Справа
№ 1-110/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2007
року Теребовлянський районний суд
Тернопільської області в складі: головуючого суду Бойка І.І.

при
секретарі Страхоцькій
М.В.

з участю
прокурора Миронова В.А.

та
захисників ОСОБА_1 ОСОБА_2.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
освіта - неповна середня, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого за ч. 2 ст. 186 КК
України

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця АДРЕСА_2, українця, громадянина України, освіта -
неповна середня, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого за ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На
початку травня 2007 року неповнолітні ОСОБА_3. та ОСОБА_4, переслідуючи
корисливі цілі з метою особистого збагачення, вступили між собою в злочинну
попередню змову, направлену на вчинення грабунку мобільного телефону в
неповнолітнього ОСОБА_5

Реалізуючи
свій злочинний намір, направлений на вчинення даного злочину, ОСОБА_3. та
ОСОБА_4 11 травня 2007 року близько 22:00-22:40 год. у продуктовому магазині, що в м. Теребовля по вулиці С Стрільців,
купили два поліетиленові пакети жовтого кольору, з метою в подальшому
використати їх при вчиненні грабунку мобільного телефону, а саме надіти їх на
свої голови для того щоб ОСОБА_5. їх не впізнав.

Приготувавшись
таким чином до вчинення злочину та знаючи точне місце проживання ОСОБА_5,
ОСОБА_3. та ОСОБА_4 у вищевказаний період часу прийшли на вулицю СНаливайка, що
в м. Теребовля, де вони із мобільного телефону, який є власністю ОСОБА_3,
подзвонили на мобільний номер телефону ОСОБА_5, який був їм відомий і обманним
шляхом викликали його з помешкання.

Згідно
розподілених ролей в злочинній групі, ОСОБА_3. та ОСОБА_4 наділи на свої голови
вищевказані поліетиленові пакети, при цьому, ОСОБА_3. заховався за металеві
ящики для сміття, а ОСОБА_4 знаходився на дорозі, на відстані біля п'яти метрів
від ОСОБА_3, чекаючи появи ОСОБА_5

Коли
ОСОБА_5, вийшовши із свого помешкання, появився в полі зору ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
то останній, використовуючи той фактор, що була темна пора доби, поблизу не
було будь-кого із громадян, вказане місце не освітлювалось, як і те, що
ОСОБА_5. не побачить на його голові поліетиленовий пакет, покликав останнього
до себе.

ОСОБА_5,
не підозрюючи можливість вчинення щодо нього суспільно-небезпечних дій, став
наближатися до ОСОБА_4. При цьому ОСОБА_3., використовуючи ту обставину, що
ОСОБА_5. був повернутий до нього спиною, став наближатись до нього.

Наблизившись
не помітно до ОСОБА_5, ОСОБА_3. - виходячи із попередньої домовленості з
ОСОБА_4., з метою подолання можливого опору з сторони ОСОБА_5, застосував щодо
нього фізичне насильство, яке не є небезпечним для його життя чи здоров'я, а
саме - наніс йому один удар правою рукою в обличчя, від якого останній впав на
землю, спричинивши при цьому ОСОБА_5. легкі тілесні ушкодження у вигляді
припухлості та синця в ділянці верхньої повіки лівого ока та надбрівної
ділянки.

Після
цього, ОСОБА_3. діючи умисно, зухвало, ігноруючи волю потерпілого, відкрито
вирвав з рук ОСОБА_5 його мобільний телефон марки „SONI-ERICSSON" моделі К-750-і.,
вартістю 1036 грн. 21 коп.

Не
бажаючи бути викритими у вчиненні злочину ОСОБА_3. та ОСОБА_4 побігли в
напрямку свого проживання, що в м. Теребовля, знявши при цьому з голови
поліетиленові пакети та повикидавши їх

по
ходу свого руху.

25
травня 2007 року ОСОБА_3. спільно із своїм знайомим ОСОБА_6, якому не було
відомо про обставини вищевказаного злочину, продав даний мобільний телефон за
489 грн. в магазин мобільного зв'язку „Мобілочка", що розташований поблизу
центрального ринку м. Тернополя. Виручені від продажу мобільного телефону
гроші, ОСОБА_3. та ОСОБА_4 використали на власні потреби.

Сам
підсудній ОСОБА_3. свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та пояснив, що
він дійсно на початку травня 2007 року, за декілька днів до вчинення грабежу
мобільного телефону в ОСОБА_5, зустрівся із ОСОБА_4. В цей час коли вони
розмовляли про різні речі, то у нього з ОСОБА_4. виник задум викрасти в ОСОБА_5
мобільний телефон марки „Соні-Еріксон». Хто з них був ініціатором даного задуму
він вже не пам'ятає, оскільки все виникло спонтанно. Вони розраховували
викрасти даний мобільний телефон та його продати, а виручені гроші використати
в особистих цілях, а саме поділити порівну.

Через
декілька днів ОСОБА_4 приніс йому номер мобільного телефона ОСОБА_5, тоді в
них виник намір по номеру даного телефону викликати ОСОБА_5 з його помешкання в
темну пору добу, заволодіти його мобільним телефоном, а щоб він їх не впізнав -
надіти для цієї цілі поліетиленові кульки, які б закривали їхні обличчя та
голову.

