Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2008
Рокитнянський районний суд Київської
області в складі:

головуючого - судді Литвина О.В.,

при секретарі - Божок Н.В., Киричок В.В.,

з участю прокурора
Михайленка О.М., адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні
в смт.Рокитно справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, зареєстрованого в АДРЕСА_2, громадянина України, ,
розлученого, освіта повна загальна середня, тимчасово не працюючого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не
судимого,

за
ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

відповідно до
постанови прокурора від 18.02.2008 року
про зміну обвинувачення

за ч.1 ст.121 КК
України,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2007 року близько 7-00 години ОСОБА_1, перебуваючи в
стані алкогольного сп»яніння, прийшов привітати з Новим роком потерпілуОСОБА_3
та її сім»ю в АДРЕСА_2 Також він мав намір забрати свої речі. В будинку потерпілої
на час приходу підсудного була лише вона та її дочка - ОСОБА_4 Після привітання
з Новим роком між підсудним та потерпілою на грунті неприязних стосунків, що
виникли раніше, виникла сварка в ході якої
підсудний вимагав свого майна. Потерпіла стала його виганяти з будинку
і в цей час підсудний схватив з полички над дверима в будинку кустарно
виготовлений ніж та наніс ним потерпілій декілька ударів, які спричинили:
колото-різану проникаючу рану передньої брюшної стінки зправа в області 7-го
міжребер»я із пошкодженням правої долі
печінки; різану рану в області брюшної стінки зліва; різану рану в області
передньої поверхності верхньої третини лівого бедра. Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи колото-різана проникаюча рана передньої брюшної
стінки зправа в області 7-го міжребер»я із
пошкодженням правої долі печінки відноситься до категорії тяжких тілесних
ушкоджень, небезпечних для життя в
момент заподіяння. Під час захисту підсудної дочкою останній також заподіяно
підсудним поріз на шиї, який відповідно до висновку судово-медичної експертизи
відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров»я.

У зв»язку зі
спричиненими тілесними ушкодженнями потерпіла лікувалася стаціонарно та
амбулаторно. По справі нею заявлений цивільний позов до підсудного про стягнення матеріальної шкоди в сумі
2955-78 грн. та моральної шкоди в сумі 117420-00 грн..

На час судового
слідства підсудним відшкодована потерпілій частково заподіяна злочином шкода в
сумі 2000-00 грн.

Під час судового
слідства 18.02.2008 року прокурором винесено постанову про зміну пред»явленого
звинувачення підсудному з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК
України у зв»язку з тим, що раніше пред»явлене звинувачення не знайшло свого
належного підтвердження.

Підсудний ОСОБА_1, будучи допитаним у судовому
засіданні, визнав себе винним повністю у вчиненні злочину, передбаченого ст.121
ч.1 КК України, та показав, що близько 7 години ранку він прийшов до будинку
потерпілої з метою привітати з Новим роком та забрати свої речі. Засіяв, коли
зайшов до будинку іде бачив лише одну потерпілу, яка
виявила бажання його пригостити, але він відмовився. Коли він намагався забрати свої речі -
паяльник і конденсатор, які лежали над дверима в будинку, потерпіла стала йому
перешкоджати, говорячи, що його в будинку нічого немає та при цьому
виштовхувала з будинку. Він схватив ніж, який лежав над дверима і,
розсердившись, вдарив 2 чи 3 рази потерпілу в область живота. Після цього з
іншої кімнати вибігла дочка потерпілої та накинулася на нього, стала виганяти з будинку. Як він наніс удар
дочці потерпілої не пам»ятає. Потім
пішов додому, вдома побачив у руках ніж. По дорозі додому заходив доОСОБА_5 та
просив її викликати швидку допомогу, тому що порізав потерпілу та її дочку.
Умислу вбивати потерпілу у нього не було.

Визнає факт
заподіяння потерпілій своїми протиправними діями матеріальної та моральної
шкоди, частково визнає заявлений цивільний позов, але на яку суму, визначитися не може.

Розкаюється в
скоєному, просить пробачення у потерпілої та просить не позбавляти волі.

Окрім повного
визнання підсудним своєї вини у пред»явленому обвинуваченні за ст. 121 ч.1 КК
України, його вина повністю підтверджується зібраними та дослідженими у
судовому засіданні доказами:

· показами потерпілоїОСОБА_3 в судовому засіданні, яка,
підтримуючи раніше пред»явлене обвинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, показала, що вони жили
разом з підсудним 12 років, але жили дуже погано через те, що він любив молодих
дівчат і із-за чого у них були часто
сварки. 14 числа вона лежала та почула сильний стук у двері, подивившись у
вікно, побачила ОСОБА_1 біля дверей на вулиці та відкрила йому двері. Зайшовши
в будинок, він засіяв, а вона запропонувала йому його пригостити. Потім він
став пред»являти до неї претензії чому вона не спить, що в неї стосунки зі
своїм молодим зятем, виражався нецензурними словами. Вона йому сказала, що
сваритися не бажає та пішла до ванної
кімнати, що у веранді будинку, переодягтися в робочу одежу, а підсудний в цей
час став на дверях ванної кімнати і не випускав її. Потім вибігла дочка і він
випустив її. Вона повернулася з дочкою до будинку, а підсудний залишився у
веранді. Зайшовши знову до будинку, підсудний
став чіплятися до неї, говорив, що вона здохне, що він її угробить, вдарив
її рукою в грудну клітину. Дочка заступилася за неї, на що підсудній сказав, що
вб»є і її. Після цього він став їх бити кулаками, коли вони лежали на дивані, а
дочка відштовхнула його ногою і він впав. Піднявшись, підсудній пішов до
дверей, де на поличці лежали ножі та всі його інструменти і взяв напилка, яким
вдарив її по руці і напилок «розпався». Потім він взяв там же ніж, а дочка стала її тягти в іншу кімнату і він вдарив дочку ножем.
Побачивши, що в дочки з шиї біжить кров, вона наказала дочці тікати та звати на допомогу. Коли дочка вибігла з
будинку, підсудний тримав її за руку, а вона
хапалася за ніж, щоб глибоко не вдарив і в цей час забіг сусідОСОБА_6та
став кричати до ОСОБА_1, на що той відповів: «Що! І ти хочеш?». ОСОБА_6відірвав
її від нього, вона пустила ножа, а ОСОБА_6повів її у веранду. Потім прибігла
дочка і вони зОСОБА_5 повели її до сусіда. Уточнила, що ОСОБА_1наніс їй ножем
один удар у живіт з лівої сторони, один
з правої, два удари із ззаду та спереду у стегно;

· показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 в тім, що
вона спала та почула стук у вікно. Потім вона почула голос в будинку і впізнала
по ньому ОСОБА_1. Після цього почалася неприємна розмова між ним та мамою. Коли
мама сказала ОСОБА_1щоб він йшов, оскільки вона не хоче з ним сваритися, вона вийшла і побачила, що мама стоїть у
ванній кімнаті, а на дверях стояв ОСОБА_1. Потім мама пішла у спальню та стала
одягатися, ОСОБА_1в цей час стояв на дверях вітальні та говорив, що хоче забрати
свої речі, а також сказав, що він дав мамі термін примиритися, а якщо ні, то
він «зажине» її в могилу. Потім він підійшов до мами і
запитав чи вона не вірить та вдарив
при цьому рукою в область обличчя та шиї. Коли вона підбігла, він також вдарив
і її в обличчя. Після цього він їх обох з мамою повалив на ліжко та став душити
маму, а вона його відштовхнула ногами.
Вона підняла маму з ліжка, а ОСОБА_1в цей час дістав напилок з полиці
над дверима і вдарив маму, але напилок поламався, він розвернувся і взяв з
полиці ніж і наніс ним удар їй по шиї в той час коли вона стояла позаду
мами. Мама при цьому його відштовхнула і
він наніс удар їй в живіт і вона закричала. Після цього підсудний наніс
декілька ударів мамі у живіт, а вона її весь цей час підтримувала. Мама сказала
їй звати на допомогу і вона пішла на вулицю
до ОСОБА_6, якому повідомила, що дядько б»є маму і він побіг до них
додому. Коли прийшла додому то побачила
маму, яка стояла зігнута на сходах, , за нею з ножом стояв ОСОБА_1. ОСОБА_7, яка в цей час прийшла до їх двору,
ОСОБА_1сказав вийти, а то він її заріже. Вона з ОСОБА_5 повела маму до
ОСОБА_6додому і в цей час підійшов ОСОБА_1і запитав маму, чи не добити її, щоб
не мучилася. Також повідомила, що з підсудним у неї ще з 12 років неприязні
стосунки, але про це ніхто не знав;

· показами в судовому засіданні свідкаОСОБА_5 в тім, що
коли вона прийшла на подвір»я ОСОБА_3, то побачила потерпілу, хотіла довести її
до свого подвір»я, але та не могла йти і вона положила її на землю. Потім
прибігла сусідка ОСОБА_7. Повернувшись, побачила ОСОБА_1 з ножем у руках та
сказала йому йти звідси. Також уточнила, що коли прибігла ОСОБА_4, то вона
сказала, що дядько б»є матір. ОСОБА_1, коли вийшов з будинку, говорив
потерпілій про те, чи дорізати чи прирізати її, але щось такого змісту;

· показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_7. в тім, що 14.01.2007 року
близько 7 години ранку вона була в себе на подвір»ї та почула плач по сусідству через дорогу у
подвір»ї ОСОБА_6. Забігла на подвір»я ОСОБА_6та побачила там ОСОБА_4, яка
сказала, що дядько б»є маму. Потім вона пішла до подвір»я ОСОБА_3 де побачила
ОСОБА_1, який виходив, а за ним вийшла потерпіла, яка трималася за живіт та
просила викликати швидку допомогу. Підсудний
пригрозив і їй, говорячи, що буде зараз і її і вона пішла та викликала
швидку допомогу;

· показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 в тім, що
його розбудив ОСОБА_1та сказав, що зарізав ОСОБА_3та ОСОБА_4;

· показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_10. в тім,
що 14.01.2007 року о 8 годині ранку до
нього зайшов ОСОБА_1та сказав, що він зарізав двох людей. Потім він побачив
ОСОБА_11, яка повідомила, що ОСОБА_1підрізав ОСОБА_3та ОСОБА_4 і що їх швидка
допомога повезла в лікарню;

· показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 в тім, що до
неї прибіг ОСОБА_1з ножем у руках та сказав, що їх поколов хто був у хаті, а
якщо вона встиге, то може їх спасе. Вона прибігла до ОСОБА_3 та побачила
ОСОБА_4 в крові та ОСОБА_3, яка сиділа на дивані та важко дихала;

· показами в судовому засіданні свідкаОСОБА_6в тім, що близько 6 години ранку 14.01.2007 року до них
прибігла дочка ОСОБА_3 та повідомила, що дядько ОСОБА_1б»є матір. Він покинув
поратися та пішов до ОСОБА_3, де побачив
ОСОБА_3на колінах у веранді, а підсудний стояв біля неї. Потерпіла говорила, що
побив сильно і він запропонував піти до себе. ОСОБА_1пішов. Також уточнив, що в
ОСОБА_1 був ніж. На його запитання про те, що він робить, ОСОБА_1радив іти, що
воно йому не треба;

· показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 в тім, що
потерпілу він возив на власному автомобілі в лікарню, аптеку, суд та прокуратуру, при цьому вона давала йому по
20 грн. на бензин кожного разу. Всього він отримав від неї приблизно 200 грн.;

· оглянутими в судовому засіданні письмовими матеріалами
справи, якими є:

-
протокол огляду місця події від
14.01.2007 року (а.с.6);

- Протокол
медичного огляду ОСОБА_1 від 14.01.2007 року (а.с.15);

- Довідки
Рокитнянської ЦРЛ від 14.01.2007 року (а.с.16, 17);

- Висновки
судово-медичної експертизи від 08.02.2007 року № 21 Д (а.с.86) та
№14 Д від 31.01.2007 року (а.с.101);

-
Висновок криміналістичної експертизи ножа (а.с.91-93);

- Висновок
комплексної амбулаторної судової
психолого-психіатричної експертизи № 181 відносно ОСОБА_1 (а.с.124-126);

- Виписка
з медичної картки стаціонарного хворого на ім»яОСОБА_3.

Оцінюючи в сукупності
всі зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що змінене під час судового слідства обвинувачення
підсудному на ст.121 ч.1 КК України є обгрунтованим та знайшло своє належне
підтвердження у судовому засіданні. Разом з тим, суд не погоджується з доводами
потерпілої та її представника, що в діях підсудного вбачається склад злочину,
передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як це визначалося початковим
обвинуваченням. На це вказує відсутність доказів спрямованості умислу підсудного
на вчинення вбивства потерпілоїОСОБА_3 на час приходу до її будинку, ціль його
візиту - прийшов привітати з Новим роком
та забрати свої речі і що підтверджується показами потерпілої та свідка
ОСОБА_4, характер та спрямованість його дій під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілій та
після цього, зокрема, на переконання суду та обставина, що після, того, як
свідок ОСОБА_4 пішла звати на допомогу, підсудний залишився в будинку один на
один з потерпілою, проте жодного тілесного ушкодження останній він не наніс в
цей період, хоча мав таку реальну
можливість з огляду на перевагу у фізичній силі та відсутності сторонніх осіб,
які б могли йому перешкодити це зробити.

На переконання суду у судовому засіданні у
відповідності до вимог ст.22 КПК України повно і всебічно з”ясовані та
перевірені всі обставини справи і зокрема ті, які викликали сумнів. Це було
проведено шляхом повнішого допиту підсудного, потерпілої, свідків. При цьому зверталася
особлива увага на з”ясування обставини спрямованості
умислу підсудного під час події злочину та характеру його протиправних дій.

Доводи підсудного про
те, що він не пам»ятає точно як наніс удари
ножем потерпілій, судом не приймаються до уваги, оскільки на переконання
суду спростовуються наявним у справі висновком
комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи в
тім, що він під час скоєння інкримінованих дій в стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг
би суттєво вплинути на його свідомість та діяльність, не перебував, що його дії
були послідовними, активними, цілеспрямованими і відповідали динаміці розвитку.

Суд вважає, що вина
підсудного у скоєнні злочину повністю
доказана зібраними, дослідженими та
оціненими в сукупності доказами по справі і кваліфікує його дії за ч.1
ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне
ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При обранні міри
покарання підсудному ОСОБА_1 суд
враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, особу
підсудного, пом”якшуючі та обтяжуючі обставини по справі.

Як пом'якшуючі
покарання підсудного обставини суд визнає щире каяття, часткове
відшкодування заподіяної злочином шкоди, стан його здоров»я - перебуває на обліку в тубдиспансері.

Обставиною, що
обтяжує покарання підсудного, є скоєння злочину в стані алкогольного сп”яніння.

Враховуючи пом»якшуючі обставини по справі, сукупність
даних про особу підсудного - позитивно характеризується по місцю проживання,
є потерпілою від наслідків Чорнобильської
катастрофи особою категорії 4, має на утриманні неповнолітню дитину, вперше
притягується до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про
можливість виправлення його без ізоляції від суспільства шляхом позбавлення
волі, як це передбачає санкція ч.1 ст.121 КК України та у відповідності до ст.ст.75, 76 КК України приймає рішення про
звільнення його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом строку випробування не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього
судом обов'язки.

Заявлений потерпілою
цивільний на переконання суду підлягає до часткового задоволення. Зокрема, до
часткового задоволення підлягає заявлена вимога про відшкодування матеріальної
шкоди в сумі 2955-78 грн., оскільки ця
сума не знайшла свого належного підтвердження в судовому засіданні. При цьому,
враховуючи доведеність обставин, суд знаходить необхідним задовольнити вимогу
про відшкодування витрат на придбання ліків в сумі 1918-61 грн., витрат на найом транспорту в сумі 200-00
грн., витрат на придбання дієтичних
продуктів в сумі 400-00 грн., а всього 2518-61 грн.

Вирішуючи питання про
відшкодування потерпілій заподіяної злочином моральної шкоди, суд з урахуванням
характеру та тривалості моральних та фізичних страждань, спричинених отриманням
тяжкого тілесного ушкодження, факт яких у суду не викликає сумніву, виходячи з
принципу розумності та справедливості, вважає достатнім розмір такої, що
підлягає до стягнення з підсудного, в сумі 50000-00 грн. При цьому суд вважає,
що висновок судово-психологічної експертизи, за яким розмір заподіяної
потерпілій злочином моральної шкоди визначений 288 МЗП, не носить обов»язковий
характер та врахований з урахуванням
інших даних, які підлягають врахування
при визначенні розмОСОБА_4 моральної шкоди.

Судові витрати по
справі - вартість проведеної комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи в
сумі 430-28 грн. підлягають стягненню з підсудного на користь потерпілої.

Речовий доказ по
справі - ніж, що зберігається в кімнаті речових доказів Рокитнянського
районного суду Київської області, знищити.

Керуючись ст.
ст.323,324 КПК України.суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним по
ст.121 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді п”яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.
75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він
протягом визначеного судом іспитового строку три роки не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов”язки періодично з”являтись на
реєстрацію у органи кримінально-виконавчої системи та повідомляти останні про
зміну місця свого проживання та роботи.

Запобіжним заходом
відносно особи засудженого ОСОБА_1
до набрання вироком законної сили залишити раніше обрану
підписку про невиїзд.

Речовий доказ по
справі - ніж, що зберігається в кімнаті
речових доказів Рокитнянського районного суду Київської області, знищити.

Цивільний позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної злочином шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 2518-61
грн.., 50000-00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 430-28 грн. в
рахунок відшкодування понесених судових витрат, а всього 52948-89 грн..

В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовити.

На вирок може бути
подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з
моменту його проголошення через Рокитнянський районний суд, а засудженим з
моменту отримання копії вироку.

Суддя