1-кп/134/11/2015
Справа № 134/21/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2015 року Крижопільський районний суд

Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Крижопіль кримінальне провадження № 0000254 від 03.05.2013 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 03 березня 2013 року за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою крадіжки чорних металів, зайшли на територію нежилого домогосподарства по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрали рульову колонку до трактора ЮМЗ-6 вартістю 800 гривень, борони вартістю 200 гривень, дишла до причепа УСП-4 вартістю 150 гривень, та колеса у зборі до КРН вартістю 250 гривень, а всього загальна вартість викраденого становить 1400 гривень.

Вироком Крижопільського районного суду від 19.06.2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, суду надав пояснення, які повністю відповідають викладеним вище обставинам справи, в скоєному розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена.

Дії ОСОБА_4 по ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковано правильно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, що характеризується за місцем проживання задовільно.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та повне відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за вчинений ним злочин в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370-376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання.

Речові докази по справі залишити потерпілому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя