справа 1 - 54 / 08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2008 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі головуючої судді Кушнір Н.В.

при
секретарі
Данчук Л.А.

з
участю прокурора
Янчевської А.О.

потерпілої ОСОБА_1

її
законного представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в м.Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Радиславка Рівненського району Рівненської області,
громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, на утриманні
двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

в с т а н о в и
в:

03 листопада
2007 року приблизно о 19.00 год. ОСОБА_3, в одній із кімнат житлового будинку
по місцю свого проживання, що по АДРЕСА_1, протягом короткого проміжку часу
поступово наніс долонею правої руки в область обличчя два удари своїй доньці
ОСОБА_1, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на переніссі
та садна в лівій підочній ділянці.

Підсудний свою вину у скоєному визнав
повністю.

По суті справи показав, що 03.11.2007 року
близько 19.00 год. він знаходився в одній із кімнат будинку. В цей час крізь
відчинені двері кімнати, в якій він знаходився, він побачив, що донька ОСОБА_1,
яка знаходилася в кімнаті діда та баби, зібралась кудись іти, оскільки вона
одягалась і робила макіяж. Побачивши це, він розлютився і підійшов до дочки,
яка вже вийшла з кімнати його батьків в коридор і знаходилася в коридорі при
виході з будинку. Вона, побачивши батька, знову повернулася в кімнату діда з
бабою. Він пішов за нею і, зайшовши у вказану кімнату, сказав потерпілій, що
вона нікуди не піде. Проте вона ігнорувала слова батька, тоді він взяв доньку
руками за верхній одяг в районі шиї і силою штовхнув її на диван. Коли вона
піднялась і почала кривлятися з нього, він не втримався і умисно наніс їй
долонею правої руки в короткий інтервал два послідовних удари в область
обличчя, а саме перший удар він наніс їй з ліву частину обличчя під око, а другий
раз потрапив дочці в ніс, тому його донька почала плакати та кричати. Після
цього він, усвідомивши скоєне, відразу покинув кімнату батьків і вийшов на
подвір'я.

Потерпіла
ОСОБА_1 показала, що 03.11.2007 року, близько 19.00 год. вона знаходилася в
будинку. Саме в цей час вона вирішила піти на вулицю погуляти. В цей самий час
її батько ОСОБА_3, побачивши через відчинені міжкімнатні двері, що вона
зібралась іти на вулицю, почав їй забороняти виходити на подвір'я, оскільки він
перебував у п'яному вигляді. Потім він почав ображати її нецензурними висловами
та погрожував побиттям. Вона одягалась, сидячи на дивані в кімнаті діда. В ході
даного конфлікту ОСОБА_3 взяв двома руками її за одяг в районі шиї і кинув її
на диван, а потім, коли вона піднялась з дивану, він вдарив її двічі рукою в
обличчя, - один раз долонею правої руки в район обличчя, а саме в ліву частину
обличчя під оком, після чого наніс ще один удар долонею правої руки, потрапивши
їй в ніс. Вона від отриманих від батька ударів почала кричати і плакати. В
кімнаті під час конфлікту, крім неї і батька, більше нікого не було. Відразу
після цього, почувши крик і плач, до кімнати прибігли її баба та дід і на цьому
конфлікт закінчився.

Оцінюючи зібрані
по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного у скоєному повністю доведена.

У зв”язку з тим, що учасники судового розгляду не
оспорюють фактичні обставини справи, суд вважає за можливе визнати дослідження
доказів щодо цих обставин недоцільним. При цьому дані факти вважаються
дослідженими та встановленими в судовому засіданні, оскільки сторони вважають,
що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, які не
потребують дослідження у ході судового розгляду справи. При цьому суд
переконався у тому, що підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст всіх обставин справи, які б
підлягали б доказуванню і ними
не заперечуються та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає. Їм роз”яснено, що вони при відмові від дослідження доказів
щодо фактичних обставин справи будуть позбавлені можливості оспорювати їх в
апеляційному порядку. Усвідомивши це, вони настояли
на істинності своєї позиції у визнанні вини і викладених обставинах справи.

Таким чином,
судом встановлено, що ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження,
тому його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

При обранні виду
і міри покарання підсудному суд враховує, що злочин, в якому він
обвинувачується, згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, він
раніше не судимий, але притягувався до кримінальної відповідальності за умисний
корисливий злочин, має на утриманні двох неповнолітніх дітей,
непрацевлаштований, хоча здоровий та працездатний, перебуває на обліку в лікаря
нарколога з приводу хронічного алкоголізму, потребує лікування від алкоголізму
і воно йому не протипоказане, злочин скоєно проти неповнолітньої, неодноразово
притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння насильства в
сім»ї.

Обставин, що пом”якшують його покарання, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують його покарання, суд
визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп»яніння та
проти особи, яка перебуває в родинній залежності від винного.

На
підставі наведеного та керуючись ст.323, 324, 335 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченному ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання у вигляді
громадських робіт строком на 200 / двісті / годин.

Запобіжний захід
підсудному до вступу вироку в закону силу залишити попередній - підписка про
невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний
суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: