Справа№1- 106 /07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Ковель 18 травня 2007
року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого - судді Миронюка М.Г.,

при секретарі - Посполітак Г.О.,

з участю:
прокурора- Клімука В.С,

та адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в місті Ковель справу про

обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Гредьки Ковельського
району Волинської області, громадянина України, який має середню освіту, не
працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,
проживаючого в АДРЕСА_1,

у вчиненні злочинів, передбачених
ст. 296 ч.1, ст. 122 ч.1 КК України,

встановив:

30 листопада
2006 р. близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_2 в приміщенні
гуртожитку, що в АДРЕСА_1 на ґрунті особистих
неприязнених відносин, наніс ОСОБА_3 численних ударів руками та
ногами, заподіявши останньому тілесних ушкоджень у
вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, крововиливів під кон'юктиву обох очних яблук,
забійно-рваної правої скроневої ділянки, потиличної ділянки по середині
волосистої частини голови, обох повік очей, правої щоки і перенісся, грудної клітки, обох верхніх кінцівок, обох нижніх кінцівок,
саден в ділянці верхньої щелепи зліва, які за
ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу
здоров'я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині по ст. 122 ч.1 КК України, визнав повністю, по ст. 296
ч.1 КК України своєї вини не визнав.

Підсудний ОСОБА_2 в судовому засіданні з приводу обставин вчинення злочину показав, що 30 листопада 2006 р. він прийшов пізно
ввечері додому та через кілька хвилин зайшов до
загального умивальника, щоб випрати білизну. В цей час туди зайшов сусід ОСОБА_3, з яким виникла невелика перепалка, оскільки тому
щось не сподобалось, як я дивився на нього. ОСОБА_3 відразу вибіг із санвузла.
Він теж налив в чайник води і пішов до себе в
кімнату. Коли приходив повз кухню, то побачив, що там стояли жінка ОСОБА_3. Вона чомусь стала його ображати, виражатись нецензурною
лайкою в його адресу. Тоді він сказав ОСОБА_3, який був на кухні, щоб той
примусив дружину замовчати. У відповідь ОСОБА_3 побіг до нього та вдарив
кулаком в обличчя. Він вдарив у відповідь ОСОБА_3, та між ними почалася бійка. До ОСОБА_3 приєдналася його дружина ОСОБА_4 і
стала

2

допомагати своєму чоловікові. Через
деякий час бійка припинилась, і він пішов до себе в кімнату.

Крім визнання повної вини підсудного ОСОБА_2 у заподіянні потерпілому ОСОБА_3 середньої тяжкості ушкоджень, його вина
доводиться зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні іншими доказами.

Потерпілий ОСОБА_3А. в судовому засіданні показав, що 30 листопада 2006 р. в вечірній час в приміщенні гуртожитку, що в АДРЕСА_1по
місцю свого проживання стався конфлікт з
ОСОБА_2, з яким тривалий час знаходиться в неприязнених відносинах, в ході якого ОСОБА_2 наніс йому багато ударів
руками та ногами по різних ділянках тіла.
Заперечив, що бійку розпочав він, та вказав, що в момент бійки ОСОБА_2
перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 30 листопада 2006 р. в вечірній час, підсудний ОСОБА_2 побив її чоловіка
ОСОБА_3, якому заподіяв численних тілесних ушкоджень. Вона
в момент конфлікту вирішила допомогти своєму чоловіку і ОСОБА_2 ударив її кулаком один раз в обличчя, а один раз в вухо.
Від удару в вухо була пошкоджена сережка.
Потерпіла ОСОБА_4В. вказала, що тривалий час перебувала з ОСОБА_2в
неприязнених відносинах.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що 30 листопада 2006 р. в вечірній час він був очевидцем бійки, яка відбулась між
ОСОБА_2та ОСОБА_3„ Він бачив, що ОСОБА_2 стояв біля своїх дверей і біля нього
на коридорі стояла сусідка ОСОБА_4, і вони між собою сварились.
ОСОБА_3 в цей час був на кухні і в суперечку не встрявав. ОСОБА_2 щось сказав в сторону ОСОБА_3, на що ОСОБА_3 вибіг з
кухні, підбіг до Облапця В., і між ними розпочалася бійка. Дружина ОСОБА_3 теж
підбігла до них. Після того, як бійка закінчилась,
у ОСОБА_3 була розбита брова і йшла кров.

З протоколу огляду речових доказів вбачається, що на тенісках ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виявлено сліди бурого кольору, схожі на кров, а
одна із сережок потерпілої ОСОБА_4деформована (а.с. 24).

Висновком судово-медичної експертизи № 65 від 02.02.2007р. стверджується,
що на тілі ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у вигляді
закритої черпно-мозкової травми з забоєм головного мозку,
крововиливів під кон'юктиву обох очних яблук, забійної рваної правої надбрівної ділянки, синців лівої скроневої
ділянки, правої скроневої ділянки, потиличної
ділянки посередині волосистої частини голови, повік обох очей, правої щоки і
перенісся, нижньої губи зліва, лівої підключичної ділянки, задньої поверхні
грудної клітки, обох нижніх кінцівок, садна в ділянці верхньої щелепи зліва, що
відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за
ознакою тривалого розгляду здоров'я (а.с.36).

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати
по ст. 122 ч.1 КК України.

Своїми умисними діями, що виразились в умисному нанесенні середньої
тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило
тривалий розлад здоров'я, ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ст. 122 ч.1 КК
України.

З обвинувачення ОСОБА_2 слід виключити обставину, що в момент вчинення
злочину він перебував стані алкогольного сп'яніння, оскільки дана обставина не
доведена в суді, так як ґрунтується на показах
потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які перебувають з підсудним в неприязнених відносинах,
а ОСОБА_2Л. заперечує факт знаходження в стані алкогольного
сп'яніння в момент вчинення злочину.

Органом досудового слідства ОСОБА_2 пред'явлене також обвинувачення по ст. 296 ч.1 КК України, а саме, що ОСОБА_2. знаходячись в
стані алкогольного сп'яніння 30.11.2006 p., близько 22 год. 20 хв., в приміщенні гуртожитку, що в АДРЕСА_1, перебуваючи на балконі даного гуртожитку, з мотивів
явної неповаги до суспільства, наніс множинних ударів
руками та ногами ОСОБА_3 та проявляючи особливу
зухвалість, скинув останнього з балкону та наніс численних ударів руками і
ногами в різні частини тіла ОСОБА_3.

3

Крім того, ОСОБА_2, продовжуючи хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи виняткову нахабність і
особливу зухвалість, з мотивів явної неповаги до суспільства, наніс
декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_4 та знову ж наніс
множинних ударів ОСОБА_3.

Суд вважає, що дії ОСОБА_2, що супроводжувались заподіянням тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були вчинені в гуртожитку
щодо знайомих, і викликані особистими неприязненими
відносинами, а тому по ст. 296 ч.1 КК України ОСОБА_2 слід
виправдати на підставі ст.6 п.2 КПК України.

В діях ОСОБА_2 щодо заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК
України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

В той же час, в даному випадку суд не може перекваліфікувати дії ОСОБА_2 зі
ст. 296 ч.1 КК України на ст. 125 ч.1 КК України,
оскільки дане стаття закону передбачає відповідальність
за злочин, справа про який порушується не інакше, як за скаргою потерпілого, і в такій ситуації суд може
перекваліфікувати дії підсудного, і постановити обвинувальний вирок лише за наявності в справі скарги потерпілої ОСОБА_4
або її усної заяви в судовому засіданні про
притягнення підсудного ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності згідно ст. 125
ч.1 КК України, викладеної в протоколі судового засіданні, а також за наявності підстав, передбачених ст. 27 КПК
України. Оскільки такі вимоги не дотримані, то справа щодо ОСОБА_2 по ст. 125
ч.1 КК України підлягає закриттю на підставі п.7 ст.6 КПК України - за
відсутності скарги потерпілої.

