760/7396/15-К
солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2015 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_3 , особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність заступника прокурора Солом`янського району м. Києва ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся в інтересах ОСОБА_4 до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність заступника прокурора Солом`янського району м. Києва ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення працівниками правоохоронного органу злочину, передбаченого ст.366 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги адвокат посилаються на те, що 13.03.2015 ОСОБА_4 було подано до прокуратури м. Києва заяву про злочин, яку в подальшому перенаправлено до прокуратури Солом`янського району м. Києва.

Проте, відомості в ЄРДР внесені не були, оскільки заступник прокурора району, як стверджує адвокат, в порушення імперативних вимог ст.214 КПК України не знайшов в заяві ОСОБА_4 ознак будь-яких кримінально-караних діянь.

В судовому засіданні заявник та його адвокат підтримали скаргу, окремо зазначили, що слідчим СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві в рамках певного кримінального провадження винесена постанова про розшук автомобіля «Субару Легасі», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності з червня 2013 року належить ОСОБА_4 , проте вважали таку дію слідчого перевищенням його службових обов`язків, оскільки на їх думку, слідчий не мав права виносити таку постанову, тому що мав обов`язок перед її винесенням перевірити, кому належить автомобіль на праві власності. Окремо зазначали, що він не переховується, неодноразово звертався до СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві із заявами і запитами щодо отримання копії даної постанови, проте ніякої відповіді не отримали. Саме перебування автомобіля в розшуку спричиняє певні труднощі в житті ОСОБА_4 , а саме він не може в повній мірі користуватися своєю власністю, оскільки кожного разу співробітники ДАІ зупиняють його і здійснюють «перевірку» транспортного засобу, на що витрачається багато часу. Таке обмеження одного із елементів свого права власності вважав неприпустимим і вимагав внесення відповідної інформації в ЄРДР, окремо зазначив, що невідома особа телефонує йому і вимагає грошових коштів за те, що «забере» із міліції заяву про угон його автомобіля, на підставі якої здійснюється досудове розслідування, в межах якого винесена постанова про розшук автомобіля.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, наполягав на тому, що ОСОБА_4 не позбавлений можливості оскаржити дії слідчого, які він вважає «перевищенням», тобто по винесенню постанови про розшук автомобіля. Також зазначив, що КПК України передбачено право слідчого вживати певні дії, в тому числі і щодо винесення постанови про розшук автомобіля, в межах кримінального провадження, відтак стверджувати про перевищення влади в такому випадку неможна. Щодо обов`язку внести відомості за заявою ОСОБА_4 в ЄРДР від 13.03.2015 року, то остання фактично не є заявою про злочин, а побудована на емоціях ОСОБА_4 .

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 13.03.2015 ОСОБА_4 звернувся до прокуратури м. Києва із заявою про злочин, яка була перенаправлена в прокуратуру Солом`янського району м. Києва.

01.06.2013 ОСОБА_4 придбав у власність автомобіль «Субару Легасі», д.н.з. НОМЕР_1 .

10.02.2014 за заявою ОСОБА_7 про зникнення його автомобіля «Субару Легасі», д.н.з. НОМЕР_1 , було внесено відомості в ЄРДР за №0001172 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.289 КК України та розпочате досудове розслідування.

27.12.2014 ОСОБА_4 дізнався про те, що даний автомобіль перебуває в розшуку на підставі винесеної слідчим в рамках кримінального провадження №0001172 постанови, оскільки на підставі цієї постанови його і було знайдено (зупинено на заначеному автомобілі співробітниками ДАІ)

Заступник прокурора району ОСОБА_6 в тих обставинах, які були наведені ОСОБА_4 в його заяві про вчинення злочину, незважаючи на назву заяву «про вчинення злочину», ознак кримінально караних діянь не знайшов, тому відповідні відомості в ЄРДР і не вніс.

Слідчий суддя погоджується із таким висновком, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Доводи ОСОБА_4 та його адвоката свідчать про те, що дане звернення за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, слідчий в межах кримінального провадження щодо розслідування злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України не позбавлений можливості виносити такі постанови. «Неправильне», на думку заявника, розслідування будь-якого злочину не є безумовною підставою для внесення відомостей в ЄРДР.

Одночасно слідчий суддя не погоджується із доводами прокурора, який наполягає на тому, що ОСОБА_4 має право оскаржити дії слідчого, якщо він вважає їх протиправними, оскільки ОСОБА_4 не є стороною кримінального провадження №0001172 або особою, яка згідно ст.303 КПК України має право звертатися із такими скаргами.

Слідчий суддя акцентує увагу ОСОБА_4 та його адвоката на тому, що з урахуванням саме тих відомостей, які наведені в заяві від 13.03.2015, підстав для внесення відповідної інформації в ЄРДР немає, що не позбавляє ОСОБА_4 звернутися до відповідного органу із тими обставинами, про які було заявлено в судовому засіданні під час розгляду даної скарги.

Керуючись ст. ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність заступника прокурора Солом`янського району м. Києва ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1