Справа № 137/2451/14-к
Провадження №11-кп/772/76/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю: прокурора ОСОБА_6

Представника Літинської ВК-123 ОСОБА_7 .

Засудженого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці 12 лютого 2015 р. із застосуванням режиму відеоконференції судову справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8

на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області

від 27 листопада 2014 р., якою клопотання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитро-Білівка, Казанковського р-ну, Миколаївської області, мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одруженого, на утримані донька 2009 року народження, відбуває покарання у Літинській ВК-123 виді 7 років позбавлення волі за вироком Фрунзівського районного суду м. Харків за ч. 2 ст. 187 КК України, початок строку: 22.01.2010 р., кінець строку: 22.01.2017 р., 2/3 строку покарання відбув 22.09.2014 р.,

залишене без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 листопада 2014 року до Літинського районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Відмовляючи у задоволенні даного клопотання, суд послався на те, що ОСОБА_8 під час відбування покарання у виді позбавлення волі не довів свого виправлення, так як адміністрацією установи характеризується задовільно, має одне стягнення та одне заохочення, рішенням комісії від 09.08.2013 року йому відмовлено у заміні невідбутої частини покарання на більш м`яке.

Не погоджуючись із даним судовим рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу з проханням про скасування ухвали та задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення. Основними доводами апеляційної скарги є те, що: представник установи є начальником іншого відділення, а тому не може його охарактеризувати; адміністрація установи ставиться до нього упереджено, у зв`язку із чим до нього не застосовуються заходи заохочення; застосоване до нього стягнення зняте з строком давності; рішення суду є необґрунтованим.

В судовому засіданні засуджений свою скаргу підтримав, пояснив, що в Літинську ВК-123 прибув восени 2011 року, працевлаштований столяром на ділянці виготовлення товарів широкого вжитку, за сумлінне ставлення до праці майстром неодноразово ініціювалось питання про його заохочення, проте адміністрація установи до нього ставиться упереджено, у зв`язку із чим заохочення не застосовувались, просить задовольнити його клопотання, посилаючись на те, що довів своє виправлення.

Представник Літинської ВК-123 клопотання засудженого не підтримав, вважає, що ОСОБА_8 не довів свого виправлення, оскільки характеризується задовільно, а 29.12.2014 року до нього застосовувалось правами начальника установи стягнення у виді догани за порушення розпорядку дня.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який проти апеляції заперечує, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, вищенаведені виступи засудженого та представника установи, перевіривши матеріали справи, колегія судді приходить до висновку про залишення судового рішення без змін з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 130 КВК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Приймаючи рішення, суд дотримався даних положень Закону та постановив обґрунтоване рішення, дійшовши правильного висновку про те, що засуджений не довів свого виправлення. Дані обставини підтверджуються характеристикою та довідкою про стягнення та заохочення, відповідно до яких ОСОБА_8 характеризується задовільно, має одне заохочення у 2013 році.

Доводи ОСОБА_8 про упереджене ставлення адміністрації є необґрунтованими. Характеристика на засудженого підписана трьома посадовими особами Літинської ВК-123, підстав не брати її до уваги немає (а. с. 12). Не ґрунтується на вимогах закону посилання засудженого й на те, що представником установи в судовому засіданні має бути саме начальник його відділення, оскільки таких вимог не містить ст. 539 КПК України, якою регулюється порядок вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироків. Також не є підставою для скасування судового рішення посилання засудженого на відсутність дисциплінарних стягнень, так як погашення стягнення від 10.10.2012 р. за строком давності само по собі не свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року у справі за клопотанням про умовно-дострокове звільнення без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим з дня отримання її копії.

Судді: