Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 1-197/12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2012 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді Волощука В.В.

при секретарі Федорчук О.В.

з участю:

прокурора Горпиніча В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олевську кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20 травня 2002 року, об 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, з метою вчинення крадіжки чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2, із корисливих мотивів, за допомогою металевого прута, шляхом зламу вхідних дверей квартири № 54, в будинку № 4, яка розташована по вул.Фрунзе в смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, та належить ОСОБА_3, проникли у вказану квартиру останньої, звідки таємно викрала чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_3, а саме: килим світло-коричневий, розмірами 170 х 230 см.; килим світло-червоний, розмірами 200 х 300 см.; металеву сковорідку; кастрюлю обємом 2.5 л.; кастрюлю обємом 5.0 л., заподіявши при цьому ОСОБА_3, матеріальної шкоди на загальну суму 484.00 грн., та з місця вчинення злочину зникли.

Постановою органу досудового слідства Олевського РВ УМВС України в Житомирській області від 01.11.2012 року, порушену кримінальну справу № 180063/02 у відношенні ОСОБА_1, та ОСОБА_2, виділено в окремі провадження.

Підсудний ОСОБА_1, у судовому засіданні винним себе у вчиненому злочині визнав повністю. В ході судового слідства надав суду показання по суті вчиненого ним спільно із ОСОБА_2, злочину, підтвердивши те, що він 20.05.2002 року, об 05.00 годині, домовившись попередньо із ОСОБА_2, та спільно із останнім, за допомогою металевого прута, шляхом зламу вхідних дверей квартири № 54, в будинку № 4, яка розташована по вул.Фрунзе в смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, проникли до вказаної квартири, що належить ОСОБА_3, звідки викрали майно ОСОБА_3, а саме: один килим світло-коричневий, один килим світло-червоний, одну металеву сковорідку, одну кастрюлю, обємом 2.5 л., та одну кастрюлю, обємом 5.0 л. Викрадене майно потерпілої ОСОБА_3, продали невідомим особам, а виручені кошти витратили на алкогольні напої. Викрадене майно потерпілої ОСОБА_3, повернуто останній повністю. У вчиненому щиро кається та просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання. Надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства та призначити йому більш мяке покарання, ніж передбачено частиною статті обвинувачення за якою він притягується до відповідальності. Також просить суд не досліджувати докази щодо визнаних ним обставин справи, згоден на скорочений порядок дослідження доказів по справі.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1, повністю визнав свою винність у вчиненому злочині, передбаченому ч.3 ст.185 КК України та враховуючи також те, що учасниками судового розгляду не оспорюються фактичні обставини справи та було встановлено, що підсудний правильно розуміє зміст цих обставин і у звязку з чим у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позицій, а тому вислухавши думку учасників судового процесу та розяснивши їм положення ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази, у їх сукупності, а саме: заяву потерпілої ОСОБА_3, від 26.05.2002 року, про вчинення крадіжки майна із її квартири./а.с.4/; протокол огляду місця пригоди від 26.05.2002 року, відповідно до якого оглянуто квартиру № 54 в будинку № 4 потерпілої ОСОБА_3, яка розташована по вул.Фрунзе в смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, в ході якого було вилучено металевий прут./а.с.5-7/; протокол виявлення та вилучення від 04.06.2002 року, відповідно до якого було виявлено та вилучено до Олевського РВ УМВС одну сковорідку, одну кастрюлю, обємом 2.5 л., та одну кастрюлю, обємом 5.0 л., із гаража, який розташований в смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області та належить громадянину ОСОБА_4О./а.с.16/; протокол огляду речових доказів від 21.07.2002 року, із якого слідує, що речовими доказами по справі є: один килим світло-коричневий, розмірами 170 х 230 см.; один килим світло-червоний, розмірами 200 х 300 см.; одна металева сковорідка; одна кастрюля обємом 2.5 л.; та одна кастрюля обємом 5.0 л.,/а.с.17/, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_1, повністю та обєктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії підсудного ОСОБА_1, суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групи осіб, поєднаного з проникненням у житло.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання підсудного.

Обставини, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує також і те, що він є не судимою особою, вчинив умисний тяжкий злочин із корисливих мотивів, його вік, по місцю проживання характеризується позитивно, проживає в населеному пункті, який відноситься до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, /а.с.156/, тимчасово не працюючий, і з врахуванням вказаних вище декількох обставин, які помякшують покарання, а саме: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки ОСОБА_1, визнав свою винність у вчиненому злочині, надав свідчення, як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним спільно із ОСОБА_2, злочину, показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо наслідків які настали від вчиненого злочину, добровільно відшкодував потерпілій завдану ним від злочину шкоду, відсутність претензій потерпілої, оскільки викрадене майно повернуто, а також разом із конкретними обставинами справи, відсутністю тяжких наслідків від злочину, що свідчить про те, що ОСОБА_1, як особа не являє собою підвищено суспільно-небезпечною особою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винного, суд приходить до висновку, що зазначені дані в їх сукупності дають можливість прийти до висновку про доцільність призначення ОСОБА_1, покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України і призначення більш мякого виду покарання, не зазначеного в санкції частини статті за якою ОСОБА_1, притягується до відповідальності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3, підлягає залишенню без розгляду, оскільки завдану шкоду потерпілій відшкодовано.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі, які знаходяться на зберіганні в Олевському РВ УМВС України в Житомирській області (металевий прут), на думку суду підлягає залишенню там же до вирішення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 Речові докази, які передано на зберігання власнику - підлягають поверненню останньому.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.323, 324, 328,330 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу, в розміри тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 510 (пятсот десять) гривень.

Речові докази по справі: металевий прут, який знаходиться на зберіганні в Олевському РВ УМВС України в Житомирській області - залишити там же до вирішення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2; килим світло-коричневий, розмірами 170 х 230 см., килим світло-червоний, розмірами 200 х 300 см., металеву сковорідку, кастрюлю обємом 2.5 л., кастрюлю обємом 5.0 л., які передано на зберігання власнику ОСОБА_3, - повернути останній.

Запобіжний захід до набранням вироком законної сили ОСОБА_1, залишити попередній підписка про невиїзд.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5