Справа № 11-194/2008р. Головуючий у 1 інстанції:
ст.185 ч.2 КК України
Доповідач : Григор'єва В.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Чернігівської
області в складі:

головуючого - судді -
Широян Т.А.

суддів - Григор'євої
В.Ф., Демченка О.В.

з участю
прокурора - Евхименка В.В.

розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1на
вирок Козелецького
районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець смт. Козелець Чернігівської області, українець, громадянин України, з
середньою освітою, неодружений, непрацюючий,
раніше судимий: 1)
22.06.2000 року Козелецьким районним судом
Чернігівської області за ст.ст. 140 ч.2, 44, 45 КК України до 2 років
позбавлення волі умовно з іспитовим строком на 1 рік; 2) 14.06.2001
року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ст.ст. 229-2 ч.2,
229-6 ч.2, 140 ч.2, 42, 43 КК України ( в редакції 1960 року) до 5 років 6
місяців позбавлення волі з конфіскацією
майна, 30.12.2004 року звільнений за постановою Шосткінського міського суду
Сумської області від 23.12.2004 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 19 днів; 3) 29.01.2007
року Козелецьким районним судом
Чернігівської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення
волі; 4) 09.10.2007 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК
України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, мешканець АДРЕСА_1

засуджений
за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за
сукупністю вироків у строк покарання зараховано частину невідбутого покарання за вироком Козелецького
районного суду Чернігівської області від 09.10.2007 року і остаточно
призначено покарання ОСОБА_1. у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Доля
речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_1. визнано винним у тому, що 31 грудня 2006 року, в денний час,
перебуваючи в приміщенні автостанції смт. Козелець Чернігівської області,
таємно викрав з кишені штанів ОСОБА_2. мобільний телефон „Соні Еріксон К-310”,
вартістю 780 грн. зі стартовим пакетом
вартістю 25 грн., які належали потерпілому.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1., не
оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації його дій,
просить вирок суду змінити, призначити йому більш м'яке покарання, посилаючись
на те, що при призначенні покарання суд першої інстанції не в повній мірі
врахував його особу та обставини,
які пом'якшують покарання: сприяння
розкриттю злочину, його стан здоров'я та інші обставини.

Заслухавши доповідача по
справі, думку прокурора, який вважає
вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
викладені у апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Висновок суду про винність засудженого ОСОБА_1. у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
за зазначених у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджений дослідженими у судовому засіданні та викладеними у вироку
доказами, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та взаємозв'язку, і ніким
не оспорюється.

Злочинні дії ОСОБА_1. судом правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК
України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Суд обрав міру покарання
засудженому у відповідності з вимогами
ст. 65 КК України з урахуванням
ступеню тяжкості вчиненого
злочину, особи винного, його характеристики, за відсутності обставин,
які обтяжують покарання, за наявності обставини, яка пом'якшує покарання: щире
каяття, а також обставин, на які посилається у своїй апеляції засуджений, а
тому підстав для її задоволення немає.

Також суд обґрунтовано врахував, що засуджений ОСОБА_1.
вчинив злочин до винесення попереднього вироку, тому покарання призначив за
правилами ст.70 ч.4 КК України, але в резолютивній частині вироку помилково
вказав, що остаточне покарання призначено за сукупністю вироків, замість за
сукупністю злочинів, тому в цій частині вирок необхідно уточнити.

Призначене засудженому
покарання є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових
злочинів.

З урахуванням наведеного підстав для
пом'якшення покарання засудженому ОСОБА_1. колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1. залишити без задоволення, а вирок
Козелецького
районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2007 року щодо ОСОБА_1- без зміни.

Уточнити резолютивну частину вироку, що остаточне покарання засудженому
ОСОБА_1. призначено на підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань
за даний злочин та частину невідбутого
покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від
09.10.2007 року.

Судді:

Григор'єва В.Ф. Широян Т.А. Демченко О.В.