Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 1- 116/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» вересня 2011 р. Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Закаблук О.В.

при секретарі Галабурда В.О.

з участю прокурора Леляк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, судимого 17.06.2004 року Драбівським районним судом Черкаської області за ст. 263 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, в скоєнні ним злочину, який передбачено ч. 1 ст. 286 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 08.07.2011 року близько 21 год. 30 хв., з метою відкритого викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов на територію тракторної бригади ФГ «Широкоступ», яка розташована в с. Шубівка Кагарлицького району, звідки в присутності охоронця ОСОБА_2 вчинив крадіжку 10 ( десяти) літрів дизельного палива на суму 97 грн. 50 коп. шляхом зливання із паливного баку трактора в 10-ти літрову каністру та 5 ( п»яти) літрів дизельного мастила, заготовленого ним раніше на суму 144 грн. 70 коп.. Після чого з викраденим з місця події зник, чим спричинив ФГ «Широкоступ» матеріальні збитки на суму 242 грн. 20 коп..

Органами досудового слідства дії підсудного ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України як умисні, протиправні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна ( грабіж).

Свою вину у скоєному злочині, який передбачено ч. 2 ст. 186 КК України підсудний ОСОБА_1 визнав повністю і пояснив, що 08. 07. 2011 року близько 21 год. 30 хв. він вийшов зі свого дому в напрямку тракторної бригади ФГ «Широкоступ», де він працює.

По дорозі він зупинив автомобіль марки «Газель», та попросив його підвезти. В автомобілі сиділо три невідомі йому чоловіки, яким він запропонував дизельне паливо та мастило. У відповідь незнайомі йому чоловіки повідомили, що їм дійсно потрібно мастило та дизельне пальне. В результаті ОСОБА_1 підійшов до тракторної бригади та повідомив сторожа території - жінки на ім»я ОСОБА_2, що зільє із трактора, на якому він працює - п»ять літрів дизельного палива, при цьому прохав сторожа, щоб вона нікому про це не розповідала.

Після цього ОСОБА_1 пішов до трактора свого знайомого тракториста ОСОБА_3, в кабіні якого він напередодні залишив каністру із 5-ма літрами дизельного масла, та забрав дану каністру із маслом, а потім підійшов до трактора, на якому працює та злив із бензобака в каністру 10 літрів дизельного палива.

Після цього ОСОБА_1 п., взявши дві каністри в руки, та пішов у напрямку виходу з території із тракторної бригади. Вийшовши із території та рухаючись по дорозі, ОСОБА_1 помітив, що в його бік рухається на автомобілі голова сільської ради с. Шубівка - ОСОБА_4, тому в з»вязку з цим ОСОБА_1 кинув дані дві каністри в кущі, але ОСОБА_4 це помітив і під»їхавши, сказав дані каністри підняти. Вище вказані невідомі особи, які перебували в автомобілі «Газель» поїхали в невідомому напрямку, а потім про факт крадіжки було повідомлено працівників міліції.

На запитання суду підсудний ОСОБА_1 пояснив суду, що в той час, коли він зливав пальне, його сторож бачила. Він скоїв крадіжку палива в зв»язку з тим, що хотів його продати а за виручені кошти придбати до дому хліба та інших продуктів харчування.

На момент вчинення крадіжки підприємство, на якому він тоді працював мало заборгованість перед ним по заробітній платі, а тому в нього бракувало коштів на утримання сім»ї.

Просить суд суворо його не карати та не застосовувати до нього покарання, яке пов»Рязане з позбавленням волі.

В зв»язку з тим, що в суду немає сумнівів у правдивості показів підсудного ОСОБА_1, а тому суд вважає за доцільне обмежити обсяг доказів по справі допитом підсудного та дослідженням матеріалів, що характеризують особу підсудного. При цьому судом підсудному ОСОБА_1 розяснено наслідки, передбачені ст.. 299 КПК України щодо обсягу досліджуваних доказів по справі.

- Згідно паспорту серії НЕ № 527972, виданого 12.02.2008 року підсудний ОСОБА_1 є громадянином України.

(а.с, 26 )

- Згідно вимоги про судимість на підсудного ОСОБА_1 за № 1/32012 від 19.07.2011 року видно, що підсудний ОСОБА_1 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а саме, - 17.06.2004 року Драбівським р/с Черкаської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України був звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.

В силу ст.. 89 КК України на момент вчинення злочину, проведення досудового судового слідства та винесення вироку підсудний ОСОБА_1 вважається таким, який є не судимий.

( а.с, 32 )

По місцю проживання підсудний ОСОБА_1 характеризується посередньо.

(а.с. 25 )

На обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога підсудний ОСОБА_1 не перебуває.

( а.с, 30 - 31 )

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненому злочині доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України як умисні, протиправні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна ( грабіж).

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного, його характеристики.

Обставиною, що згідно ст.. 66 КК України помякшує покарання підсудного ОСОБА_1 по справі є щире його каяття і активне сприяння в розкриттю злочину.

Обставин, що згідно ст.. 67 КК України обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1 по справі судом не встановлено.

Суд вважає, оскільки підсудний ОСОБА_1 хоч раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу ст.. 89 КК України на момент вчинення злочину вважався таким, який раніше не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, шкоди злочином фактично не завдано, то його подальше виправлення та перевиховання можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України з застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України.

Що стосується виду покарання, то суд вважає за необхідне застосувати до підсудного ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, так як вважає, що інші види покарання з урахування особи підсудного та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, будуть недостатніми для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним:

- за ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання, призначивши йому випробування з іспитовим строком на 2 ( два) роки.

В порядку п. 3, 4 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов»язки:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни, - підписка про невиїзд з постійного місця проживання

Вирок може бути оскаржено на протязі 15 діб з часу проголошення учасниками процесу а осудженим в той же строк з часу вручення копії вироку до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області.

Суддя: