Провадження № 1-кп/243/456/2015
Справа № 243/6088/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2015 року місто Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області
у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі _ ОСОБА_2
за участю прокурора _ ОСОБА_3
за участю представників
служби у справах дітей: ОСОБА_4
ОСОБА_5
за участю представника
сектору кримінальної
міліції у справах дітей ОСОБА_6
з участю неповнолітнього- ОСОБА_7
його законного представника ОСОБА_8
та адвоката _ ОСОБА_9
за участю неповнолітнього
потерпілого - ОСОБА_10
його законного представника - ОСОБА_11
та адвоката _ ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Слов`янська клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0004002 від 17 листопада 2014 року відносно неповнолітнього

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Слов`янську Донецької області, навчається у шостому класі ЗОШ №5 міста Слов`янська, мешкає в сім`ї з двома батьками за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обставинами вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, відповідальність за яке передбачена статтею 128 частиною 1 КК України,

в с т а н о в и в :
30 червня 2015 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області зі Слов`янської міжрайонної прокуратури Донецької області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у вказаному кримінальному провадженні відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , який після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого статтею 128 частиною 1 КК України, та після проведення підготовчого судового засідання за цим клопотанням було призначено судовий розгляд.

В ході судового розгляду встановлено, що мало місце суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого статтею 128 частиною 1 КК України і що вказане суспільно небезпечне діяння було вчинено неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг одинадцятирічного віку, але не досяг віку - шістнадцяти років, з якого може настати кримінальна відповідальність за вказане діяння.

А саме, судом встановлено, що 17 листопада 2014 року приблизно о 10 годині 45 хвилин на шкільному подвір`ї ЗОШ № 5 міста Слов`янська між неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на грунті раптово виниклих між ними неприязнених відносин сталася сварка. Під час сварки неповнолітній ОСОБА_7 , не передбачаючи можливість настання середньої тяжкості тілесних ушкоджень у неповнолітнього ОСОБА_10 , хоча повинен був і міг їх передбачати, необережно в результаті злочинної недбалості, корпусом свого тіла під час сутички з ОСОБА_10 штовхнув останнього вперед на тверду поверхню покриття подвір`я школи. ОСОБА_10 , втративши рівновагу, впав на землю разом з ОСОБА_7 , в результаті чого отримав закритий перелом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки, проксимальної головки лівої променевої кістки, епіфізіолізіса латерального відростка латерального надвиростка лівої плечової кістки, гемартроз лівого ліктьового суглоба, як такі, що потребують для свого загоєння строк більше 21-го дня та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Неповнолітній ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що між ним та раніше не знайомим учнем його школи ОСОБА_13 дійсно 17 листопада 2014 року о 10 годині 45 хвилин, коли вони проходили на подвір`ї школи № 5, виникла сварка із-за того, що його приятель ОСОБА_14 став кидатися хлібом в ОСОБА_10 , який ішов попереду них. ОСОБА_10 подумав, що це він в нього кидався, бо ОСОБА_15 втік за будівлю майстерні.. Вони почали зі ОСОБА_10 сваритися, ОСОБА_10 став кидати в нього каміння, потім схопив його за палець на лівій руці і став викручувати. При цьому вони штовхали один одного, та в ході цієї сутички, він корпусом свого тіла штовхнув ОСОБА_10 , а той втратив рівновагу та впав на тверду поверхню покриття двору школи,та потягнув і його за собою, тобто вони впали вдвох. Після чого бійка між ними закінчилася, він пішов, а ОСОБА_10 підвівся з землі і кричав що йому боляче. Через декілька днів він дізнався, що у ОСОБА_10 виник закритий перелом лівої руки у лікті. Він не хотів настання саме таких наслідків, тобто не мав наміру спричиняти ОСОБА_10 тілесні ушкодження середньої тяжкості, шкодує, що так сталося.

На підтвердження факту та обставин вказаного суспільно небезпечного діяння, яке було вчинено неповнолітнім ОСОБА_7 , судом були досліджені наступні докази.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що 17 листопада 2014 року о 10 годині 45 хвилин на подвір`ї школи № 5 у місті Слов`янську під час сварки з ОСОБА_7 , якого він бачив кожного дня як учня їхньої школи, але вони не спілкувалися, останній корпусом свого тіла штовхнув його на землю у дворі школи та вони разом впали, від чого він отримав закритий перелом лівої ліктьової кістки та лівої променевої кістки і лівої плечової кістки, після чого він довго лікувався в різних лікарнях. Сварка між ними виникла із-за того, що коли він ішов по двору школи, то в нього хтось з хлопців кидав якість предмети і влучив в голову. Серед цих хлопців був і ОСОБА_7 , який провокував сварку, а він просив його залишити і не чіплятися до нього, на що ОСОБА_7 образливо висловився і між ними виникла сварка. Він не заперечує, що коли вони один одного штовхали, то він міг схопити ОСОБА_7 за палець на руці, щоб самому утриматися і не впасти, але сталося так, що він упав на землю і на нього впав ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта № 568 від 17.11.2014 року при огляді неповнолітнього ОСОБА_10 та його медичних документів, було виявлено в нього закритий перелом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки, проксимальної головки лівої променевої кістки, епіфізіолізіса латерального відростка латерального надмищелка лівої плечової кістки, гемартроз лівого ліктьового суглоба. Ані пошкодження утворилися від ударного впливу об тупий предмет (що можливо при падінні на руку з прискоренням, можливо у строк 17 листопада 2014 року і відносяться до тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що потребують для свого загоєння строк більше 21-го дня.

03 грудня 2014 року було проведено слідчий експеримент за участю малолітнього свідка ОСОБА_16 , який розказав про сварку між неповнолітніми ОСОБА_7 і ОСОБА_10 у дворі школи, що мала місце 17 листопада 2014 року, в ході цієї слідчої дії свідок показав, що ОСОБА_7 схопив ОСОБА_10 за руку і перекинув через плече на асфальт, та сам також впав на ОСОБА_10 зверху і придавив ліктем лівої руки.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту з малолітнім ОСОБА_10 від 09 грудня 2014 року, останній зазначив, що в ході сварки з ОСОБА_7 , останній штовхав його ногою у портфель і він упав на асфальт на руки вперед. Коли піднявся, то ОСОБА_7 знову ногою штовхнув його в портфель, який в нього знаходився позаду на спині, але він встиг схопити ОСОБА_7 за руку і вони разом впали на асфальт, при цьому ОСОБА_7 впав зверху на нього. Після чого, ОСОБА_17 встав і втік, а він також встав і пішов до школи.

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 170 від 18.03.2015 року, судово-медична експертиза не виключає можливість утворення виявлених у неповнолітнього ОСОБА_10 тілесних пошкоджень при механізму, на який вказали в ході проведення слідчих експериментів неповнолітні ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , тобто при падінні після приданого прискорення.

Під час проведення слідчого експерименту з неповнолітнім ОСОБА_7 (протокол від 17 квітня 2015 року ), останній пояснив, що в ході конфлікту, який виник 17 листопада 2014 року у дворі школи між ним та ОСОБА_10 , останній схопив його за великий палець правої руки та почав викручувати його всередину. Він відчув фізичний біль та не маючи спроби її уникнути в інший спосіб, штовхнув корпусом свого тіла ОСОБА_10 , від чого останній впав на асфальт, а він впав на нього зверху, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ліктьового відростка лівої локтевої кістки.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту з малолітнім свідком ОСОБА_18 від 25 квітня 2015 року, останній пояснив, що з вікна школи він бачив, що 17 листопада 2014 року у дворі школи ОСОБА_10 та ОСОБА_19 стояли один перед одним. Після чого ОСОБА_7 схопив ОСОБА_10 та перекинув через себе та впав на останнього на його ліву руку.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 221 від 27 квітня 2015 року, судово-медична експертиза не виключає можливість виникнення встановлених у неповнолітнього ОСОБА_10 тілесних пошкоджень при механізмі, який показав в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 , тобто при падінні з приданням прискорення.

Судово-медична експертиза також не виключає можливість виникнення виявлених у неповнолітнього ОСОБА_10 тілесних ушкоджень при механізмі, на який показав в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_18 , тобто при падінні з приданням прискорення.

Аналіз цих доказів приводить суд до висновку, що визначальним у даному випадку для виникнення у потерпілого ОСОБА_10 зазначених переломів та в цілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості, мало бути при механізмі його падіння на тверду асфальтовану поверхню землі з прискоренням, тобто від того, що його штовхнув ОСОБА_7 .

Оскільки вказаний механізм спричинення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень середньої тяжкості , не оспорюється останнім та підтверджений ОСОБА_7 , що узгоджується і із зазначеними висновками судово-медичних експертиз, то суд вважає його доведеним.

Таким чином, судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 за вказаних обставин необережно у вигляді злочинної недбалості, так як він не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння,хоча повинен був і міг їх передбачати, спричинив ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Це суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки діяння, за яке передбачена відповідальність за статтею 128 частиною 1 КК України, як необережне спричинення середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Враховуючи обставини вказаного суспільно небезпечного діяння, яке виникло в ході обоюдної сварки між неповнолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , особу неповнолітнього ОСОБА_7 , який визнав свою провину і щиро покаявся, за місцем навчання та за місцем проживання він характеризується позитивно, проживає в сім`ї з обома батьками, які займаються його вихованням, в сім`ї ще двоє неповнолітніх дітей, взаємовідносини між ними нормальні, батько неповнолітнього ОСОБА_7 має на нього позитивний вплив, в повсякденному житті ОСОБА_7 ввічливий , врівноважений, а також, враховуючи негативні наслідки, що сталися у потерпілого неповнолітнього ОСОБА_10 із-за вказаного суспільно небезпечного діяння, з урахуванням думки представників служби у справах дітей Слов`янської міської ради та представника сектору кримінальної міліції у справах дітей Слов`янського МВ УМВС України в Донецькій області, суд приходить до висновку про необхідність застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусового заходу виховного характеру у виді передачі його під нагляд батьку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проти чого останній не заперечує.

Цивільний позов заявлений законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 до батьків неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_20 , про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 10869,05 гривень та моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, заподіяної внаслідок вказаного суспільно небезпечного діяння, підлягає залишенню без розгляду, так як відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок учинення суспільно небезпечного діяння, у справі про застосування примусових заходів виховного характеру суд не вирішує - він має бути розглянутий у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, ст.ст.97,105 КК України,

керуючись ст. ст.498,500,501 КПК України, суд

у х в а л и в :

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,яким вчинено суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, відповідальність за яке передбачена статтею 128 частиною 1 КК України, примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під нагляд батькові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на шість місяців.

Цивільний позов, заявлений законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 до батьків неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_20 , про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 10869,05 гривень та моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, заподіяної внаслідок вказаного суспільно небезпечного діяння, залишити без розгляду для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: