Справа № 454/673/13-к
У Х В А Л А

судового засідання

17.10.2013 року Сокальський районний суд
Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О.А. ,

при секретарі Баран О.Я.,

з участю прокурора Дідовського М.,
потерпілих ОСОБА_1 , законного
представника потерпілої ОСОБА_2,
обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника -
адвоката ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні в
залі суду м.Сокаль кримінальну справу
із направленим із прокуратури
Львівської області обвинувальним
актом у кримінальному провадженні №
0000003 від 02.01.2013 р. про
обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України, -

в с т а н о в и в:

в суді на розгляді перебуває
кримінальне провадження про
обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_3 та захисник - адвокат ОСОБА_4
подали клопотання щодо призначення по
даній кримінальній справі повторної
комісійної судово-медичної експертизи,
проведення якої доручити експертам
Головного бюро Судово-медичної
експертизи MО3 України ( м.Київ,
Шевченківський р-н. вул. Оранжерейна, 9 ),
оскільки в них є сумніви щодо
правомірності притягнення до
кримінальної відповідальності
обвинуваченого ОСОБА_3 та не всі особи
притягнуті до кримінальної
відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового
провадження з приводу даного
клопотання та ознайомившись з
матеріалами провадження , суд
приходить до висновку, що дане
клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 332 КПК України,-

у х в а л и в:

клопотання захисника ОСОБА_4 в
інтересах обвинуваченого ОСОБА_3
задоволити.

Призначити по Кримінальному
провадженню про обвинувачення ОСОБА_3 у
вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України
повторну комісійну судово-медичну
експертизу, проведення якої доручити
експертам Головного бюро
Судово-медичної експертизи MО3 України (
м.Київ, Шевченківський р-н. вул.
Оранжерейна, 9 ).

1) На вирішення експертизи
поставити наступні запитання:

2) До обов'язків кого з медичних
працівників у клінічному випадку
ОСОБА_1 віднесено правильне визначення
строку вагітності? Чи повинен
встановлювати строк вагітності лікар,
який проводить родорозрішення, у
випадку ОСОБА_1 - лікар ОСОБА_3, аби
обрати правильну тактику ведення
пологів?

3) Відповідно до наказу МОЗ України
«Про затвердження клінічного
протоколу з акушерської допомоги
«Переношена вагітність»» від 27.12.2006 р.
№ 901 (далі - наказ № 901), вагітністю, що
переношується, слід вважати
вагітність, яка продовжується більше 42
повних тижнів (294 доби або більше) від
першого дня останнього нормального
менструального циклу. Чи вагітність у
ОСОБА_1 слід було вважати такою, що
переношується? Якщо так, то які дії і
хто з медичних працівників повинен був
вчиняти, аби встановити переношену
вагітність? Чи були в повному обсязі
лікарем ОСОБА_3, що приймав пологи,
проведено діагностику вагітної ОСОБА_1,
аби встановити факт переношеної
вагітності?

4) Чи у випадку родорозрішення
ОСОБА_1 були ознаки переношеного плода,
характерні зміни посліду, що
нормативно встановлені в наказі № 901?

5) До обов'язків кого з медичних
працівників належить оформлення
історії пологів? Чи лікар ОСОБА_3
зобов'язаний був вести первинну
медичну документацію відповідно до
вимог галузевих стандартів? Хто з
медичних працівників несе
відповідальність за відображення
даних в історії пологів?

6) Якщо в історії пологів № 1533
ОСОБА_1 вказано діагноз заключний «Роди
ІІ в терміні 40-41 т.», то чи можна вважати,
що вагітність є переношеною?

7) Чи набряки вагітних є показом до
госпіталізації вагітних у відділення
патології вагітних? Чи були покази в
ОСОБА_1 для госпіталізації у відділення
патології вагітних і якщо так, то які?

