Справа № 11-575/07 Головуючий
в І інстанції Каліновська B.C.
на постанову про Доповідач
в апеляційній інстанції Олексюк Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 30
жовтня 2007 року

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Волинської області у
складі:

головуючого -
судді Олексюка Я.М. суддів Лозовського
А.О., Оксентюка В.Н. з участю прокурора
Єндрущака В.В. представника КВІ Хлистік М. А.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку апеляцію засудженого ОСОБА_1 на
постанову Луцького міськрайонного суду від 29 серпня 2007 року про задоволення
подання Луцького MB КВІ про скасування звільнення від покарання з
випробуванням та направлення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбуття покарання в
місця позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною
постановою суду задоволено подання Луцького MB КВІ та
скасовано звільнення засудженого ОСОБА_1 від відбуття покарання з випробуванням
та направлено засудженого в місця позбавлення волі для відбуття призначеного
покарання за вироком суду.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1
засуджений вироком Луцького міськрайонного суду від 14 квітня 2005 року за ст.
185 ч.2, ст. 190 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі
з встановлення іспитового строку на 3 роки та покладенням обов'язків на
підставі ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця роботи,
проживання та періодично з'являтись для
реєстрації в зазначені органи.

За час
перебування на обліку засуджений ОСОБА_1 не працював, без поважних причин неодноразово не з'являвся
на реєстрацію в ВКВІ, а саме: в січні та
лютому 2006 року; з червня по грудень 2006 року; з квітня по липень 2007 року
та не повідомив органи кримінально-виконавчої системи про причини неявки, зміну місця проживання, незважаючи на систематичні профілактичні
бесіди з ним, неодноразово попереджувався про
відповідальність за невиконання,

покладених на
нього судом обов'язків, що свідчить про
небажання останнього стати на шлях виправлення.

В
поданій на постанову апеляції засуджений ОСОБА_1, просить постанову суду першої інстанції про
направлення його для відбування покарання в місця позбавлення волі скасувати та
зменшити термін перебування в місцях позбавлення волі, врахувавши те, що він перебуває в громадянському шлюбі та
має постійне місце проживання, не
являвся на реєстрацію у зв'язку з хворобою.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть постанови і
доводи скарги, міркування прокурора та
пояснення представника КВІ, які просили
постанову суду залишити без зміни, а
скаргу засудженого без задоволення,
дослідивши матеріали справи,
колегія суддів судової палати встановила, що апеляція засудженого ОСОБА_1 до
задоволення не підлягає.

Відповідно
до ст.
50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів
як засудженими, так і іншими особами.

Згідно
ч.2 ст.
75 КК України, суд ухвалює
звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом
іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

Якщо ж
засуджений не виконує покладені на нього обов'язки або систематично вчинює
правопорушення, що потягли за собою
адміністративні стягнення і свідчить про його небажання стати на шлях
виправлення, суд направляє засудженого
для відбування призначеного покарання,
що передбачено в ч.2 ст. 78 КК України.

Вивченням
матеріалів справи встановлено, що
постановою начальника Луцького MB КВІ від 26 травня 2005 року засудженому ОСОБА_1 на
виконання вироку Луцького міськрайонного суду від 14 квітня 2005 року на
підставі ч.3 ст. 13 КВК України встановлені
дні реєстрації, з якою останній
ознайомлений під розписку та попереджений про наслідки не виконання, покладених на нього судом обов'язків.

У
відповідності по п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня
2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою
засудженого, звільненого від відбування
покарання з випробуванням, може прийняти
рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування
призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов'язків, визначених
ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів)
вчинення правопорушень, що потягли
адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях
виправлення.

Як
свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 без
поважних причин неодноразово не з'являвся на реєстрацію в КВІ : в січні та
лютому 2006 року, з червня по грудень
2006 року, з квітня по липень 2007 року
та не повідомляв органи кримінально-виконавчої системи про причини такої
неявки, зміну місця

проживання, незважаючи на
систематичні профілактичні бесіди
з ним, неодноразово
попереджувався про відповідальність за невиконання, покладених на нього судом обов'язків, що свідчить про небажання останнього стати на
шлях виправлення.

Посилання
в апеляції засудженого про те, що він не
міг з'являтися на реєстрацію до КВІ,
оскільки тривалий період часу хворів є безпідставними та спростовуються
матеріалами справи, які свідчать що у
визначені для відповідної реєстрації дні він у закладах охорони здоров'я на
лікуванні не перебував.

Врахувавши
практично всі обставини, на які
посилається в апеляції засуджений ОСОБА_1,
суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про задоволення
подання Луцького MB КВІ, скасувавши
своєю постановою звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки таке покарання, як позбавлення волі є необхідним і достатнім
для його виправлення та є доцільним.

За таких
обставин, підстав для зміни чи скасування
постанови суду, про що ставить питання в
апеляції засуджений ОСОБА_1, колегія
суддів не знаходить.

На
підставі наведеного і керуючись ст. ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а постанову Луцького міськрайонного суду від 29 серпня 2007 року про
скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_1 -
без зміни.