Справа № 689/2592/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року
смт.
Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд
Хмельницької області:

в складі головуючого - судді
Кульбаби А.В.,

при секретарі Білоус Г.В.,

з участю прокурора Лазарєвої М.В.,

потерпілої ОСОБА_1,

представника потерпілої -
ОСОБА_2,

обвинуваченої ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Ярмолинці
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000552 від 29
жовтня 2013 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та
жительки АДРЕСА_1, громадянки України,
одруженої, працюючої молодшою медичною
сестрою Хмельницької обласної
психіатричної лікарні № 1, на утриманні
неповнолітня дитина, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2013 року приблизно о 17 год. 30 хв.
ОСОБА_3 поблизу яблуневого саду в с.
Перегінка Ярмолинецького району
зустріла свою колишню невістку ОСОБА_1
і розпочала з нею словесну суперечку
через те, що остання ображала її сім"ю. В
ході даної сварки ОСОБА_3 на груті
неприязних відносин вирішила
помститися за свою сім'ю і умисно
схопила рукою ОСОБА_1 за волосся на
голові, почала шарпати за волосся та
нігтями подряпала їй праву частину
обличчя, кинувши потерпілу на землю, в
результаті чого ОСОБА_1 впала на правий
бік. В результаті протиправних дій,
ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_1 тілесні
ушкодження у вигляді 2 саден в середній
частині правої виличної ділянки, 1
садно в правій лобно-виличній ділянці
біля зовнішнього куточка правого ока, 1
садно в правій щічній ділянці, 1 синець
на передній поверхні правого колінного
суглобу, які відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила злочин,
передбачений ч. 1 ст. ст. 125 КК України, а
саме - умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у
вчиненому злочині визнала частково,
суду повідомила, що ввечері 28 жовтня 2013
року в с. Перегінка біля яблуневого
саду тілесних ушкоджень потерпілій не
наносила, але лише схопила її за
волосся і схилила до низу. Зазначила,
що з потерпілою ОСОБА_1 перебуває в
неприязних відносинах. Цивільний позов
потерпілої не визнала.

Не дивлячись на часткове визнання
обвинуваченою своєї вини, її вина
підтверджується показаннями
потерпілої, свідків, висновком
судово-медичної експертизи.

Потерпіла ОСОБА_1 ствердила суду, що
28.10.2013р. ввечері вона вирішила
прогулятися з ОСОБА_4. Поблизу
яблуневого саду в с. Перегінка
обвинувачена вже стояла і чекала на
неї. Підійшовши до неї, остання взяла її
за волосся, почала шарпати за коси та
подряпала обличчя, після цього кинула
її на землю та сперлася коліном.
Тілесні ушкодження їй нанесла
обвинувачена через неприязні
відносини. Цивільний позов свій
підтримала.

Свідок ОСОБА_4 показала, що дійсно 28
жовтня 2013 року ввечері вона пішла до
магазину разом з ОСОБА_1 Біля саду на
них чекала обвинувачена, яка
накинулась на потерпілу і почала бити
ляпасами по обличчю, спіймала за
волосся, почала шарпати і ОСОБА_5 впала
на землю.

Свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що її
донька, ОСОБА_3, розповідала їй, що
28.10.2013р. ввечері остання схопила ОСОБА_1
за волосся і потерпіла впала на коліно.

Крім цього, вина обвинуваченої також
підтверджується письмовим доказом,
дослідженим в судовому засіданні, а
саме - висновком судово-медичної
експертизи № 226 від 29 жовтня 2013 року ,
згідно якої у ОСОБА_1 виявлено наступні
тілесні ушкодження: 2 садна розміром 3*0,
1 см та 1*0, 7 см в середній частині правої
виличної ділянки, 1 садно в правій
лобно-виличній ділянці біля
зовнішнього куточка правого ока
розміром 1, 5 * 0, 2 см, 1 садно в правій
щічній ділянці розміром 3, 8 * 0, 1 см, 1
синець на передній поверхні правого
колінного суглобу розміром 2, 5 * 2, 5 см
синьо-червоного кольору. Виявлені при
судово-медичній експертизі у ОСОБА_1
тілесні ушкодження заподіяні тупими
твердими предметами, по своєму
характеру відносяться до легких
тілесних ушкоджень (що мають незначні
скороминущі наслідки). Судячи по
кольору синця та характеру загоєння
саден, вони могли утворитись: садна на
обличчі могли утворитись на протязі 1
доби від моменту заподіяння до
проведення судово-медичної експертизи
(огляду) 29.10.2013р., синець в ділянці
правого колінного суглобу міг
утворитись на протязі 1-2 діб від
моменту заподіяння до проведення
судово-медичної експертизи (огляду)
29.10.2013р. Тілесні ушкодження у вигляді
саден на обличчі - могли утворитись від
травматичної дії тупих твердих
предметів із обмеженою контактуючою
поверхнею або при співударі до таких, в
даному випадку такими предметами могли
бути і нігті пальців рук сторонньої
особи, і частинки дорожнього покриття
при можливому падіння ОСОБА_1 з висоти
власного зросту. Тілесне ушкодження у
вигляді синця в ділянці правого
колінного суглобу по передній поверхні
- могло утворитись від травматичної дії
тупим твердим предметом або при
падінні з висоти власного зросту
вперед із приземленням на праве коліно
(Том № 1 а.к.п. 20-21).

Обираючи вид та міру
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винної, обставини, що пом'якшують та
обтяжують її покарання.

Обвинувачена вчинила злочин
невеликої тяжкості, позитивно
характеризується по місцю проживання
та роботи, раніше не судима, має на
утриманні неповнолітню дитину.

Обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання обвинуваченої, судом не
встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що
обвинувачена працевлаштована та має
заробіток, суд приходить до висновку
призначити ОСОБА_3 покарання в межах
санкції статті за вчинений злочин у
виді штрафу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 слід
задоволити частково.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: п. 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; п. 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім»ї чи близьких родичів.

Так, згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного Кодексу
України розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір грошового
відшкодування моральної шкоди, суд
враховує глибину фізичних та душевних
страждань потерпілого, погіршення
здібностей потерпілої, ступінь вини
обвинуваченої. Так, потерпіла
внаслідок спричинення тілесних
ушкоджень перенесла шок, стрес,
порушився її нормальний спосіб життя.
Також суд враховує, що потерпіла за
медичною допомогою не зверталася.
Керуючись вимогами розумності та
справедливості, суд визначає розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди в розмірі 2 000 грн. (дві тисячі
гривень), які слід стягнути з
обвинуваченої на користь потерпілої.

У задоволенні позовної вимоги
цивільного позивача про стягнення з
обвинуваченої ОСОБА_3 на користь
потерпілої ОСОБА_1 процесуальних
витрат (витрат на правову допомогу) в
розмірі 1000 грн. слід відмовити.

Відповідно до припису ч. 1 ст. 22 КПК
України кримінальне провадження
здійснюється на основі змагальності,
що передбачає самостійне обстоювання
стороною обвинувачення і стороною
захисту їхніх правових позицій, прав,
свобод і законних інтересів засобами,
передбаченими цим Кодексом. Згідно ч. 2
ст. 22 КПК України сторони кримінального
провадження мають рівні права на
збирання та подання до суду речей,
документів, інших доказів, клопотань,
скарг, а також на реалізацію інших
процесуальних прав, передбачених цим
Кодексом. Частина 6 статті 22 цього
Кодексу передбачає, що суд, зберігаючи
об'єктивність та неупередженість,
створює необхідні умови для реалізації
сторонами їхніх процесуальних прав та
виконання процесуальних обов'язків.

Так, суд критично оцінює та не бере до
уваги квитанцію від 25 листопада 2013
року, видану адвокатом ОСОБА_2 (Том № 2
а.к.п. 25), адже в ній лише зазначається,
що «сума гонорару становить 1000 грн.».
Цивільним позивачем та його
представником не надано суду жодних
належних і допустимих доказів того, що
потерпілою були сплачені грошові кошти
в розмірі 1000 грн. на оплату послуг
представника (витрат на правову
допомогу). В квитанції немає підпису
потерпілої про передачу грошей, а
представника - про отримання. Крім
цього, не надано суду виписки з
облікового журналу адвоката (не
пред'явлено його для огляду і в
судовому засіданні). Не надала суду
потерпіла та її представник квитанції
до прибуткового касового ордеру або
квитанції про оплату, що здійснена
через банківську або іншу фінансову
установу. До того ж, до матеріалів
кримінального провадження не долучено
копію свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю, тобто доказу,
що правова допомога надавалася саме
адвокатом.

Отже, суд визнає цей доказ - квитанцію
від 25.11.2013р., недопустимим.

Будь-яких клопотань з цього приводу
(щодо долучення до матеріалів
кримінального провадження доказів
сплати грошових коштів, а також надання
правових послуг адвокатом) ні
потерпіла, ні її представник під час
судового розгляду не заявляли.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у
разі ухвалення обвинувального вироку
суд стягує з обвинуваченого на користь
потерпілого всі здійснені ним
документально підтверджені
процесуальні витрати. А згідно п. 1 ч. 1
ст. 118 КПК України процесуальні витрати
складаються із витрат на правову
допомогу.

Таким чином, оскільки представником
цивільного позивача та потерпілим
(цивільним позивачем) документально не
підтверджені здійснені потерпілим
процесуальні витрати в розмірі 1 000 грн.
(витрати на правову допомогу), тому в
задоволенні цієї позовної вимоги
ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374
КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК
України, та призначити їй покарання у
виді штрафу в розмірі 680 грн.

Запобіжний захід обвинуваченій
ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1
задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. (дві
тисячі гривень).

В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази відсутні.

На вирок може бути подано апеляційну
скаргу в Апеляційний суд Хмельницької
області через Ярмолинецький районний
суд протягом 30 днів з дня його
проголошення, а обвинуваченому, який
перебуває під вартою, - в той же строк з
моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги вирок, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку суду. Копія
вироку негайно після його проголошення
вручається обвинуваченому та
прокурору.

Суддя

А.В. Кульбаба