Справа № 456/76/15-к
Провадження № 1-кп/456/69/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадження № 0001931 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :
19 жовтня 2014 року близько 00 год. 15 хв., ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись неподалік супермаркету «Фуршет», що по вул. Шевченка в м. Стрий, під приводом здійснення телефонного дзвінка, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_5 , умисно заволодів його мобільним телефоном марки «Alcatel One Touch 5020 D», з картою пам`яті об`ємом 16 Гб, вартістю 520,00 грн., чим завдав потерпілому шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

06 січня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , на підставі ст. 471 КПК України, укладена угода про примирення,.

Згідно даної угоди, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпілий не підтримали угоду про примирення, пояснивши, що вони не знали, що мають право на закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить в затвердженні угоди відмовити, звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, так як вони з потерпілими примирилися, а справу провадженням закрити.

Потерпілий ОСОБА_5 просить суд угоду про примирення не затверджувати, а обвинуваченого звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, так як вони примирилися, не заперечує проти закриття провадження в справі.

Прокурор не заперечила проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження в справі на підставі ст.46 КК України.

Перевіривши зміст угоди про примирення, вислухавши думку потерпілого, обвинуваченого, прокурора, суд дійшов до висновку, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити, обвинуваченого звільнити від кримінальної відповідальності, а справу провадженням закрити, виходячи з наступного.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторонам під час досудового розслідування слідчим формально роз`яснено, що оскільки вони помирились і потерпілому відшкодовані заподіяні збитки, тому відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, вони мають право на закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, змісту вказаної норми вони не зрозуміли і тому погодилися на умови, зазначені слідчим в угоді.

За таких обставин укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим не може бути затверджена судом, так як вона не визнана сторонами угоди та існують обґрунтовані підстави вважати, що умови угоди порушують права та інтереси сторін, що відповідно до п.3 ч.7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови в затвердженні угоди.

Частиною 7 ст. 474 КПК України визначено, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.

Як вбачається зі змісту угоди про примирення, укладеної 06 січня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , а саме з п.6 угоди, сторонам було роз`яснено про можливість закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, тобто сторони дійшли згоди щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з його примиренням з потерпілим та закриття провадження, що за своєю правовою природою має різне значення з угодою про примирення та її затвердження.

Укладення угоди про примирення з потерпілим суд розцінює, як юридичну необізнаність обвинуваченого, що на думку суду може призвести до порушення його прав, оскільки в разі затвердження угоди про примирення обвинувачений буде вважатися засудженим за ч.1 ст. 190 КК України, що суд вважає неприпустимим, оскільки призначення покарання за умовами угоди буде погіршувати становище обвинуваченого, зокрема його право на звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ст.46 КК України, що матиме для нього більш сприятливі правові наслідки, а тому в затвердженні угоди слід відмовити.

Відповідно до положень ст.56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритись з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно з положеннями ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості. Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим, шкоду відшкодував, потерпілий жодних майнових та моральних претензій до обвинуваченого немає.

За таких умов, беручи до уваги те, що стаття кримінального закону, яка передбачає звільнення від кримінальної відповідальності, має імперативний (обов`язковий) характер, необхідно відмовити в затвердженні вищевказаної угоди про примирення з підстав, передбачених п.п.1,3 ч.7 ст.474 КПК України, а обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Статтею 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про відмову у затвердженні угоди про примирення та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу. Суд також має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч.2 ст.284 КПК України. Оскільки досудове розслідування закінчено у встановленому законом порядку, тому немає підстав для повернення кримінального провадження прокурору, а таке підлягає закриттю у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286, ст.314, ст.471, п.п.1,3 ч.7 ст.474 КПК України, суд -

у х в а л и в :
В затвердженні угоди про примирення, укладеної 06 січня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 - відмовити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.46 КК України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1