8) Чи правильно лікар ОСОБА_3 вів
партограму? Чи дотримано лікарем
ОСОБА_3 правил використання партограми,
в т.ч. в аспекті заповнення і
інтерпретації партограми? Чи
достатньою є кваліфікація лікаря
ОСОБА_3, аби правильно інтерпретувати
партограму? Якщо б велась партограма,
то чи міг лікар пропустити наростання
гіпоксії, і за яких обставин?

9) Чи мав лікар ОСОБА_3 достатню
кваліфікацію, аби проводити кесарський
розтин? Чи повинен був ОСОБА_3 і
черговий лікар ОСОБА_5 при встановленні
діагнозу дистрес плода проводити
кесарський розтин і в які строки?

10) Чи правильно було в ОСОБА_1
виставлено діагноз «слабкість
пологової діяльності» і чому? Чи
правильно вводився препарат
«Окситоцин», у т.ч. після встановлення
діагнозу дистрес плода?

11) Чи були в ОСОБА_1 покази для
родостимуляції? Чи може не корегована
родостимуляція призвести до
передчасного розшарування плаценти та
дистресу плода?

12) Якою є динаміка розкриття шийки
матки в латентний період пологів? І чи
відповідала динаміка розкриття шийки
матки в ОСОБА_1 латентному періоду?

13) Чи своєчасно було виставлено в
роділлі ОСОБА_1 діагноз дистрес плода?
Які дії повинен був вчиняти лікар
ОСОБА_3, який приймав пологи у ОСОБА_1,
при виставленні діагнозу гострий
дистрес плода? Чи потрібно було
проводити кесарський розтин?

14) На час проведення
родорозрішення ОСОБА_1 ще не було
прийнято наказу МОЗ України від 27.12.2011
р. № 977 «Про внесення змін до наказу МОЗ
України від 15.12.2003 року № 582 "Про
затвердження клінічних протоколів з
акушерської та гінекологічної
допомоги» (далі - наказ № 977), у якому
визначено, що ургентний кесарський
розтин проводиться протягом 15 хв. Чи у
випадку роділлі ОСОБА_1 кесарський
розтин був ургентний, і якщо так, то, у
який часовий проміжок слід було його
провести? Скільки часу минуло від
моменту встановлення діагнозу дистрес
плода і до проведення оперативного
родорозрішення?

15) Чи правильними були дії
медичних працівників при встановленні
діагнозу гострий дистрес плода? Хто
несе відповідальність за прийняття
рішень при виникненні складної
акушерської ситуацій, зокрема дистресу
плода? Чи допущені помилки при
виникненні складної акушерської
ситуації в ОСОБА_1, і ким з медичного
персоналу?

16) Яка причина смерті плода ОСОБА_1
Чи була попереджуваною смерть плода?
Дії кого з медичних працівників
призвели до смерті плода дитини ОСОБА_1?

17) Чи смерть плода дитини ОСОБА_1
була наслідком надання
акушерсько-гінекологічної допомоги
лікарем ОСОБА_3 всупереч стандартам у
сфері охорони здоров'я? Якщо так, то
яким? Які дії лікар ОСОБА_3 зобов'язаний
був вчинити, аби не порушувати
галузевих нормативних документів? Яких
дій та в якому обсязі лікарю
акушер-гінекологу ОСОБА_3 слід було
дотримуватись і виконувати під час
вагітності та пологів ОСОБА_1, з метою
запобігання смерті плода дитини
ОСОБА_1?

18) Чи своєчасне проведення
операції кесарського розтину могло
слугувати живонародженню дитини
ОСОБА_1? Якщо так, то з яких причин та дій
кого з медичних працівників своєчасно
не будо проведено оперативного
родорозрішення?

19) Що стало причиною відшарування
нормально розташованої плаценти в
роділлі ОСОБА_1? Яка причина виникнення
ретроплацентарної гематоми в роділлі
ОСОБА_1?

20) Якою є причина виникнення
гіпоксії плода і чи своєчасно
відзначено початкові прояви гіпоксії?
Чи був поставлений і чи своєчасно
діагноз часткового передчасного
відшарування нормально розташованої
плаценти і чи мав можливість лікар
ОСОБА_3 встановити цей діагноз, і якщо
так, то які чинники могли вплинути на
те, що до операції цей діагноз не
виставлявся?

