Справа № 11-348/07 Головуючий
ст. 78 ч.2 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2007
року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді
Силки Г.І.

суддів Матвієнко
Н.В., Опейди В.О.

з участю
прокурора Редька А.А.

засудженого ОСОБА_1розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на
постанову Ковельського міськрайонного суду від 20 лютого 2007
року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням
щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1 та . направлено
його для відбування покарання, визначеного вироком Ковельського міськрайонного
суду від 22.03.2006 року на 5 (п'ять) років
позбавлення волі.

Постановлено змінити ОСОБА_1. запобіжний захід з підписки
про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбуття
покарання визначено рахувати з 20
лютого 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

20 лютого 2007 року
кримінально-виконавча інспекція Ковельського району звернулась з поданням в суд
про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно
засудженого ОСОБА_1та направленням його для відбування покарання згідно вироку
суду, так як останній без поважних причин не з'являється для реєстрації в
інспекцію. Тобто не виконує обов'язки, які покладені на нього вироком суду.

Постановою суду від 20
лютого 2007 року
скасовано звільнення від відбування покарання ОСОБА_1. і направлено його відбувати
покарання 5 (п'ять)
років позбавлення волі, яке було призначено йому вироком Ковельського
міськрайонного суду від 22.03.2006
року.

В апеляції
на постанову засуджений
ОСОБА_1. зазначає, що
в . кримінально-виконавчу інспекцію він не з'являвся не
умисно, так як працював на різних роботах. Просить постанову скасувати.

Заслухавши доповідача, який доповів суть постанови суду
першої інстанції, повідомив ким і в якому обсязі вона оскаржена, виклав основні
доводи апеляції, пояснення ОСОБА_1., який підтримав свою апеляцію, просить
постанову скасувати, так як він хворіє і йому необхідно лікуватися, думку прокурора про

залишення постанови без
зміни, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляція задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст.78 КК
України, ч. 2 ст. 166 КВК України якщо
засуджений не виконує покладені на нього обов'язки або систематично вчиняє
правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про
його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для
відбування призначеного покарання.

Відповідно до вироку Ковельського міськрайонного суду від 22 березня 2006 року
ОСОБА_1засуджено на 5 (п'ять)
років позбавлення волі з іспитовим терміном на 3 (три) роки та зобов'язано не виїжджати за межі України
без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну
місця проживання чи роботи та періодично з'являтись в ці органи для реєстрації
(а.с. 2-5).

Постановою кримінально-виконавчої установи встановлено, що ОСОБА_1
зобов'язаний з'являтись на реєстрацію другий та четвертий вівторок кожного
місяця. З даною постановою засуджений ознайомлений 22.05.2006 року (а.с. 13).

25.07.2006 року
ОСОБА_1 не з'явився на реєстрацію, про що був попереджений 8.08.2006 року (а.с. 14, 23).

Про те, що ОСОБА_1 без поважних причин не з'явився на реєстрацію, про що
був попереджений, не заперечує і сам засуджений. З 22 серпня 2006 року ОСОБА_1
взагалі перестав з'являтись в інспекцію на реєстрацію, що підтверджується
листком реєстрації (а.с. 14),
даний факт не заперечує і сам засуджений. Після проведення розшукових
заходів ОСОБА_1 з'явився в інспекцію 31.10.2006
року, про що був знову попереджений (а.с. 41-45).

Посилання ОСОБА_1на те, що він працював і не міг вчасно з'являтися на
реєстрацію, є безпідставними і нічим не підтверджені.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 дійсно в період
іспитового строку без поважних причин не виконував покладені на нього судом
обов'язки - періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, що свідчить
про небажання останнього стати на шлях виправлення.

Тому суд вірно скасував звільнення засудженого від відбування покарання з
випробуванням і направив ОСОБА_1для відбування покарання, яке йому визначено
вироком суду, а саме п'ять років позбавлення волі.

Із вищезазначених причин апеляція ОСОБА_1задовольненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Ковельського міськрайонного суду від 20 лютого 2007
року щодо нього - без
зміни.