АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю учасників судового провадження:
секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001752 за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Першотравневого району м.Чернівці ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20.01.2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сторожинець Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, з повною вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого: востаннє 08.12.2014 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за ст.185 ч.2 КК України до трьох років семи місяців позбавлення волі;
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.12.2014 року і остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишено обрану - тримання під вартою.
Кримінальне провадження №11-кп/794/122/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ст.186ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_1
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту його затримання, а саме з 10.05.2014 року.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання період знаходження під вартою, а саме з 29.10.2013 року по 08.11.2013 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 на суму 35 000грн. 00коп. та цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 на суму 5500грн. 00коп. - залишено без розгляду. Роз`яснено їм право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави - 98грн. 28коп. судових витрат за проведення експертизи.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 15.10.2013 року, близько 03 год. 30 хв., відкрито заволодів майном ОСОБА_11 , а саме, мобільним телефоном марки «NOKIA 701» ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 2000 грн., в якому знаходилась сім-карта мережі МТС № НОМЕР_2 вартістю 10 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 20 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_11 , матеріальної шкоди на загальну суму 2030 грн.
Крім цього, 20.12.2013 року у період часу з 13год. 45хв. по 13год.55хв. ОСОБА_6 , таємно викрав ноутбук марки "НР Pavilion G - 2320 ER", серійний номер 5 CD 316273 N, вартістю 5500 грн., який належав ОСОБА_10 , завдавши останньому матеріальної шкоди на суму 5500 грн.
Крім цього, 12.01.2014 року, біля 19год. 10хв., ОСОБА_6 , з сумки, яка належить ОСОБА_12 , таємно викрав гаманець, вартістю 80 грн., в якому знаходились гроші в сумі 700 гривень, кредитна картка «Платинум банку» та дві пенсійні картки, після чого з місця скоєння правопорушення пішов, завдавши останній майнової шкоди на суму 780 грн.
В подальшому, 12.01.2014 року, біля 19год. 30хв., ОСОБА_6 знаючи пін-код кредитної картки «Платинум Банку», який знаходився у викраденому гаманці, що належить ОСОБА_12 , зняв з викраденої картки грошові кошти в сумі 3330 грн., чим спричинив останній матеріальної шкоди на вказану суму.
Також, 19.01.2014 року, о 09год. 58хв. ОСОБА_6 викрав із жіночої сумочки, яка належить ОСОБА_13 , гаманець, в якому зберігались грошові кошти в сумі 700грн., заподіявши останній матеріальні збитки на вказану суму.
Крім цього, 20.01.2014 року, приблизно о 20год. 40хв., ОСОБА_6 , із жіночої сумочки, таємно викрав гаманець, який матеріальної цінності не представляє, в якому містилися грошові кошти в сумі 1000 грн., банківська картка "Надра Банк", посвідчення водія на ім`я ОСОБА_14 , а також технічний паспорт автомобіля марки "Lada Priora", чим спричинив останній матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн.
В подальшому, 20.01.2014 року, біля 21год. 40хв., ОСОБА_6 знаючи пін-код картки «Надра Банк», який знаходився у викраденому гаманці, що належить ОСОБА_14 , зняв з викраденої картки грошові кошти в сумі 1350 грн., чим спричинив останній матеріальної шкоди на суму 1350 грн.
Крім цього 19.03.2014 року, ОСОБА_6 , з кишені куртки, що належить ОСОБА_15 , таємно викрав гроші в сумі 30000 гривень, що знаходилися в купюро-тримачі, що матеріальної цінності не представляє, завдавши своїми діями останньому матеріальної шкоди на загальну суму 30000 грн.
На вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарга від старшого прокурора прокуратури Першотравневого району м.Чернівці ОСОБА_7 , в якій апелянт просить скасувати вирок районного суду у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий, яким визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового зарахування невідбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.12.14р. призначити остаточне покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що районний суд призначаючи остаточне покарання ОСОБА_6 невірно застосував положення ч.1 ст.71 КК України, тоді як мав застосувати положення ч.4 ст.70 КК України.

Від інших учасників судового провадження апеляцій не надходило.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції та основні доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував проти поданої апеляції, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, а також дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_6 у відкритому та таємному викрадені чужого майна, за кваліфікаційною ознакою повторно, доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом і яким дана правильна юридична оцінка. Його дії судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст.185 ч.2, ст.186 ч.2 КК України і в апеляції не оспорюються.

Беручи до уваги, що в апеляційній скарзі порушується питання про скасування вироку та ухвалення нового, внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а обвинувачений ОСОБА_6 , апеляційну скаргу не подавав, колегія суддів керуючись п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 1 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» та ст.404 КПК України не наводить доводи на підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні поставлених йому у вину кримінальних правопорушень та їх кваліфікації.

Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, то воно не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Як вбачається із матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які останнім було вчинено в період часу з 15.10.2013 року по 19.03.2014 року. В той же час, востаннє ОСОБА_6 було засуджено вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці - 08.12.14р.

Таким чином, після постановлення вироку від 08.12.14р. відносно ОСОБА_6 , в даному кримінальному проваджені встановлено, що останнім було вчинено ряд кримінальних правопорушень, які мали місце до постановлення попереднього вироку.

А тому, на думку колегії суддів, і про це вірно зазначає апелянт у своїй апеляції, суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_6 , невірно застосував положення ч.1 ст.71 КК України, тоді як повинен був застосувати вимоги ч.4 ст.70 КК України.

У зв`язку із наведеним колегія суддів вважає, що вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20.01.2015 року підлягає скасуванню в цій частині, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області, -

З А С У Д И Л А :
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Першотравневого району м.Чернівці ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20.01.2015 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю цього вироку та за вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.12.2014 року скасувати.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання призначеного ОСОБА_6 Першотравневим районним судом м.Чернівці за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі частково приєднати призначене покарання ОСОБА_6 вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.12.2014 року і остаточну міру покарання ОСОБА_6 визначити у виді 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя