Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/509/15-к
Провадження № 1-кп/523/181/15
І м е н е м У к р а ї н и
27.01.2015 року м. Одеса
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Петрівка Іванівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, з його слів, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
ОСОБА_6 , перебуваючи 12 червня 2013 року на зупинці громадського транспорту біля будинку №19 по вул. Генерала Бочарова в м. Одесі, побачив службовий автомобіль патрульної служби органу внутрішніх справ, став нервувати, внаслідок чого дістав із кишені одягу поліетиленовий пакет з поміщеним до нього для власного споживання особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою у сухому залишку 10,12 гр., та викинув його від себе на асфальт.
Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що дійсно зберігав при собі висушену коноплю для власного вживання, від якої вирішив негайно позбавитись під час приїзду наряду міліції, що був викликаний невідомим йому чоловіком після конфлікту на вул. Бочарова. В даний час обвинувачений наркотичні засоби не вживає, про вчинене жалкує, щиро кається.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим та його захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 , в порушення вимог ст.ст.7-9,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», перебуваючи 12 червня 2013 року на зупинці громадського транспорту біля будинку №19 по вул. Генерала Бочарова в м. Одесі, зберігав при собі без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою у сухому залишку 10,12 гр., що перевищувало його невеликий розмір, визначений таблицею №1 наказу МОЗ України від 1 серпня 2000 року №188, то вчинене обвинуваченим діяння суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Заявлені органом досудового слідства до відшкодування з обвинуваченого судові витрати на суму 880,2 грн., пов`язані з проведенням в справі експертизи наркотичних засобів, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, та констатує про відсутність обставин, які б його обтяжували.
Суд також враховує дані про ОСОБА_6 , як про особу, що має на утриманні щонайменше одну малолітню дитину та вперше притягується до кримінальної віповідальності.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі, визначеного у мінімальному строку санкції ч.1 ст.309 КК України.
Водночас, у відповідності з пунктом «в» ст.1 та ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді обмеження волі на певний строк особи, засуджені за злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, якщо на день набрання чинності цього Закону вони не позбавлені батьківських прав і мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Цей закон набрав чинності 19 квітня 2014 року, в зв`язку із чим, вчинене ОСОБА_6 12 червня 2013 року діяння за часом підпадає під його дію.
Оскільки санкція ч.1 ст.309 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, то зазначений склад злочину ст.12 цього ж Кодексу віднесено до злочинів середньої тяжкості з умисною формою вини.
Виходячи із наданого в судовому засіданні свідоцтва серії НОМЕР_1 про народження у ОСОБА_6 23 серпня 2010 року сина ОСОБА_7 вбачається, що цей обвинувачений є особою, яка станом на 19 квітня 2014 року мала малолітню дитину.
На момент розгляду справи в суді будь-яких даних про позбавлення обвинуваченого батьківських прав, або наявність інших обставин, передбачених ст.8 цього ж Закону, що перешкоджали б застосуванню амністії, не встановлено.
Крім того, про згоду на застосування акту амністії ОСОБА_6 заявив в суді усно та письмово.
При таких обставинах, відповідно до положень ст.44 КК України, пункту 2 ч. 4 ст.374 КПК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», встановивши в стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Визнаний в якості речових доказів полімерний пакет із канабісом слід знищити.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
ОСОБА_6 , на підставі ст.44 КК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», пункту «в» ст.1 та ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнити від відбування зазначеного покарання внаслідок амністії.
Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.
Стягнути з ОСОБА_6 (і.н. НОМЕР_2 ) на користь держави судові витрати на суму 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 20 коп.
Після набрання вироком законної сили визнаний в якості речових доказів полімерний пакет із канабісом знищити у встановленому порядку.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1