Справа №1-79/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2008 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі:
головуючого-судді Березюка Г.М.

при секретарі
Паньків В.І.

з участю
прокурора Пристаюка В.Б.

та адвоката
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві справу про
обвинувачення

ОСОБА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця с.Ричагів Миколаївського району
Львівської області, громадянина України, українця, безпартійного, з освітою 8
класів, не військовозобов'язаного, розлученого, проживаючого в АДРЕСА_1, не
працюючого, раніше не судимого

- у
вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України,

в с т а
н о в и в :

Підсудний
ОСОБА_1, згідно рішення Миколаївського
районного суду Львівської області від 26 грудня 2001року, зобов'язаний
сплачувати в користь ОСОБА_3 щомісячно аліменти на утримання чотирьох
неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини
із всіх видів заробітку, до досягнення ними повноліття.

Підсудний
ОСОБА_1, знаючи про дане рішення суду і про кримінальну відповідальність за
злісне ухилення від сплати аліментів, злісно ухилявся від виконання свого
батьківського обов'язку, і незважаючи на
неодноразові попередження, злісно ухилявся від сплати встановлених коштів, в результаті чого станом на
31.01.2008року утворилась заборгованість по аліментах на суму 19920грн. 42коп.,
чим спричинив матеріальну шкоду.

В пред'явленому
звинуваченні за ст.164 ч.1 КК України підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив,
що в період 1980-2002рр. перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4, від якого народились
п'ятеро дітей, а саме: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3р.н.,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4р.н., ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5р.н., ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_6р.н., в актових записах про народження яких записаний батьком.
26.12.2001року рішенням Миколаївського районного суду Львівської області з
нього було присуджено стягувати щомісячно аліменти в користь його колишньої дружини ОСОБА_4 на утримання
чотирьох неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ
частини із всіх видів заробітку, до досягнення ними повноліття. Дане рішення суду він не виконував через
перебування із колишньою дружиною у неприязних відносинах. Однак працюючи на
цегельному заводі в с.Гаї Пустомитівського району особисто дітям давав гроші,
купляв їм продукти харчування і вони на нього не скаржились. Зазначив, що
попереджався з боку державного виконавця та працівників міліції про
необхідність виконання батьківського обов'язку та можливості кримінальної
відповідальності. Про порушення проти нього кримінальної справи за заявою
ОСОБА_4, по факту ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, дізнався
від працівників міліції Миколаївського РВ ГУМВСУ. Заборгованість по аліментах в
сумі 19920грн. 42коп. визнав повністю та обіцяє погасити.

Крім особистого
визнання підсудним своєї винності у скоєному злочині, вина ОСОБА_10 у
пред'явленому звинуваченні за ст.164 ч.1 КК України повністю доведена в
судовому засіданні і стверджується такими доказами.

Так допитані
судом неповнолітні потерпілі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7 пояснили, що ОСОБА_1
доводиться їм батьком, який з 2002року з ними разом не проживає, оскільки їхні
батьки розірвали шлюб, через вживання батьком спиртних напоїв, на ґрунті яких в
сім'ї виникали сварки та скандали. Батько їх матеріально не утримував, інколи
давав 20-30грн., пиячив. Їх утримував старший брат ОСОБА_5, який був вже
повнолітнім і працював, тому всі вони
знаходилися на його повному утриманні. Батько не приймає активної участі у
їхньому піклуванні, не забезпечує грішми, продуктами харчування, одягом,
ігноруючи судове рішення.

Показами
допитаної в судовому засіданні законного представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7 -
ОСОБА_4 стверджується, що перебуваючи у
шлюбі з ОСОБА_1 нажили п'ятеро дітей,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3р.н., ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4р.н., ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5р.н., ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6р.н. Шлюб між
ними виявився невдалим через вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв, на підставі чого
шлюб розірвали. Оскільки між ними не було узгоджено порядок утримання дітей,
тому вона звернулася в судовому порядку
про стягнення аліментів. Однак ОСОБА_1, знаючи про рішення суду, і
працюючи різноробочим по вільному найму,
ухилявся від сплати аліментів, на виклики ДВС не реагував, чим злісно
ухилявся від сплати аліментів. До підсудного має матеріальні претензії в сумі
19920грн. 42коп., які просить стягнути.

В судовому
засідання свідок ОСОБА_11 показала, що у її провадженні знаходиться виконавчий
лист, виданий на підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської
області від 26.12.2001року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 щомісячно
аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини із всіх видів його заробітку, до
досягнення ними повнолітня, починаючи з 17.12.2001року і заборгованість
аліментів по даному документу станом на 31.01.2008року складає 19920грн. 42коп.
Боржник, на неодноразові виклики та попередження про кримінальну
відповідальність, які робилися з дня відкриття виконавчих проваджень не
реагував.

Крім
вищенаведених доказів, винність підсудного ОСОБА_1 у пред'явленому звинуваченні
за ст.164 ч.1 КК України стверджується рядом письмових доказів по справі,
зокрема: заявою законного представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_4 від
05.02.2008року; першими поясненнями учасників та очевидців події злочину;
постановою Миколаївського районного суду Львівської області від
26.12.2001року; виконавчим листом
Миколаївського районного суду Львівської області 26.12.2001р. викликами ДВС та
попередженнями про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати
аліментів; розрахунками щодо заборгованості по аліментах станом на
31.01.2008року на загальну суму 19920грн.42коп., ; висновком спеціальної
медичної наркологічної комісії №108 від 21.02.2008року з якої вбачається, що
ОСОБА_1 страждає хронічним алкоголізмом
і йому рекомендовано пройти курс лікування від алкоголізму, а також іншими письмовими документами зібраними
по даній справі.

Як вбачається з висновку наркологічної комісії ОСОБА_1
страждає хронічним алкоголізмом, тому
наркологічна комісія рекомендувала до
нього застосувати примусове лікування від алкоголізму. Однак, згідно Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005року №7 примусове лікування на
підставі ст.96 КК України підлягають лише особи, які вчинили злочини та страждають на хвороби, що становлять небезпеку для
здоров'я інших осіб, а наркоманія та алкоголізм до цих хвороб не належать,
оскільки вони є соціально небезпечними захворюваннями, тому суд не вправі застосувати
до ОСОБА_1 примусове лікування від алкоголізму.

Таким чином,
вина підсудного ОСОБА_1 у злісному ухиленні від сплати аліментів встановлених
рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 26.12.2001року, в
судовому засіданні доведена повністю,
тому суд вважає, що дії ОСОБА_1
правильно кваліфіковані досудовим слідством за ст.164 ч.1 КК України.

При обранні виду
і міри покарання підсудному ОСОБА_1, суд
враховує ступінь тяжкості злочину вчиненого підсудним, з другого боку судом
враховуються і ряд обставин, які пом'якшують покарання, зокрема те, що
підсудний ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності, по
місцю проживання характеризується позитивною, щиро розкаявся у вчиненому,
активно сприяв розкриттю злочину.

При таких
обставинах, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, а тому
покарання підсудному слід обрати у вигляді обмеження волі, звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням, тобто із застосуванням ст.75 КК
України.

Суд, відповідно до ст.76 КК України, рекомендує ОСОБА_1, у порядку
покладення обов'язку, пройти курс лікування від алкоголізму.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним та засудити за ст.164 ч.1 КК
України на 2 (два) роки обмеження волі.

У відповідності
з ст.ст. 75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 місяців, якщо він
протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти про зміну місця свого проживання кримінально-виконавчу
систему, періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи та пройти курс лікування від
алкоголізму строком до трьох місяців.

Міру запобіжного
заходу щодо засудженого ОСОБА_1 - підписку про невиїзд, - залишити без змін до набрання вироком законної
сили.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 15-ти днів з
моменту його оголошення, через районний суд.

Суддя: