У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.

суддів

Гошовської Т.В., Кривенди О.В.

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула
в судовому засіданні 14 лютого 2008 року у м. Києві кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Совєтського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 7 березня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий, -

засуджений
за ст. 187 ч. 3 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України
приєднано частково покарання невідбуте за вироком Гірняцького районного суду м.
Макіївки від 28 липня 2005 року і остаточно до відбування призначено 7 років 6
місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

За ст. 186 ч. 2 КК України ОСОБА_1
виправданий за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

Ухвалою судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області від 22 серпня 2006 року вирок
залишений без змін.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 1
березня 2005 року, перебуваючи в нетверезому стані, з метою крадіжки проник у
жиле приміщення гр. ОСОБА_2 по АДРЕСА_1. Коли до приміщення зайшла потерпіла
ОСОБА_1 з метою доведення умислу до кінця взяв металеву кочергу і напав на неї,
застосовуючи насильство, небезпечне для життя і здоров'я потерпілої. При цьому
він наніс ОСОБА_2 кочергою декілька ударів по голові, а потім зваливши на
підлогу, наніс удари ногами по руках, якими вона закривала голову. Заволодівши
грішми в сумі 15 грн., ОСОБА_1 зник з місця події.

У касаційній скарзі і доповненнях до
неї ОСОБА_1 покликається на необґрунтованість засудження і стверджує, що вирок
щодо нього ґрунтується виключно на його показаннях, даних на досудовому
слідстві, в яких він обмовив себе під впливом психологічного тиску з боку
працівників правоохоронних органів. При цьому судом проігноровано його алібі.

При розгляді апеляції, за твердженням
ОСОБА_1, порушено його право на захист, оскільки справа розглянута в його
відсутність та без участі захисника.

Просить скасувати судові рішення і
закрити справу за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, за який він засуджений, ґрунтується на зібраних у справі і
перевірених у суді доказах, оцінених у сукупності. Ці докази доводами скарг не
спростовуються.

Як свідчать матеріали справи, після
відмови ОСОБА_1 в суді від показань, даних на досудовому слідстві, суд ретельно
перевіряв обставини дачі ним зізнавальних показань.

Були допитані присутні при відтворенні
обстановки і обставин події поняті, які підтвердили, що ОСОБА_1 самостійно, без
підказок і примусу, показував і пояснював, за яких обставин він вчинив
розбійний напад на ОСОБА_2.

Прокуратурою району проводилась
перевірка скарги ОСОБА_1 про порушення вимог закону на досудовому слідстві, і в
порушенні кримінальної справи щодо працівників правоохоронних органів
відмовлено за відсутністю підстав.

Судом ретельно перевірялось алібі
ОСОБА_1 і свого підтвердження не знайшло.

За повідомленням матері ОСОБА_1 він був у м. Курську весною 2005 р., проте
вона не підтвердила, що саме 1 березня він теж знаходився у м. Курську. Не
знайшла підтвердження і його заява про перебування його на цей день у своїх
знайомих у м. Маріуполі. За повідомленням правоохоронних органів м. Курська ОСОБА_1
був звільнений з приймача-розподільника 26 лютого 2005 р., тобто до вчинення
злочину 1 березня 2005 року він мав технічну можливість доїхати до м. Горлівка

Безпідставним є і посилання ОСОБА_1 на
порушення його права на захист в апеляційному суді, оскільки, як свідчать
матеріали справи, захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 був повідомлений про день
слухання справи, проте в судове засідання не з'явився. Його неявка не
перешкоджала розгляду справи, оскільки з ним не була укладена угода на участь в
апеляційному суді, а ОСОБА_1 не відноситься до категорії осіб, зазначених у ст.
45 КПК України, щодо яких участь захисників в апеляційному суді є обов'язковою.

Особисто ОСОБА_1, як видно зі справи,
був присутнім при розгляді апеляції, давав пояснення в суді, про що свідчить
факт його доставки в суд і зміст ухвали.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно, а
призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Совєтського районного суду м. Макіївки від 7 березня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 22 серпня 2006 року щодо
нього залишити без змін.

Судді:

Верещак В.М. Гошовська Т.В.
Кривенда О.В.