21) Коли розвивався ургентний стан
матері і плода, і чи його можна було б
попередити? Коли б було ретельне
спостереження ОСОБА_3 за роділлею
ОСОБА_1, то чи могли б настати такі
наслідки для пацієнтки? Які дії повинен
був вчиняти ОСОБА_3, аби можна було
стверджувати, що лікарем велось
належне спостереження за роділлею і
плодом?

22) Чи могла коротка пуповина у
ОСОБА_1 призвести до часткового
передчасного відшарування нормально
розташованої плаценти? Як обвиття
пуповиною могло вплинути на хід
родорозрішення? Чи повинен був лікар
ОСОБА_3 враховувати факт обвиття при
веденні пологів?

23) Чи можна було б попередити
мертвонародження і не провокувати
маткову кровотечу, якщо б було
обґрунтовано призначено
родостимуляцію, коригувалось її
проведення, а також якщо б вчасно було
встановлено гіпоксію плода та часткове
передчасне відшарування нормально
розташованої плаценти? До обов'язків
кого з медичних працівників належало
адекватне призначення родостимуляції,
контролю за її здійсненням, а також
вчасне діагностування відхилень у
стані роділлі та плода?

24) Чи при всіх випадках
екстирпації матки розвивається
ускладнення у вигляді урологічних
проблем (стриктура лівого сечоводу)? З
урахуванням норм наказу № 977 (травми
сечовидільної системи, 1 жінка на 1000
(рідко)), чи такі наслідки оперативного
втручання є звичним наслідком в
акушерській практиці? Якщо ні, то які
причини виникнення у випадку ОСОБА_1?
Якими повинні бути профілактичні
заходи таких урологічних ускладнень, і
чи були вони зроблені в випадку ОСОБА_1?
Які причини виникнення сечо-піхвової
нориці і чи виникнення її було
попереджувано у випадку ОСОБА_1?

25) Якими є причини затримки з
проведенням операції кесарського
розтину? Хто несе за це з медичних
працівників персональну
відповідальність?

26) Які причини виникнення маткової
кровотечі? Чи правильно було зшивати
розріз на матці при незупиненій
кровотечі? Чи можна було при кровотечі,
яка виникла у ОСОБА_1 при проведенні
кесарського розтину, очікувати
прибуття лікаря ОСОБА_6 для проведення
операції екстирпації матки? Як вплинув
час очікування на стан породіллі
ОСОБА_1?

27) Чи могла у ОСОБА_1 бути така
значна кровотеча (якщо відбувалось
очікування лікаря ОСОБА_6), що спонукала
лікарів проводити зупинку
післяпологової маткової кровотечі
шляхом операції екстирпації матки? Чи
могло мати місце в акушерському
випадку ОСОБА_1 розрив матки, що породив
необхідність її екстирпації? Які
причини породили необхідність
екстирпації матки?

28) Чи правильно тактично проведено
операцію кесарського розтину й
операцію екстирпації матки? Хто з
медичних працівників несе персональну
відповідальність за якість проведення
операцій ОСОБА_1?

29) Чи були дії заввіділення ОСОБА_7
правильними, своєчасними і
професійними при проведенні
оперативного втручання - кесарського
розтину з розширенням в обсязі
екстирпації матки? Якщо ні, то чи дії
ОСОБА_7 при проведенні кесарського
розтину могли спричинити необхідність
проведення екстирпації матки та
виникненню урологічних ускладнень у
ОСОБА_1?

30) Якими є причини проведення
операції у ОСОБА_1 4 год. 50 хв.? Хто несе
відповідальність за оформлення
протоколу операції?

31) Чи правильно було обрано метод
анестезії у ОСОБА_1 при проведенні
кесарського розтину?

32) Чи акушерсько-гінекологічна
допомога, яка надавалась ОСОБА_1 при
родорозрішенні в умовах Сокальської
центральної районної лікарні, була
якісною? Чи мало місце неналежне
виконання своїх професійних обов'язків
лікарем-акушер-гінекологом ОСОБА_3,
лікарем-анестезіологом ОСОБА_8,
завідувачем пологового відділення
ОСОБА_7, лікарем-акушер-гінекологом
ОСОБА_5 та лікарем-акушер-гінекологом
ОСОБА_6? Якщо так, то яких саме та ким з
названих лікарів? Дії кого з медичних
працівників безпосередньо пов'язані зі
смертю плода ОСОБА_1 та втратою
репродуктивної здатності ОСОБА_1, а
також розвитком у неї урологічних
проблем зі здоров'ям?

33) Чи рішення консиліуму лікарів є
обов'язковим для медичних працівників,
і якщо так, то яких? Чи повинна була
лікар ОСОБА_8 виконувати рішення
консиліуму? Які мали б бути дії
лакаря-анестезіолога, якщо вона не
погоджувалась з рішенням консиліуму
щодо обрання методу знечулення?

34) Чи правильно та своєчасно
обрано лікарем-анестезіологом ОСОБА_8
метод знечулення-спінальна анестезія
(перідуральна анестезія) для роділлі
ОСОБА_1, якій був поставлений діагноз
дистрес плода? Чи правильно обрано
метод знечулення при проведенні
кесарського розтину і чому? Якщо ні, то
який метод слід було обирати в випадку
проведення кесарського розтину ОСОБА_1?

35) Який метод знечулення мав бути
обраний ОСОБА_8 за клінічних
характеристик, зазначених в історії
пологів, і діагнозі дистрес плода для
роділлі ОСОБА_1 і якими
нормативно-правовими документами
лікар-анестезіолог мала б керуватися
при здійсненні вибору методу
знечулення?

36) Скільки часу необхідно для
знеболення методом спінальної
анестезії і чи достатньо було часу для
введення даного методу знечулення у
лікаря-анестезіолога ОСОБА_8 при
терміновості проведення операції
кесарського розтину в роділлі ОСОБА_1?
Чи записи щодо початку операції в 3.05 є
адекватними, якщо в 2.55 проводиться
огляд анестезіолога? Скільки часу
потрібно, аби спінальна анестезія
подіяла?

37) Чи при виборі знечулення
методом спінальної анестезії лікарем -
анестезіологом ОСОБА_8 були враховані
такі фактори як ступінь терміновості
операції, стан роділлі ОСОБА_1 та плода?

38) Чи можливо було роділлі ОСОБА_1,
враховуючи її анатомічну тілобудову,
провести інтубаційну анестезію? Чи в
повному об'ємі лікарем-анестезіологом
ОСОБА_8 був проведений
передопераційний огляд роділлі ОСОБА_1
з метою визначення анестезіологічного
ризику та вибору методу знечулення?

39) Порушення яких галузевих
стандартів у сфері охорони здоров'я,
затверджених МОЗ України, були
допущені лікарем-анестезіологом
ОСОБА_8 при виборі тактики знечулення
роділлі ОСОБА_1 під час проведення
операції ургентного кесарського
розтину?

40) Чи можна було б уникнути смерті
плода при обранні
лікарем-анестезіологом ОСОБА_8
правильної тактики проведення
знечулення роділлі ОСОБА_1, в якої був
поставлений діагноз дистрес плода, а
відтак, і здійснення операції
кесарського розтину своєчасно? Чи при
виборі знечулення роділлі ОСОБА_1
методом інтубаційної анестезії можна
було б уникнути смерті плода?

41) Чи були дії
лікаря-анестезіолога ОСОБА_8
правильними, своєчасними і
професійними при обранні методу
знечулення? Якщо ні, то чи обрання
неправильної тактики проведення
знеболення та інші недоліки при
виконанні професійних обов'язків
лікарем-анестезіологом ОСОБА_8
вплинули на здійснення операції
кесарського розтину із запізненням, а
відтак, слугували смерті плода ОСОБА_1?

Попередити експертів про кримінальну
відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК
України.

Провадження по справі на час
проведення експертизи зупинити.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О. А. Веремчук