Десь за
день до скоєння грабунку вони на вулиці детально обговорили план своїх дій, а
саме в якому магазині куплять поліетиленові кульки, хто із них та по якому телефону
буде дзвонити до ОСОБА_5, хто і яким чином буде його відволікати.

11
травня 2007 року біля 21.20 год.
він зустрівся на вулиці С.Стрільців, що у м. Теребовля, із ОСОБА_4 та
вирішили здійснити свій задум. А саме вчинити грабунок мобільного телефона в ОСОБА_5 З метою
реалізувати даний план він пішов у магазин та купив два поліетиленові пакети
жовтого кольору, які вони пізніше мали надіти на свої голови при вчинені
грабунку телефона. Купивши
дані пакети вони направилися до вулиці С.Наливайка, а саме до приміщення
кредитної спілки. Коли вони прибули туди то як вони домовилися він із свого
мобільного телефона подзвонив
на мобільний телефон до ОСОБА_5 то обманним шляхом викликав його із помешкання,
коли ОСОБА_5 вийшов з будинку то йшов по вулиці в напрямку кафе „Ласунка".
Коли ОСОБА_5. йшов по вулиці, то в них на голові були поліетиленові кульки.
Виходячи із попередньої домовленості із ОСОБА_4., він покликав ОСОБА_5 до себе,
і підійшовши ззаду до ОСОБА_5, несподівано наніс йому один удар рукою в обличчя.
Від даного удару ОСОБА_5. впав на землю, а свій мобільний телефон він тримав у
руці прижавши його до грудей, після цього він взяв його за руку та вирвав його
мобільний телефон.

Після
цього як він викрав у ОСОБА_5
мобільний телефон, то побіг до річки, де є стежка в напрямку моста, а
ОСОБА_4 побіг за ним.

В
подальшому вони розійшлися по домівках, а даний телефон, який він викрав у
ОСОБА_5 залишив собі. В подальшому, викрадений телефон він продав за 489 грн.,
а використані кошти використав на власні потреби самостійно, не поділившись із
ОСОБА_4..

Підсудній
ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині, визнав повністю та дав аналогічні покази.

Неповнолітній
підсудній ОСОБА_3. просить справу розглядати без дослідження письмових доказів
та допиту свідків, так як погоджується з усіма фактичними обставинами справи.

Неповнолітній
підсудній ОСОБА_4 просить справу розглядати без дослідження письмових доказів
та допиту свідків, так як погоджується з усіма фактичними обставинами справи.

Крім
визнання вини самим неповнолітнім підсуднім ОСОБА_3, його вина доводиться
іншими доказами, що маються в матеріалах кримінальної справи, які в судовому
засіданні не досліджувалися, фактичні дані яких підсудній не заперечує.

Крім
визнання вини самим неповнолітнім підсуднім ОСОБА_4., його вина доводиться
іншими доказами, що маються в матеріалах кримінальної справи, які в судовому
засіданні не досліджувалися, фактичні дані яких підсудній не заперечує.

Оцінюючи
зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії непонолітнього підсуднього
ОСОБА_3 підпадають під ознаки ч. 2 ст.186 КК України - відкрите викрадення
чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя,
чи здоров'я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Оцінюючи
зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії непонолітнього підсуднього
ОСОБА_4 підпадають під ознаки ч. 2 ст.186 КК України - відкрите викрадення
чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя,
чи здоров'я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи
міру покарання неповнолітньому підсудньому ОСОБА_3, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу підсуднього, його молодий вік, те що вчинив
злочин будучи неповнолітнім, яким і є на даний час, що повністю визнав свою
вину та щиросердечно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину,
злочин вчинив вперше, позитивно характеризується по місцю проживання та
навчання, шкода повністю відшкодована, потерпілий просить суворо не карати та
не позбавляти волі, а тому суд вважає, що вищевказані обставини пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що дає
можливість застосувати статтю 69 КК України до ч. 2 ст. 186 КК України та
перейти до більш м'якого покарання у вигляді штрафу.

Обираючи
міру покарання неповнолітньому підсудньому ОСОБА_4, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу підсуднього, його молодий вік, те що вчинив
злочин будучи неповнолітнім, яким і є на даний час, що повністю визнав свою
вину та щиросердечно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину,
злочин вчинив вперше, позитивно характеризується по місцю проживання та
навчання, шкода повністю відшкодована, потерпілий просить суворо не карати та
не позбавляти волі, а тому суд вважає, що вищевказані обставини пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що дає
можливість застосувати статтю 69 КК України до ч. 2 ст. 186 КК України та
перейти до більш м'якого покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст.
323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати
винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та
призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в
розмірі 1000 грн. в дохід держави.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Визнати
винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та
призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в
розмірі 1000 грн. в дохід держави.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові
докази: коробку із мобільного телефона
та документи мобільного телефона,
а саме: посібник користувача, квитанція про придбання мобільного телефона та гарантійний
талон № 1197144, які передані на зберігання ОСОБА_5. - залишити останньому.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 117 грн. 70 коп. судових витрат за проведення
експертизи, /а.с. 35/

Вирок
може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду на протязі
п'ятнадцяти діб через Теребовлянський районний суд.