Справа №639/4497/15-к
Провадження №1-в/639/493/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Харківської установи виконання покарань (№27) ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м.Харкова та Харківською установою виконання покарання УДПтСУ в Харківській області №27 клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Первомайського району Харківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого: 1) 22.05.2013 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.190 КК України до штрафу у розмірі 1000 грн.; 2) 11.11.2014 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.02.2015 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» скорочено на половину невідбуту частину покарання, під вартою знаходиться з 25.02.2014 року,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.82 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м.Харкова надійшли клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст.82 КК України. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.05.2015 року об`єднано в одне провадження клопотання засудженого ОСОБА_5 по справам №639/4497/15-к та №639/4726/15-к.

У поданих заявах засуджений клопоче про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки він відбув відповідну частину строку покарання, дотримувався встановлених правил поведінки та вимог режиму, стягнень не має, став на шлях виправлення.

У судовому засіданні засуджений підтримав клопотання та просив суд розглянути питання про можливість застосування до нього вимог ст.82 КК України.

Представник Харківської установи виконання покарань (№27) віднесла вирішення даного питання на розсуд суду, прокурор проти задоволення заяви заперечувала, пославшись на відсутність на даний час правових підстав для прийняття рішення в порядку ст.82 КК України.

Вислухавши думку прокурора, представника Харківської установи виконання покарань (№27) та засудженого, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_5 засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.11.2014 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.02.2015 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» засудженому скорочено на половину невідбуту частину покарання.

Початок строку - 25.02.2014 року, кінець строку - 22.06.2016 року.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що за час відбування покарання у Харківській установі виконання покарань (№27) він режим тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував, стягнень та заохочень не мав. До суспільно-корисної праці не залучався. Участь у реалізації програм диференційного виховного впливу на засуджених не бере. Не працевлаштований та не залучений до оплачуваної праці в умовах Харківської установи виконання покарань (№27). Згідно довідки, наданої адміністрацією Харківської установи виконання покарань (№27), ОСОБА_5 за період відбування покарання доходів не мав, виконавчі листи до фінвідділу не надходили, однак за вироком суду має цивільний позов на суму 6150,91 грн.

Вимогами ч.3 ст.82 КК України встановлено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ, суду слід ретельно з`ясовувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

За сімейним станом ОСОБА_5 не одружений, малолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має.

За таких обставин, враховуючи тяжкість вчиненого засудженим злочину, оскільки за весь час відбування покарання він не був працевлаштований та не залучався до суспільно-корисної праці, щодо нього відсутні заохочення, оскільки за вироком суду засуджений має позов на суму 6150,91 грн., який не є погашеним на даний час, тому суд приходить до висновку, що засуджений не став на шлях виправлення та у відношенні нього не може бути прийнято рішення про застосування ст.82 КК України, а тому клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами 82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотань засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (вх.№14126 від 13.05.2015 року та вх. №15095 від 19.05.2015 року) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст.82 КК України відмовити.
Згідно вимог ч.6 ст.539 КПК України, ч.7 ст.154 КВК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення чи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням може мати місце не раніше як через 6 (шість) місяців з дня прийняття рішення про відмову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1