В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2012 Справа №1915/6556/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Пилипець О.І.

з участю прокурора Гавіловського Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше несудимого,

- за ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_7, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше несудимого,

- за ч.5 ст.27 - ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку лютого 2012 року у підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під час перебування в гуртожитку №1 по вул.Шептицького, 13 в м.Тернополі в ході розмови виник злочинний намір спільно скоїти крадіжку належного ОСОБА_3 ноутбуку торгової марки «DELL INSPIRION 1564», з кімнати №180 по вул.Шептицького, 13 в м.Тернополі, в якій проживав ОСОБА_2.

Реалізуючи вказаний злочинний намір, 15 лютого 2012 року близько 09 год. ОСОБА_2, сприяючи вчиненню крадіжки, діючи згідно спільного злочинного плану з ОСОБА_1, передав останньому свій ключ від кімнати №180 по вул.Шептицького, 13 в м.Тернополі, в якій він проживав, після чого близько 11 год. ОСОБА_1, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою ключа, переданого йому ОСОБА_2, відчинив врізний замок та проник у вищевказану кімнату, звідки таємно викрав ноутбук торгової марки «DELL INSPIRION 1564» з блоком живлення до нього, загальною вартістю 3 800 грн. та компютерну мишку «Labtec» вартістю 20 грн., повернувши в подальшому, відповідно до попередньої домовленості, ОСОБА_2 його ключ від вищевказаної кімнати.

Із викраденим майном ОСОБА_1 з місця скоєння злочину втік.

Таким чином, внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спричинили ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 3 820 грн.

Допитаний як підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що вони давно знайомі із ОСОБА_2, який проживав в кімнаті №180 гуртожитку №1 по вул.Шептицького, 13 в м.Тернополі, з яким також проживали потерпілий ОСОБА_3 та інші. Так, йому з ОСОБА_2 було відомо про те, що в ОСОБА_3 в користуванні знаходиться ноутбук торгової марки «DELL». На початку лютого 2012 року під час розмови з ОСОБА_2 в них виник злочинний намір викрасти вказаний ноутбук, який належить ОСОБА_3 з метою подальшого його продажу та розподілу виручених грошей між собою з метою збагатитися, для чого він запропонував ОСОБА_2 вчинити крадіжку ноутбука, на що останній погодився. В процесі обговорення деталей вчинення крадіжки, він вирішив, що скоювати крадіжку буде сам, а ОСОБА_2 передасть йому ключ від кімнати, в якій він проживав, а також про те, що реалізовувати ноутбук також буде він, а гроші від його продажу вони розділять порівну. Так, дізнавшись про те, що 15 лютого 2012 року в кімнаті №180, де проживав ОСОБА_2, зранку нікого не буде, і він безперешкодно зможе попасти в дану кімнату, за допомогою ключа ОСОБА_2, ОСОБА_1 близько 09 год. ранку, не пішовши на одну із пар, зателефонував ОСОБА_2 і повідомив, що йому потрібен ключ від його кімнати, на що останній неподалік гуртожитку передавши йому ключ від своєї кімнати, пішов на роботу, а ОСОБА_1 в свою чергу повернувся в гуртожиток та дочекавшись, коли всі мешканці кімнати №180 підуть на заняття в університет, а також переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, ключем, який йому передав ОСОБА_2, відчинив вхідні двері у вказану кімнату і зайшов в неї, де на одному із крісел побачив ноутбук ОСОБА_3 торгової марки «DELL», якого, відключивши від електромережі, а також, блок живлення до нього та мишку сірого кольору таємно викрав, після чого вийшов з кімнати №180, зачинив двері ключем, який йому передав ОСОБА_2 та заніс викрадені речі в свою кімнату, де поклав викрадене майно в пакет та заховав все в своєму ліжку. Потім він зателефонував до ОСОБА_2 і повідомив, що ноутбук вже в нього і йому потрібно віддати ключ від його кімнати, після чого вони зустрілися біля кафе швидкого приготування «Чіккен-Хат», що по вул.Пирогова в м.Тернополі, де ОСОБА_2 проходив стажування, біля якого ОСОБА_1 повернув ОСОБА_2 його ключ від кімнати, де він проживав. Невдовзі до нього прийшли працівники міліції, яким він добровільно видав викрадений ноутбук, блок живлення та мишку до нього та зізнався у вчиненні крадіжки та про обставини її вчинення.

Допитаний як підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та показав практично аналогічне, що і підсудний ОСОБА_1, з чого слідує, що він проживав в кімнаті №180 гуртожитку №1 по вул.Шептицького, 13 в м.Тернополі разом з потерпілим ОСОБА_3 та іншими. Так, йому з ОСОБА_4 було відомо про те, що у ОСОБА_3 в користуванні знаходиться ноутбук торгової марки «DELL». На початку лютого 2012 року під час розмови з ОСОБА_4 в них виник злочинний намір викрасти вказаний ноутбук з метою подальшого його продажу та розподілу виручених грошей між собою з метою збагатитися, для чого ОСОБА_4 запропонував йому вчинити крадіжку ноутбука, на що останній погодився. В процесі обговорення деталей вчинення крадіжки, ОСОБА_1 повинен був скоювати крадіжку, а ОСОБА_2 для цього передасть йому ключ від кімнати, в якій він проживав, а також про те, що реалізовувати ноутбук буде ОСОБА_1, а гроші від його продажу вони розділять порівну. Так, 15 лютого 2012 року близько 09 год. ранку ОСОБА_1 передзвонив до нього і повідомив, що йому потрібен ключ від його кімнати, на що ОСОБА_2 неподалік гуртожитку передавши йому ключ від своєї кімнати, пішов на роботу. В подальшому ОСОБА_1 перетелефонував до нього і повідомив, що ноутбук вже в нього і йому потрібно віддати ключ від його кімнати, після чого вони зустрілися біля кафе швидкого приготування «Чіккен-Хат», що по вул.Пирогова в м.Тернополі, де ОСОБА_2 проходив стажування, біля якого ОСОБА_1 повернув йому ключ від кімнати, де він проживав. В подальшому до нього прийшов його співмешканець ОСОБА_5, який йому повідомив про крадіжку, після чого він добровільно зізнався про причетність до її вчинення.

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнавши свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів, повністю погодилися зі всіма зібраними в процесі досудового слідства доказами, що її підтверджують, відмовилися від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, зясувавши думку учасників процесу щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються, зясувавши при цьому, чи правильно розуміють підсудні та інші учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна крадіжка, поєднана з проникненням в житло, за попередньою змовою групою осіб, а також про доведеність вини підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії ч.5 ст.27-ч.3 ст.185 КК України, як пособництво у вчиненні таємного викрадення чужого майна - крадіжки, поєднаної з проникненням в житло, вчиненої за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем попереднього навчання задовільно, його молодий вік, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що помякшують покарання, суд відносить зявлення зі зізнанням, повне визнання підсудним вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та добровільне повне відшкодування завданої злочином шкоди.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що підсудному ОСОБА_1 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк.

Водночас суд, з врахуванням помякшуючих покарання обставин, даних про особу ОСОБА_1 та фактичних обставин справи, вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку і покладенням обовязків згідно п.п. 2-4 ст.76 КК України, оскільки ОСОБА_1 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем попереднього навчання задовільно, його молодий вік, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що помякшують покарання, суд відносить зявлення зі зізнанням, повне визнання підсудним вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та добровільне повне відшкодування завданої злочином шкоди.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що підсудному ОСОБА_2 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк.

Водночас суд, з врахуванням помякшуючих покарання обставин, даних про особу ОСОБА_2 та фактичних обставин справи, вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку і покладенням обовязків згідно п.п. 2-4 ст.76 КК України, оскільки ОСОБА_2 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

По справі є судові витрати за проведені експертизи, вартість яких в загальній сумі 656, 6 грн. слід стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області.

При цьому речові докази у справі, а саме:

· ноутбук торгової марки «Dell Inspirion 1564» з блоком живлення до нього та компютерну мишку «Labtec», які повернуто потерпілому ОСОБА_3 небхідно залишити у розпорядженні останнього;

· серцевину замка з одними ключем та металевий ключ з маркуванням «LEX LOCKS», які знаходяться в камері схову речових доказів Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області слід повернути потерпілому ОСОБА_3

Раніше обрані підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запобіжні заходи у вигляді підписки про невиїзд слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за даним злочином покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого наступні обовязки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

· періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за даним злочином покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого наступні обовязки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

· періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях вартість проведених у справі експертиз в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області: код 24524727, банк одержувача ГУ ДКУ в Тернопільській області, МФО 838012, р/р 0463:

· за товарознавчу експертизу №6-102/12 від 28 лютого 2012 року в сумі 375, 2 грн. із призначенням платежу: «За проведення товарознавчої експертизи №6-102 від 28 лютого 2012 року»;

· за трасологічну експертизу №17/71/12 від 28 лютого 2012 року в сумі 281, 4 грн. із призначенням платежу: «За проведення трасологічної експертизи №17/71/12 від 28 лютого 2012 року».

Речові докази у справі, а саме:

· ноутбук торгової марки «Dell Inspirion 1564» з блоком живлення до нього та компютерну мишку «Labtec», які повернуто потерпілому ОСОБА_3 небхідно залишити у розпорядженні останнього;

· серцевину замка з одними ключем та металевий ключ з маркуванням «LEX LOCKS», які знаходяться в камері схову речових доказів Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області слід повернути потерпілому ОСОБА_3

Раніше обрані підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запобіжні заходи у вигляді підписки про невиїзд слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_6