Справа № 738/76/15-к
№ провадження 1-в/738/47/2015
УХВАЛА

28 січня 2015 року м. Мена

Суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну покарання більш м`яким, а саме виправними роботами,

В С Т А Н О В И В:
21 січня 2015 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме виправними роботами.

У своєму клопотанні ОСОБА_2 посилається на те, що був засуджений вироком Апеляційного суду Вінницької області від 26 жовтня 2012 року за ч. 3 ст. 368 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, із забороною обіймати посади в органах державної влади, установах чи організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 роки. На даний час йому залишилося до відбуття більше двох років, він став на шлях виправлення, тому просить задовольнити клопотання.

Вивчивши клопотання засудженого суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким. Отже, засуджений відповідно до чинного законодавства скористався наданим йому правом і надіслав клопотання до Менського районного суду про застосування відносно нього ст. 82 КК України

Статтею 82 Кримінального кодексу України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Дана стаття не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Для всебічного та повного вивчення даних про особу засудженого з метою застосування пільги передбаченої ст. 82 КК України суду необхідно надати ряд доказів, зокрема: належним чином завірені копії вироків, за якими особу засуджено, а також належним чином завірені усі інші документи додані до клопотання, витяг із рішення спостережної комісії, офіційний документ, який би підтверджував, що адміністрацією установи розглядалося чи не розглядалося питання про застосування до засудженого ст. 82 КК України тощо.

Діючим на даний час КПК України суду не надано право збирати докази, а отже і витребувати особові справи, обов`язок доказування того, що необхідно застосувати до нього ст. 82 КК України покладено на засудженого.
Засуджений не додав довідку про початок та кінець строку відбування покарання, офіційний документ, який би підтверджував, що адміністрацією установи розглядалося чи не розглядалося питання про застосування до засудженого ст. 82 КК України.
Також відповідно до ст. 154 ч. 3 КВК України адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ст. 157 ч 7. Кримінально-виконавчого кодексу у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Відповідно до ч. 6 ст. 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Враховуючи вищевикладене, клопотання засудженого не відповідає вимогам чинного законодавства, усунути виявлені недоліки в ході судового розгляду неможливо, а тому клопотання повертається особі, що його надіслала без розгляду. Повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду у разі усунення вищезазначених невідповідностей та додання необхідних документів та належним чином завірених копій.

Керуючись ст. 82 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", ст. 539 КПК України, 154 КВК України, суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну покарання більш м`яким - повернути без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1