Справа № 214/4058/15-к
1-кс/214/544/15
У Х В А Л А
іменем України
24 липня 2015 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні уточнену скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Саксаганського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровської області ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2015 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Саксаганського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровської області ОСОБА_4 .. 21 липня 2015 року адвокат ОСОБА_3 надала уточнену скаргу, в якій просить: визнати незаконними дії слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України капітана міліції ОСОБА_4 з винесенння постанови про відмову у задовлені клопотання від 29.05.2015 року; скасувати постанову слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України капітана міліції ОСОБА_4 від 29.05.2015 року в кримінальному провадженні № 0004485 від 11.12.2014 року; зобов`язати слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України лейтенанта міліції ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 вилучений у нього автомобіль «Деу Ланос» д.н. НОМЕР_1 на відповідальне зберігпання до вирішення справи по суті. В обґрунтування своєї скарги вказала, 10.12.2014 року інспектором ДПС був зупинений автомобіль «ДЕУ Ланос» д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , при перевірці якого було встановлено, що на даному автомобілі на площині де набито номер кузова є сліди механічних пошкоджень. На підставі рапорту інспектора ДПС були внеснені дані до ЄРДР за № 0004485 та розпочато досудове розслідування за ст. 290 КК України. Вищезазанчений автомобіль був визнанений речовим доказом та поміщений на зберігання на територію ОСОБА_6 , при цьому арешт на автомбіль не було накладено. 19.05.2015 року вона звернулась до слідчого з клопотанням про повернення автомобіля ОСОБА_5 , на що 29.05.2015 року слідчий своєю постановою відмовив у задоволенні клопотанні в супереч діючому законодавству.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 у судовому засіданні просила уточнену скаргу задовольнити по зазначених підставах.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення скарги.

Дослідивши скаргу та додатки до неї, вислухавши думки сторін, приходжу до висновку, що уточнена скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу огляду автомобіля від 10.12.2014 року слідчим СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України ОСОБА_7 було вилучено автомобіль «Деу Ланос», д.н. НОМЕР_1 , сірого кольору.

Згідно ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.12.2014 року слідчому Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні клопотання про накладання арешту на автомобіль «Деу Ланос», д.н. НОМЕР_1 , сірого кольору.

У відповідності до постанови слідчого Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення ОСОБА_5 вилученого автомобіля «Деу Ланос», д.н. НОМЕР_1 , сірого кольору.

Вищезазначена постанова слідчого ОСОБА_4 не мотивована та винесена з грубим порушенням вимог ст.ст. 100 ч.1, 173 ч.3 КПК України.

Згідно вимог ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Однак, вважаю, що вимоги особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 щодо визнання незаконними дії слідчого Саксаганського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про відмову у задоволенні клопотання задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Частина 2 ст. 307 КПК України, містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а саме: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, рішення, щодо визнання незаконними дії слідчого, виходить за межі, встановленого ч.2 ст. 307 КПК України, переліку ухвал слідчого судді постановлених за результатами розгляду на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування. З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню частково.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 303 -307 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:

Уточнену скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України капітана міліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0003434 від 14.08.2013 року.

Зобов`язати слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України капітана міліції ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 вилучений у нього автомобіль «Деу Ланос» д.н. НОМЕР_1 на відповідальне зберігпання до вирішення справи по суті.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1