При призначенні покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого
злочину, обставини справи, особа винного.

Обставини, що пом'якшують чи обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2 судом не
встановлені.

Судом враховується, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем
проживання, має на утриманні неповнолітню дитину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відносно ОСОБА_2 слід обрати покарання
згідно санкції ст. 122 ч.1 КК України в виді обмеження волі.

Виходячи з того, що ОСОБА_2 злочин вчинив вперше, даний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, він позитивно
характеризується по місцю проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, тому суд прийшов до висновку, що при
призначенні покарання в виді обмеження волі щодо ОСОБА_2 є підстави для
застосування ст. 75 КК України. Виходячи з наведених підстав, суд вважає за
необхідне застосувати щодо ОСОБА_2 ст,75 КК України та звільнити його
від призначеного покарання з випробуванням.

По справі потерпілим ОСОБА_3 заявлений цивільний позов до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної
потерпілому витратами на лікування та пошкодженням одежі в сумі 831 грн. 53 коп.,
та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_3позовні вимоги підтримав повністю, просить його позов задовольнити з підстав,
викладених в позовній заяві.

Підсудний ОСОБА_2 позов ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної витратами на лікування визнає,
заперечує щодо вимог ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням
одежі в сумі 70, 00 грн., та моральної шкоди в сумі
10 000 грн., оскільки вважає, що моральної шкоди потерпілому не заподіяв.

Суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_3А. витратив на лікування ,згідно листів головного лікаря
Ковельського МТМО та завідувача ЦРЛ №J2, - 524 грн. 32 коп..

Йому також заподіяно матеріальну шкоду пошкодженням одежі в сумі 70,00
грн., а тому з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_3слід стягнути матеріальну шкоду в сумі 594 грн. 32 коп..

4

Інші витрати потерпілого ОСОБА_3, понесені ним із загостренням супутніх хвороб, не ґрунтуються на доказах, а тому в цій частині
вимог слід відмовити.

Суд також вважає, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 заподіяно
моральну шкоду, що полягає в заподіянні фізичного болю, постійних переживаннях, разом з цим, враховуючи тривалість
цих переживань, та враховуючи матеріальне
становище підсудного ОСОБА_2, суд вважає, що розмір моральної шкоди становить 3 тисячі грн., яку слід стягнути з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3..

В інших частинах вимог слід
відмовити.

По справі потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 225 грн. та
моральної шкоди в сумі 4 000 грн..

Враховуючи ту обставину, що кримінальна справа щодо ОСОБА_2 по ст. 125 ч.1 КК України щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі ст.
6 п.7 КПК України, то даний цивільний позов слід залишити без розгляду.

Речові докази: теніски ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які зберігаються в камері схову Ковельського МРВ УМВС України - повернути власникам -
ОСОБА_3 та ОСОБА_2; золоті сережки - залишити в
користуванні власниці - потерпілої ОСОБА_4.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України,
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді
обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком один рік та з покладенням
відповідно до ст. 76 КК України обов'язку: не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи та періодично з'являтися в ці органи для реєстрації.

По ст. 296 ч.1 КК України ОСОБА_2 виправдати на підставі ст. 6 п.2
КПК України.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_2 по ст. 125 ч.1 КК України щодо
заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4-закрити напідставі ст. 6 п.7 КПК України - в зв'язку з відсутністю скарги
потерпілої.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_2 залишити
попередню - підписку про невиїзд.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 матеріальну
шкоду в сумі 594 (п'ятсот дев'яносто чотири) грн. 32 коп. та моральну шкоду в сумі 3
(три) тисячі грн..

Судових витрат по справі не має.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом
15 днів з часу проголошення.