувалась в тому, що склала договір №69/07 про надання кредиту від 12.02.2007 року, до якого включила особу поручителя - члена кредитного комітету КС «Християнська злагода» ОСОБА_8, 12 лютого 2007 року склала, підписала та завірила печаткою КС «Християнська злагода» договір поруки ОСОБА_8, який згоди на поручительство не давав, а також склала та підписала від свого імені та від імені голови правління КС «Християнська злагода» ОСОБА_7 договір застави майна № 69/07, який завірила печаткою спілки, при цьому включила в договір дані про наявне у неї заставне майно - житловий будинок, який їй не належав.

Оцінивши в сукупності дослідженні по справі докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях підсудної складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та відсутність події злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_6 порушує питання про скасування судових рішень щодо неї та закриття кримінальної справи за відсутністю складу злочину. Посилається на неправильне застосування кримінального закону, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону. Вказує на відсутність у неї умислу на отримання неправомірної вигоди, звертає увагу, що хоч договір кредитування формально не був оформлений у відповідності до визначеного у спілці порядку, вона належним чином погашала заборгованість. Вказує, що поза увагою суду залишилось те, що вона не є суб'єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а є спеціальним суб'єктом - службовою особою юридичної особи приватного права, відповідальність якої передбачена ст. 364-1 КК України. Крім того, звертає увагу, що нею на депозитних рахунках було розміщено кошти в загальній сумі 244991,62 грн., що, на її думку, виключає заподіяння спілці матеріальних збитків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який вважав, що касаційну скаргу необхідно частково задовольнити, судові рішення щодо ОСОБА_6 змінити, перекваліфікувавши дії засудженої з ч. 2 ст. 364 КК України на ч. 2 ст. 364-1 КК України та звільнивши її від відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 49 КК України, пояснення захисника, який підтримав касаційну скаргу засудженої, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково, а судові рішення підлягають зміні з таких підстав.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_6 про її непричетність до злочину аналогічні доводам, які були викладені в її апеляції та апеляції її захисника, та були визнані апеляційним судом безпідставними, оскільки суперечать матеріалам кримінальної справи.

Апеляційний суд обгрунтовано погодився з рішенням суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, оскільки місцевий суд, дослідивши докази в судовому засіданні, проаналізувавши показання ОСОБА_6, яка не визнала своєї вини, та інші докази, якими спростовуються доводи засудженої, дійшов висновку, що про доведеність її винуватості, належно мотивувавши своє рішення. Вина засудженої у зловживанні службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що у вересні 2007 року в ході внутрішньої перевірки було встановлено, що заступником голови правління спілки ОСОБА_6 у відсутність голови правління та без висновку кредитного інспектора і прийняття рішення кредитного комітету був оформлений на своє ім'я кредитний договір; показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що у вересні 2007 року аудиторською перевіркою було встановлено, що заступником голови правління спілки, на яку також було покладено обов'язки головного бухгалтера, ОСОБА_6 у її відсутність був оформлений на своє ім'я кредитний договір, також свідок пояснила, що вказівок про оформлення кредиту та отримання грошових коштів з каси підприємства вона не давала та вважала, що ОСОБА_6 не вправі була самостійно підписувати договір від себе і від спілки. Крім того, винуватість засудженої підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, наказом № 28 від 01.02.2006 року про прийняття ОСОБА_6 на посаду заступника голови правління КС «Християнська злагода», наказом № 59 від 03.07.2006 року про покладення на ОСОБА_6 обов'язків головного бухгалтера КС «Християнська злагода», документами з кредитної справи ОСОБА_6: договором від 12.02.2007 року № 69/07 про надання КС «Християнська злагода» споживчого кредиту позичальнику ОСОБА_6 (ОСОБА_11) в розмірі 450 тисяч гривень строком на 36 місяців із сплатою 36% річних, у якому в графі «голова правління, позичальник» підпис ОСОБА_7 відсутній, наявна печатка кредитної спілки; договіром застави майна підписано ОСОБА_6 як від імені голови правління ОСОБА_7 так і від свого імені, договором поруки, який підписано лише поручителем ОСОБА_8, підпис голови правління КС «Християнська злагода» відсутній; видатковими касовими ордерами щодо отримання ОСОБА_6 кредитних коштів згідно договору № 69/07 від 12.02.2007 року на загальну суму 407825 грн., прибутковими касовими ордерами про сплату ОСОБА_6 коштів на загальну суму 223367,58 грн., положеннями про фінансові послуги кредитної спілки "Християнська злагода" та про Кредитний комітет КС "Християнська злагода".

Висновок суду про те, що засуджена ОСОБА_6, зловживаючи своїм службовим становищем, без написання заяви на отримання кредиту, без проведення перевірки кредитного інспектора, за відсутності необхідного рішення кредитного комітету КС "Християнська злагода", а отже без проведення обов'язкової оцінки її платоспроможності, та без погодження голови правління кредитної спілки, оформила на своє ім'я кредитний договір, на підставі якого отримала грошові кошти в сумі 407825 грн. є обґрунтованим. Також суд зробив правильний висновок про те, що діями ОСОБА_6 кредитній спілці спричинено тяжкі наслідки у виді неповернутої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 184457,42 грн.

Зібраними у справі та дослідженими судом доказами повністю доведено винуватість ОСОБА_6 у зловживанні службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки.

При наданні юридичної оцінки діям засудженої суд не дотримався вимог закону. Злочинні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції закону від 11.01.2007 року), як зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки.

Суб'єктом злочину за цим законом були службові особи, які займали посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків на підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності, в тому числі з приватною формою власності.

Як видно з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_6 вчинила злочин у звʼязку з виконанням своїх обовʼязків заступника голови правління кредитної спілки "Християнська злагода" та головного бухгалтера спілки, що є юридичною особою із приватною формою власності. Таким чином засуджена здійснювала повноваження службової особи юридичної особи приватного права.

Згідно із Законом N 3207-VI (3207-17 ) від 07.04.2011«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення»; із змінами, внесеними згідно із Законом N 4025-VI (4025-17 ) від 15.11.2011 Кримінальний Кодекс було доповнено статтею 364-1, якою передбачено кримінальну відповідальність за зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми. Зокрема, частина друга цієї статті передбачає відповідальність за зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, якщо воно спричинило тяжкі наслідки. Санкцією цієї норми передбачено покарання у виді штрафу від десяти тисяч до двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Законодавець визначив відповідальність спеціального суб'єкта - службової особи юридичної особи приватного права.

Порівняно із ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції закону від 11.01.2007 року), за яким засуджено ОСОБА_6, новий закон пом'якшує кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом'якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки санкція ч. 2 ст. 364-1 КК України є більш мʼякою у порівнянні з ч. 2 ст. 364 КК України, то зазначений закон має зворотну дію у часі.

На час розгляду справи щодо ОСОБА_6 вищеназваний Закон набрав чинності, однак, суд, розглядаючи справу, на порушення вимог ст. 5 КК України не застосував новий кримінальний закон, що пом'якшує становище засудженого, тому судові рішення у даній справі підлягають зміні касаційним судом.

За наведених обставин, на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року, вирок та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 належить змінити, дії засудженої перекваліфікувати на ч. 2 ст. 364-1 КК України (в редакції Закону від 17.01.2012 року), призначивши їй покарання у межах санкції закону та з урахуванням вимог ст. 65 КК України.

Розглядаючи справу щодо ОСОБА_6, суд апеляційної інстанції дотримався вимог ст. 377 КПК України 1960 року, проаналізував доводи апеляцій щодо незаконності вироку суду першої інстанції, дав вичерпні відповіді на доводи апеляцій засудженої та її захисника та обґрунтовано залишив їх без задоволення, мотивувавши своє рішення належним чином.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування постановлених щодо ОСОБА_6 судових рішень, не виявлено.

Керуючись статтями 394-396, 398 КПК України від 28 грудня 1960 року та пунктами 11, 15 Перехідних положень КПК України від 13 квітня 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 08 липня 2014 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції закону від 11.01.2007 року) на ч. 2 ст. 364-1 КК України (в редакції закону від 17.01.2012 року) та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 15 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 000 грн, з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки.

С у д д і :

ОСОБА_13 ОСОБА_12 ОСОБА_14