Справа №1-89/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Локачі
9 вересня 2008 року

Локачинський районний суд під головуванням

судді Вознюк І.І.,

за участю: секретаря - Марчук Н.Я.,

прокурора - Жураківського Г.О.,

потерпілого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя
АДРЕСА_1, громадянина України,
військовозобов`язаного, з повною загальною середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, судимого 16.11.2007 року Луцьким місьрайонним судом за ч.2 ст.186
КК України із застосуванням ст.75 КК України та іспитовим терміном три роки, у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 липня
2008 року біля 16 години, ОСОБА_2,
перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, керуючись
метою таємного викрадення чужого майна, скористався відсутністю бармена зони
відпочинку «Узлісся» в с. Мовчанів і з-під барної стойки таємно викрав її
телефон «Самсунг Х-300» вартістю 994 грн. з карткою мобільного

оператора «Київстар» вартістю 25 грн. та 4 грн. на
рахунку, всього на суму 1023 грн.

Коли
ОСОБА_2 прямував до стоянки таксі, він був помічений потерпілою, яка гукнула
його, проте ОСОБА_2 прискорив кроки і від потерпілої втік.

Вищенаведені
обставини підтверджуються такими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Показаннями
підсудного, який свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що в
той день він вживав спиртне і подій, які відбулися в барі, не пам`ятає.

Показаннями
потерпілої, яка пояснила, що 24 липня 2008 року в барі було багато
відвідувачів. Її мобільний телефон лежав за барною стойкою. Коли вона помітила,
що його нема, то зрозуміла, що це хтось з двох хлопців, які приїхали незадовго
до того часу. Вона вибігла і побачила, що один з хлопців ховає її мобільний
телефон у рукав джинсової сорочки. Вона крикнула, щоб він віддав телефон, проте
незнайомець почав прискорювати ходу і побіг до таксі. Якби в той час не під`їхали працівники
міліції, то він би поїхав в таксі, бо вона повернулась до відвідувачів.
Вартість телефону визначалась по документах, які вона дала слідчому. Цивільний
позов заявляти не буде.

Показаннями
свідка ОСОБА_3, який пояснив, що повертаючись з відрядження з с.Окорськ він
зупинився біля бару «Узлісся» і там до нього підійшла ОСОБА_1, яка повідомила,
що незнайомий чоловік викрав її мобільний телефон. Їм вдалось затримати
ОСОБА_2, який був у нетверезому стані. Він віддав телефон, який належав
потерпілій.

Вищенаведені
обставини підтверджується також:

- протоколом огляду місця події, згідно якого було
вилучено мобільний телефон «Самсунг» (а.с.4);

- протоколом пред`явлення
особи для впізнання, відповідно якого потерпіла вказала на ОСОБА_2 як на особу,
яка викрала її телефон (ва.с.24);

- протоколом очної ставки, з якого слідує, що ОСОБА_2
пояснював, що коли потерпіла гукала до нього, щоб повернув телефон, він
надіявся, що встигне втекти на таксі з
місця події (а.с.26);

- актом № 367 від 19.08.2008 року, в якому зроблено
висновок про те,що ОСОБА_2 не виявляв і не виявляє ознак психічних захворювань,
а стан алкогольного сп`яніння
не позбавив його можливості усвідомлювати свої дії та керуватися ними (а.с.54).

Таким
чином, вина підсудного у відкритому викраденні чужого майна (грабежі),
вчиненому повторно, доведена повністю і він повинен нести відповідальність за
ч.2 ст.186. КК України.

Показання
підсудного про те, що він не пам`ятає
самого факту крадіжки, суд до уваги не приймає, оскільки це спростовується
показаннями потерпілої та проведеними очними ставками підсудного з потерпілою
та свідком ОСОБА_3 (а.с.26,34).

Суд
вважає, що злочин слід визнати закінченим, так як підсудний вчинив усі
необхідні дії для викрадення майна і мав реальну можливість ним скористатись,
оскільки потерпіла не стала його переслідувати.

Суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії
тяжких, та особу підсудного, який не вперше притягається до кримінальної
відповідальності і вважає за можливе застосувати до нього позбавлення волі.

Керуючись
ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання
до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуте покарання за вироком
Луцького міськрайонного суду від 16.11.2007 року, остаточно призначити
покарання у виді позбавлення волі на строк
п`ять
років.

Строк
відбування покарання рахувати з часу затримання - 25 липня 2008 року.

Міру
запобіжного заходу щодо ОСОБА_2 залишити
раніше обрану - тримання під вартою.

Речовий
доказ - мобільний телефон «Самсунг Х-300» - залишити в користуванні
ОСОБА_1.

Судові
витрати за проведення психіатричноїї експертизи в сумі 215 грн. 76 коп.
стягнути з ОСОБА_2 в користь держави.

Вирок
може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський
районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим - в той же термін
з дня вручення копії вироку.

Суддя підпис

Оригіналу відповідає

Суддя Локачинського районного суду
І.І.Вознюк