Справа №303/1907/15-К
1-КП/303/219/15
У Х В А Л А
16 квітня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7
ОСОБА_8
представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10
ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, -
До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений в свою чергу подав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання чи домашній арешт із застосуванням засобів електронного браслету, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний відносно нього безпідставно і на даний час відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України. У задоволенні клопотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою просив відмовити.
Захисник та потерпіла ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, а клопотання обвинуваченого підтримали, просили його задоволити.
Інші потерпілі вирішення клопотань прокурора та обвинуваченого залишили на розсуд суду.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши наданий суду обвинувальний акт, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
З матеріалів вбачається, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового рослідування ухвалою Муачівського міськрайонного суду від 20.02.2015 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строк дії якого закінчується 20.04.2015 року.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 та ч. 3 ст. 185 КК України, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, за які визначено кримінальну відповідальність до шести років позбавлення волі.
Також суд враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий, діяння, у вчиненні яких він обвинувачується, вчинено під час іспитового строку.
З огляду на це суд приходить до висновку, що ризики, пердбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати і виправдовують тримання під вартою обвинуваченого.
Крім того, з урахуванням наведеного вище, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти ризикам вчинити обвинуваченим спроби переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Дані про особу обвинуваченого, який має дружину, постійне місце проживання, проживає також разом з матір`ю, суд визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжити до 11 червня 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст.139,140, 315, 331,369 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора задоволити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 11 червня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1