АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 2236- а
2007 р. Головуючий у 1 інстанції
Категорія - 11-а Доповідач Кузьмін М. Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада
2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах

Апеляційного
суду м. Києва у складі:

Головуючого
Дембовського С. Г.

Суддів Ґонти
Л.С. , Кузьміна М. Л.

за участю
прокурора Рабінчук Т.І.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 19 вересня 2007 року

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним
вироком засуджені: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 прожив, в
м. Києві, не
працюючий, не судимий, - за
ст. 121 ч. 2 КК України на 7
років позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 прожив, в м.
Києві, не працюючий, не судимий, - за
ст. 121 ч. 2 КК України на 7
років позбавлення волі.

Як
зазначено у вироку суду, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 визнані винними в тому, що
вони близько 12 год. 45
хв., знаходячись по просп. Науки, 62-а в м.
Києві, підійшли до гр-на
ОСОБА_4, збили його з ніг і умисно
нанесли йому удари ногами в голову та інші частини тіла, що призвело до смерті потерпілого, спричинивши таким чином тяжкі тілесні
ушкодження, небезпечні для життя у
вигляді переломів кісток обличчя та інше.

У
апеляції засуджений ОСОБА_3 не оспорює доведеність вини і правильність
кваліфікації скоєного злочину, просить
пом'якшити міру покарання з застосуванням
ст. 69 КК України.

Апеляція
засудженого ОСОБА_2 аналогічна за змістом.
Заслухавши доповідь судді Кузьміна М. Л., прокурора Рабінчук Т.І. і потерпілу
ОСОБА_1, які просили вирок
суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів підстав до їх
задоволення не вбачає, виходячи з
наступного.

2

Вина
засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у скоєнні злочину за обставин зазначених у вироку
суду, матеріалами справи доведена.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_2 визнав себе винним частково і пояснив, що в ранці 26 січня 2007 року до
квартини, в якій проживає його родина, прийшов ОСОБА_4 і став стверджувати, що особи,
які проживають в їх квартирі викрали його мобільний телефон.

Близько
13-ї години, вийшовши з квартири, вони з братом побачили порізані вхідні
двері.

Зустрівши
після цього ОСОБА_4, вони побили його
ногами в обличчя.

Засуджений
ОСОБА_3 підтвердив факт побиття ногами потерпілого ОСОБА_4

Доведеність
вини у скоєнні злочину засуджені у апеляціях не оскаржують.

Показами
свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 встановлено,
що саме брати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 побили ногами потерпілого ОСОБА_4

Свої
покази зазначені свідки підтвердили і на очних ставках з засудженими.

Обставини
скоєння злочину підтвердив засуджений ОСОБА_2 при відтворенні обстановки і
обставин події.

За
висновком судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_4 настала внаслідок численних
переломів кісток обличчя, які
супроводжувалось травматизацією головного мозку, які мають ознаки тяжкого тілесного
ушкодження ( за критерієм небезпеки для життя ).

Дії засуджених
за ст.
121 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно.

Міра
покарання призначена з урахуванням характеру,
степеня суспільної небезпечності скоєного злочину і відповідає
вимогам ст. 65 КК України.

Підстав
до пом'якшення покарання з застосуванням
ст. 69 КК України, як про це ставиться у апеляціях, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду
м. Києва від 19 вересня 2007 року
відносно них - без змін.