Дата документу Справа № 227/4099/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 227/4099/14-к Головуючий в 1 інстанції
Провадж. № 11-кп/778/241/15 ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 185 КК України Доповідач в 2 інстанції
ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполя Донецької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Учасники судового провадження:
обвинувачена ОСОБА_6 .
В апеляційний скарзі обвинувачена ОСОБА_6 , посилаючись на те, що призначене їй покарання, внаслідок його суворості, не відповідає тяжкості вчиненого злочину та її особі, зазначаючи про визнання нею провини, відсутність матеріальної шкоди, наявність у неї тяжкого захворювання, просить вирок суду скасувати і призначити їй покарання, не пов`язане з позбавленням волі, з застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України.
Встановлені вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2014 року обставини.
11.08.2014 р. приблизно о 05 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та зверненням його на свою користь, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон "Samsung Galaxy S5" у комплекті із зарядним пристроєм до нього, вартістю 7 266,00 грн., що належать ОСОБА_8 , після чого з місця скоєння злочину з викраденим зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 7 266,00 грн.
Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області
від 30 жовтня 2014 року:
ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і їй призначено покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_6 до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду від 11.09.2012 р., згідно з правилами п.1 ч. 1 ст. 72 КК України, де одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили не обирався.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст. 100 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_6 , яка підтримала доводи та вимоги апеляції, прокурора, який вважав необхідним вирок суду залишити без змін, як законний та обгрунтований, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються і докази щодо них, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, в суді першої інстанції не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Дії ОСОБА_6 , виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, що не оспорюється в апеляційній скарзі.

При перевірці оскаржуваного судового рішення, доводи апеляції щодо суворості призначеного ОСОБА_6 покарання визнанні необґрунтованими.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, дотримався зазначених вимог і, при призначенні обвинуваченій покарання прийняв до уваги, в тому числі і обставини, на які посилається апелянт.

Так, судом враховано обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченої, а саме: відношення ОСОБА_6 до вчиненного у вигляді визнання провини та щире каяття у скоєному.

Разом з тим, суд першої інстанції взяв до уваги і характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його обставини, що полягають у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення будучі умовно-достроково звільненою від покарання за попереднім вироком, наявність у ОСОБА_6 судимостей, її працездатний вік та непрацевлаштованість.

Наявність у обвинуваченої захворювання, за відсутністю медичного висновку про її непрацездатність, не спростовують вище наведених обставин з цього приводу, прийнятих судом до уваги.

Суд першої інстанції, згідно положень п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року № 7 при призначенні покарання, з дотриманням ст. 72 КК України, точно встановив невідбуту частину покарання за попереднім вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2012 року відносно ОСОБА_6 , про що зазначив у даному вироку.

Оскільки ОСОБА_6 , при не знятих і не погашених у встановленому порядку судимостях, у період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, призначеного попереднім вироком вчинила умисний корисливий злочин, висновок суду про те, що її виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства є обґрунтованим, а призначене покарання відповідає вимогам ст. 71 КК України.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, під час судового засідання, встановлено не було.

З урахуванням наведенного, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є домірним скоєному, а тому, вимоги, викладені в апеляції обвинуваченої задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення ухвали шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а особами, які тримаються під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4