У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.,

суддів

Лавренюка М.Ю., Заголдного В.В.,

за участю прокурора

Казнадзея В.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 6 грудня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції на вирок апеляційного
суду Київської області від 4 липня 2007 року.

Вироком Згурівського районного суду
Київської області від 13 листопада 2006 року засуджено

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

не судимого,

за ч. 1
ст. 122 КК України на 2 роки 6 місяців обмеження волі, а на підставі ст. 75 КК
України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
2 роки.

Апеляційний суд Київської області скасував
вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_1 покарання та постановив
свій вирок від 4 липня 2007 року, яким засудив ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК
України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України
звільнив від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 24
червня 2006 року на перехресті вулиць
Леніна та Шевченка в с. Усівка
Згурівського району Київської області під час конфлікту з ОСОБА_2, наніс
останньому три удари дерев'яною штахетиною по руці, голові та спині, заподіявши
умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У касаційному поданні прокурор просить
скасувати судові рішення у зв'язку з істотним порушенням
кримінально-процесуального закону та направити справу на новий судовий розгляд,
мотивуючи тим, що апеляційний суд при призначенні за новим вироком більш
суворого покарання у виді позбавлення волі, порушив вимоги ст. 365 КПК України,
вийшов за межі апеляції прокурора, в якій не оспорювалася відповідність
призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Заслухавши доповідача, думку прокурора
про необхідність скасування судових рішень та закриття справи щодо ОСОБА_1,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія
суддів не знаходить підстав для його задоволення.

Висновки суду про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, є обґрунтованими і не
оспорюються у касаційному поданні.

Доводи
касаційного подання про те, що апеляційний суд, при призначенні ОСОБА_1
покарання у виді позбавлення волі вийшов за межі апеляції прокурора, чим
порушив вимоги ст. 365 КПК України, є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КПК України
скасування вироку суду першої інстанції і постановлення вироку апеляційним
судом у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, допускається лише
за умови, що в апеляції прокурора ставилося питання про скасування вироку саме
з цих підстав.

Як убачається з апеляції, прокурор,
який затвердив обвинувальний висновок, пропонував апеляційному суду скасувати
вирок Згурівського районного суду від 13 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 та
постановити свій вирок, яким призначити останньому більш суворе покарання за ч.
1 ст. 122 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі та застосувати
ст. 75, 104 КК України

Апеляційний суд Київської області
повністю задовольнив апеляцію прокурора, постановив свій вирок, яким призначив
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75,
104 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 2 роки.

За таких обставин, касаційне подання
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, в
якому не оспорюється відповідність призначеного ОСОБА_1 покарання тяжкості
злочину та особі засудженого, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора залишити без задоволення, а вирок апеляційного
суду Київського області від 4 липня 2007 року щодо засудженого ОСОБА_1- без
зміни.

судді:

Редька А.І. Лавренюк М.Ю. Заголдний В.В.