АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
справа № 627/36/15-к Головуючий суду 1 інстанції
провадження №11-кп/790/800/15 ОСОБА_1
категорія: ч.2 ст. 389 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 11-кп/790/800/15 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 03 лютого 2015 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цім вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колонтаїв Краснокутського району Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого 18 квітня 2014 року Краснокутським районним судом Харківської області за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,-

засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України до 2 років 5 місяців обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано не відбуте покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 18.04.2014 року у вигляді 168 годин громадських робіт, що відповідно до ст. 72 КК України у співвідношенні 1 дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт та становить 21 день обмеження волі і остаточно призначено покарання у виді 2 років 5 місяців 21 дня обмеження волі. В силу ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання звільнений з випробуванням на 2 роки 5 місяців 21 день.

Як встановив суд, ОСОБА_7 , будучи судимим 18.04.2014 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 К України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, злісно ухилявся від відбування громадських робіт при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_7 , згідно вироку Краснокутського районного суду Харківської області 18 квітня 2014 року був засуджений за ч. 1 ст. 125 України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. 28 травня 2014 року даний вирок надійшов на виконання до Краснокутського районного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області. Засуджений ОСОБА_7 викликався 19 червня 2014 року та 27.06.2014 року до кримінально-виконавчої інспекції для постановки на облік, але він до кримінально-виконавчої інспекції не зявився без поважних причин. 08 липня 2014 року засудженого ОСОБА_7 було доставлено приводом до кримінально-виконавчої інспекції для постановки на облік та письмово ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт. Після чого засуджений ОСОБА_7 отримав направлення до Краснокутського ВУЖКГ для відбування безоплатних громадських робіт та повинен був приступити до відбування безоплатних громадських робіт з 09 липня 2014 року, але ОСОБА_7 , порушуючи порядок та умови відбування покарання, не приступив до виконання покарання. 24 липня 2014 року ОСОБА_7 прибув до кримінально-виконавчої інспекції та письмово повідомив, що не приступив до відбування покарання у вигляді громадських робіт без поважних причин, після чого йому вдруге було видано направлення до Краснокутського ВУЖКГ, згідно якого він повинен був приступити до відбування покарання з 25.07.2014 року.

Однак, ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив, так як у липні 2014 року відпрацював лише 4 години із встановлених 20 годин за графіком, тобто 16 годин ОСОБА_7 не відпрацьовані без поважних причин. У серпні 2014 року із встановлених 80 годин за графіком, не відпрацьовано 80 годин без поважних причин. У вересні 2014 року із встановлених 88 годин за графіком, не відпрацьовано 88 годин без поважних причин. У жовтні із встановлених 12 годин за графіком, не відпрацьовано 12 годин без поважних причин. На неодноразові попередження інспектора Краснокутського МРВ, про те, що повинен приступити до відбування покарання ОСОБА_7 не реагував, лише тільки після чого, як йому було повідомлено, що відносно нього в СВ Краснокутського РВ відкрите кримінальне провадження, за фактом ухилення від відбування громадських робіт, то тільки тоді ОСОБА_7 , відповідно до наданої довідки Краснокутського ВУЖКГ в листопаді 2014 року відбув 28 годин громадських робіт по убиранню території селища. Таким чином із встановлених 200 годин громадських робіт, під обліковий ОСОБА_7 відпрацював лише 32 години громадських робіт.

Згідно розділу 2 п. 8.2 Наказу № 270/1560 Державного департаменту України з питань виконання покарань " Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких видів покарань", ухиленням від відбування покарання вважається невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини, допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця. Таким чином, ОСОБА_7 , ухиляється від відбування покарання, призначеного йому 18 квітня 2014 року вироком Краснокутського районного суду Харківської області зі ч. 1 ст. 125 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор порушив питання про скасування вироку з мотивів істотних порушень кримінального процесуального закону та неправильного застосування кримінального закону, у зв`язку з чим просить призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що в порушення вимог ст. 376 КПК України після виходу суду з нарадчої кімнати повний текст вироку проголошено не було, а суд обмежився складанням і оголошенням лише резолютивної його частини, що передбачено стосовно складання судового рішення у формі ухвали. Окрім того, прокурор стверджує, що судовий розгляд проведено в порядку ст. 349 КПК України, але положення цього кримінального процесуального закону судом належним чином обвинуваченому не були роз`яснені, в тому числі про те, що він буде позбавлений права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку, що є порушенням права обвинуваченого на захист. Також, на думку прокурора, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції неправильно застосував кримінальний закон, а саме ст. 75 КК України, та, як слідство цього, призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який скоїв злочин в період відбування покарання за попереднім вироком, ухиляючись від відбування призначеного покарання.

Заслухавши доповідача, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вислухавши обвинуваченого про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, то б то ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок з мотиву істотних порушень кримінального процесуального закону, посилаючись на те, що в порушення вимог ст. 376 КПК України після виходу суду з нарадчої кімнати повний текст вироку проголошено не було, а суд обмежився складанням і оголошенням лише резолютивної його частини, що передбачено стосовно складання судового рішення тільки у формі ухвали.

Перевіривши такі доводи прокурора, колегія суддів погоджується з ними, оскільки у судовому засіданні при розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції була прослухана звукозапис судового засідання, проведеного судом першої інстанції з його фіксуванням за допомогою технічних засобів та зміст звукозапису свідчить про порушення судом вимог ст. 376 КПК України.

В силу ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, вирок постановлено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне судове рішення та які не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції.

Враховуючи вимоги ст. 415 КПК України, колегія суддів вважає, що вирок слідує скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, в ході котрого необхідно вжити всі передбачені законом заходи для об`єктивного дослідження обставин справи, усунути вказані в цій ухвалі недоліки.

Судова колегія також звертає увагу суду першої інстанції і на доводи апеляційної скарги прокурора про істотні порушення вимог ст. 349 КПК України, оскільки положення цього кримінального процесуального закону належним чином обвинуваченому не були роз`яснені, в тому числі про те, що він буде позбавлений права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку, що є порушенням права обвинуваченого на захист.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування кримінального закону, а саме ст. 75 КК України та, як слідство цього, про невідповідність призначеного судом обвинуваченому ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, колегія суддів вважає, що якщо при новому судовому розгляді суд знову прийде до висновку про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за таких же обставин і даних про його особу, то призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не відповідає вимогам ст. 75 КК України та, як слідство цього, є м`яким.

Враховуючи, що вирок підлягає скасуванню, а новий судовий розгляд кримінального провадження призначенню у суді першої інстанції, колегія суддів застосовує до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, яким зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду та не відлучатися без дозволу суду з постійного місця проживання.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 415, 426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 03 лютого 2015 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, яким зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду та не відлучатися без дозволу суду з постійного місця проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді