Справа № 1 - 54 2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2007 р. Віньковецький районний суд Хмельницької
області

в складі:
головуючого - судді ВОЛКОВА
О.М.

при секретарі:
ЗАЄЦЬ М.З. з участю прокурора : БІДОНЬКА А.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Віньківці справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження.,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, із середньою - спеціальною освітою, одруженого,
на утриманні - малолітня дочка у віці 9 місяців, не працюючого, раніше не
судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України, -

встановив :

ОСОБА_1 15 грудня 2006 р. біля 16 год. умисно, на
ґрунті неприязних стосунків із своїм вітчимом ОСОБА_2 з метою знищення
житлового будинку, у якому разом із останнім він проживає, вчинив замах на
підпал даного будинку, який йому не належить. Зокрема, 15 грудня 2006 р. після
обіду, посварившись із ОСОБА_2ОСОБА_1, обливши вхідні дерев'яні двері бензином
при допомозі сірників запалив їх. Коли ОСОБА_2 почав гасити вогонь, підсудний
хлюпнув на нього бензин, внаслідок чого на потерпілому загорілась куртка та
шапка. У результаті ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження
у вигляді поверхневого термічного опіку шкіри обличчя !-!! ступеня площею біля 3 % від загальної площі тіла, які належать до категорії
легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_1 злочин до кінця не довів із причини , що від нього не
залежали, оскільки пожежу було погашено.

У судовому
засіданні підсудний свою вину у пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і розкаявся. Показав, що у
будинку по АДРЕСА_1він проживає разом із вітчимом, своєю дружиною та
дитиною. Між ним і вітчимом склались неприязні стосунки, оскільки той не хоче
вступитись із будинку. А тому, маючи намір налякати ОСОБА_2а, щоб він залишив
цей будинок. ОСОБА_1 взяв у гаражі каністру з бензином, хлюпнув на двері та
підпалив. Вітчима він не підпалював, а одяг на ньому загорівся, коли гасив вогонь. З допомогою сусідів пожежу ліквідували.

Потерпілий у суді пояснив, що його дружина, мати ОСОБА_1,
померла у

2005 р. Після
того підсудний не раз казав й ому,
щоб забирався із дому. 15 грудня

2006 р. після того як він сказав, що із будинку не піде.
ОСОБА_1 взяв бензин і сказав, що спалить будинок. Поливши бензином двері, підпалив їх.
ОСОБА_2 почав гасити вогонь і у цей час підсудний хлюпнув бензин на нього, від
чого загорівся одяг, та він отримав опіки обличчя.

За даними протоколу огляду місця події від 16 грудня 2006
р. ( а.с. 3-12) у будинку внаслідок пожежі були пошкоджені вхідні двері, стіни,
віконні рами на веранді. Як вбачається із довідки Женишковецької сільської Ради
від 10. 01. 2007 р. ( а.с. 52) даний будинок
належав ОСОБА_3, який
помер у 2005 р. і на
іншу особу не переоформлений.

Згідно висновку експерта № 651 від 18.12. 2006 р. ( а.с. 48) під час пожежі
ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді поверхневого термічного опіку
шкіри обличчя !-!! А ст.
площею біля 3 % від
загальної площі тіла, яке утворилось від дії високої температури полум'я вогню , і по своєму
характеру належить до категорії легких тілесних ушкоджень.

Проаналізувавши
досліджені докази у їх сукупності суд вважає винність підсудного доведеною
повністю.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194 КК України як замах на умисне
знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах вчинене шляхом підпалу та спричинило
тяжкі наслідки.

Однак, ні в ході досудового , ні під час судового слідства не
було здобуто доказів про те, що злочинними діями
ОСОБА_1 було заподіяно шкоду у великих розмірах та спричинено тяжкі
наслідки.

А тому буде правильним кваліфікувати дії підсудного за ч. 2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України як замах на умисне знищення або пошкодження
чужого майна вчинене шляхом підпалу.

При призначенні покарання суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Так, підсудний уперше притягується до кримінальної відповідальності, у скоєному розкаявся, примирився із потерпілим, за місцем
проживання характеризується позитивно.

Обставин, що обтяжують покарання
ОСОБА_1 , судом не встановлено. Із
врахуванням усіх обставин справи суд вважає, що підсудному можливо призначити покарання нижче від найнижчої межі,
яке встановлене у санкції статті, за якою
він засуджується, не ізолюючи його від суспільства. Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

засудив :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.194 КК України і на підставі ст. 69 КК України призначити йому покарання 1 рік 6 місяців (один рік шість місяців) позбавлення
волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від
призначеного судом покарання із випробуванням,
встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній -підписку
про невиїзд.

Речові докази , які зберігаються при кримінальній
справі - каністра, шапка та шматки
обгорілої куртки - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом
15 діб із моменту
його проголошення.