№ 207/2161/14-к
№ 1-кп/207/25/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4

- ОСОБА_5

адвокатів - ОСОБА_6

- ОСОБА_7

представника служби у

справах дітей - ОСОБА_8

представника неповнолітнього

обвинуваченого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, не працює і не навчається, виховується матір`ю, яка не позбавлена батьківських прав, перебувавшого на обліку у кримінальній міліції, раніше судимого 16.07.2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік з застосуванням ст..ст.75,104 КК України з іспитовим строком 1 рік, мешкаю чого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня, у шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей не має, безпартійного, раніше судимого 01.03.2011 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився на підставі ст..81 КК України 26.12.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 13 днів, офіційно не працюючого, мешкаючого без реєстрації по АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.304, ч.2 ст.186 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 і ОСОБА_5 мешкають в одному мікрорайоні м.Дніпродзержинська і підтримують дружні стосунки. Маючи незняті і непогашені судимості за викрадення чужого майна, повторно вчинили викрадення чужого майна при наступних обставинах.

У ніч з 21.03.2014 року на 22.03.2014 року неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою у групі з ОСОБА_5 , маючи наміри на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих міркувань, розподіливши між собою ролі та способи поведінки під час вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачили раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_11 , який находився у нетверезому стані. Реалізуючи злочинні наміри на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітнім, шляхом переконання у безкарності його дій, доцільності та вигідності використання нетверезого стану раніше незнайомого ОСОБА_11 втягнув останнього у вчинення відкритого викрадення чужого майна у потерпілого. Діючи погоджено між собою, під надуманим приводом, наблизились до потерпілого ОСОБА_11 . Неповнолітній ОСОБА_13 умисно, з корисливих міркувань, наніс ОСОБА_11 один удар кулаком по обличчю, завдавши фізичного болю. Скориставшись цим, обвинувачений ОСОБА_5 намагався завдати потерпілому удар кулаком руки по обличчю. ОСОБА_11 , з урахуванням обставин, які склались, сприймаючи дії ОСОБА_5 та його спільника неповнолітнього ОСОБА_4 як реальну загрозу, побоюючись за своє життя та здоров`я, увернувшись від наносимого удару, надав опір нападаючому неповнолітньому ОСОБА_14 кинув у бік останнього скляну бутилку, яка знаходилась у нього в руках. Розуміючи явну перевагу сили та кількість нападників,їх двоє, а він один, став тікати. Однак, неповнолітній ОСОБА_13 наздогнав його та збив з ніг, умисно наніс йому декілька ударів ногою по голові, завдавши фізичного болю, після чого відкрито викрав з кишені потерпілого ОСОБА_11 гроші у сумі 50 грн. Обвинувачений ОСОБА_5 , підійшов до потерпілого, разом зі спільником неповнолітнім ОСОБА_15 , утримуючи ОСОБА_11 за руки, відвели останнього до кута будинку АДРЕСА_4 . Неповнолітній ОСОБА_4 діючи умисно , з корисливих міркувань, відповідно відведеної йому ролі під час відкритого викрадення чужого майна, перебуваючи у безпосередній близькості з потерпілим, з метою психологічного тиску на ОСОБА_11 , щоб останній не міг чинити опору, та створення умов спільнику обвинуваченому ОСОБА_5 , для реалізації злочинних намірів на відкрите викрадення чужого майна. Одночасно ОСОБА_5 , скориставшись тим, що воля ОСОБА_11 до надання можливого опору подавлена, реалізуючи спільні наміри на відкрите викрадення чужого майна, умисно, з корисливих міркувань, відкрито викрав індивідуальне майно потерпілого ОСОБА_11 , мобільний телефон «Нокіа 3031» вартістю 300грн., ланцюжок із срібла вартістю 2000грн. Заволодівши майном потерпілого на загальну суму 2350грн., ОСОБА_13 і ОСОБА_16 з місця скоєння злочину зникли. Викраденим майном розпорядились на свій розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_11 шкоду на вказану суму, яка на досудовому слідстві частково відшкодована вилученням мобільного телефону і ланцюжка.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні відкритого викрадення майна у раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_11 не визнав , показав, що у 2013 році за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська був засуджений з іспитовим строком за грабіж. Перебуває на обліку у кримінально-виконавчій інспекції. З обвинуваченим ОСОБА_5 підтримували дружні стосунки тривалий час, бо живуть в одному мікрорайоні міста, ОСОБА_11 раніше не знав. Зустрілись з ним пізно увечері 22.03.2014 року в районі вулиці Запорізької у м. Дніпродзержинську. Потерпілий перебував у нетверезому стані, вдарив його бутилкою зі скла. Щоб відкупитись за свої протиправні дії, пропонував йому свої речі. Ланцюжок із скребла він видав працівникам міліції.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень в судовому засіданні не визнав, показав, що раніше був судимий за грабіж і відбував покарання у виді позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково. Навчився цінувати свободу. Знайомий з неповнолітнім ОСОБА_17 тривалий час, бо живуть в одному мікрорайоні міста. Потерпілого ОСОБА_11 раніше не знав. 22.03.2014 року пізно увечері були з ОСОБА_18 в районі вулиці Запорізької у м. Дніпродзержинську, де зустріли потерпілого у нетверезому стані. ОСОБА_11 вдарив бутил кою скла ОСОБА_19 , а потім хотів відкупитись і пропонував йому свої речі. Йому неповнолітній ОСОБА_13 пропонував мобільний телефон «Нокіа», який на досудовому слідстві він видав працівникам міліції, бо телефон належав потерпілому ОСОБА_11 .

Суд, вислухавши обвинувачених, свідків, дослідивши письмові докази у кримінальному провадженні, прийшов до висновку, що вина неповнолітнього ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження.

З заявою про вчинення відносно нього відкритого викрадення майна, мобільного телефону «Нокіа», ланцюжка із срібла, грошей, всього на загальну суму 2350 грн., у мікрорайоні вулиці Запорізької у м.Дніпродзержинську 22.03.2014 року після 00 годин потерпілий ОСОБА_11 , 1985 року народження, звернувся в Баглійський РВС м.Дніпродзержинська терміново після скоєння злочину. Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, 22.03.2014 року о 02.00 годин повідомив, що при відкритому викраденні у нього майна до нього застосовувалось фізичне насильство, йому наносили удари по голові і обличчю (заява про вчинення злочину знаходиться в матеріалах кримінального провадження на аркуші 9 і досліджена при судовому розгляді).

При допиті як потерпілий 25.03.2014 року (протокол допиту знаходиться в матеріалах кримінального провадження на аркушах 18-19 і досліджений при судовому розгляді) ОСОБА_11 , попереджений про кримінальну відповідальність завідомо неправдиві показання, показав, що 21.03.2014 року після 24 годин повертався додому, бо живе по вулиці 9 Травня у м.Дніпродзержинську, проходячи по вулиці Запорізькій у м.Дніпродзержинську.

Біля будинку 25 до нього підійшли двоє незнайомих хлопців, яких не зможе описати, бо не запам`ятав . Хлопці почали розмову, яка перейшла у конфлікт. Щоб уникнути конфлікту намагався втекти. Однак, вони, його наздогнали і збили з ніг. Коли він лежав, збитий з ніг, один з хлопців поліз у карман його джинсів і забрав гроші, приблизно 50-60 грн. Потім хлопці взяли його за руки і відвели у темний куток будинку, де почали перевіряти кармани одягу. Хлопець , одягнутий у світлу курточку, перевіряв його кармани, наказав віддати мобільний телефон «Нокіа 3031» вартістю 350 грн., зняв ланцюжок із срібла з кулоном вартістю 1800-2000грн., забрали блокнот, який не представляє матеріальної цінності. Відкрито викравши його майно, злочинці пішли.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_20 показала, що потерпілий ОСОБА_11 , 1985 року народження, її рідний син, зареєстрований по АДРЕСА_5 , але щоб заробляти на життя вимушений працювати і жити на території Російської Федерації. У березні 2014 року, коли син був дома у м. Дніпродзержинську, і пізно увечері повертався додому у мікрорайоні вулиці Запорізької у м. Дніпродзержинську до нього пристали невідомі, побили і відкрито викрали мобільний телефон, ланцюжок із срібла і гроші. Син офіційно звернувся з заявою про вчинення щодо нього злочину у міліцію. Під час слідства йому повернули мобільний телефон, ланцюжок з кулоном, тому претензій до обвинувачених матеріального характеру не має. Від проходження судової медичної експертизи відмовився. Приїхати в теперішній час із Російської Федерації не має можливості, тому просить розглядати справу в його відсутності.

Згідно з заявою ОСОБА_11 , 1985 року народження, посвідченою нотаріусом м.Апрелевка Наро-Фоминського району Московської області ОСОБА_21 31.10.2014 року, він як потерпілий просить розглянути кримінальну справу відносно ОСОБА_19 та ОСОБА_5 за його відсутності у зв`язку з тим, що він працює і мешкає на території Російської федерації(заява приєднана до матеріалів судового провадження, аркуш 156, і досліджена при судовому розгляді).

26.03.2014 року працівниками Баглійського РВС м.Дніпродзержинська у присутності понятих було складено протокол огляду мобільного телефону «Нокіа», який був виданий ОСОБА_5 (протокол огляду знаходиться у матеріалах кримінального провадження на аркушах 27-28 і досліджений при судовому розгляді). При видачі мобільного телефону ОСОБА_5 пояснив, що мобільний телефон йому продав його знайомий на ім`я ОСОБА_22 .

28.03.2014 року ОСОБА_4 добровільно видав згідно з його розпискою (розписка перебуває у матеріалах кримінального провадження на аркуші 30) працівникам Баглійського РВС м.Дніпродзержинська ланцюжок із срібла, який йому дав ОСОБА_5 21.03.2014 року . 28.03.2014 року у присутності понятих здійснено огляд ланцюжка із срібла (протокол огляду від 28.03.2014 року знаходиться в матеріалах кримінального провадження на аркушах 31-32 і досліджений при судовому розгляді), який, як пояснив ОСОБА_4 , йому дав ОСОБА_5 21.03.2014 року.

Згідно з постановою слідчого Баглійського РВС м.Дніпродзержинська ОСОБА_23 від 28.04.2014 року (постанова слідчого про визнання речових доказів знаходиться в матеріалах кримінального провадження на аркуші 103 і досліджена при судовому розгляді), мобільний телефон «Нокіа 63031», ланцюжок із срібла, відкритовикрадені у потерпілого ОСОБА_11 визнані речовими доказами і передані на збереження ОСОБА_11 .

Відповідно заяві потерпілого ОСОБА_11 заява знаходиться в матеріалах кримінального провадження на аркуші 104 і досліджена при судовому розгляді) у нього на збереженні знаходяться відкрито викрадені, які йому належать, мобільний телефон «Нокіа 63031» і ланцюжок із срібла з кулоном.

Допитаний як підозрюваний 03.04.2014 року ОСОБА_5 у присутності адвоката ОСОБА_24 (протокол допиту знаходиться в матеріалах кримінального провадження на аркушах 59-60 і досліджений при судовому розгляді) підтвердив, що після звільнення з установи де відбував покарання і за грабіж, познайомився з ОСОБА_25 , який жив у сусідньому будинку по АДРЕСА_6 . У ніч з 21.03.2014 року на 22.03.2014 року гуляли по місту з братом ОСОБА_26 , зустріли ОСОБА_27 . Коли йшли по вулиці 9 Травня у м.Дніпродзержинську у дворах, ОСОБА_13 вступив у конфлікт з потерпілим . Наніс йому удар рукою по обличчю, потерпілий ударив його бутилкою зі скла по обличчю. ОСОБА_11 хотів втекти , але ОСОБА_13 догнав, збив з ніг. Вони удвох його підняли і повели за куток будинку. ОСОБА_13 вимагав « накрити їм поляну» за те, що потерпілий ударив його бутил кою. На мобільний телефон ОСОБА_11 прийшло СМС. Він достав мобільний телефон. ОСОБА_13 вихватив мобільний телефон у потерпілого з рук і віддав йому, потім знів з шиї потерпілого ланцюжок і залишив собі. Потерпілий попросив повернути ланцюжок, але ОСОБА_28 , на ці слова не реагував. Біля кафе «Равлик» розішлись.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 ,допитаний у присутності матері, законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 , і адвоката ОСОБА_6 03.04.2014 року (протокол допиту знаходиться у матеріалах кримінального провадження на аркушах 80-82 і досліджений при судовому розгляді) показав, що 22.03.2014 року після 00 годин гуляли з ОСОБА_5 , ОСОБА_29 в районі вул.Запорізької у м.Дніпродзержинську, де зустріли раніше незнайомого потерпілого. ОСОБА_5 йому сказав, що він неповнолітній, тому не буде нести відповідальність, якщо забере майно у ОСОБА_11 . Також сказав, що якщо їх будуть притягувати до відповідальності, йому краще взяти вину на себе. Він забрав у потерпілого мобільний телефон і віддав ОСОБА_5 . Побачивши ланцюжок на шиї потерпілого, ОСОБА_5 зняв ланцюжок з шиї ОСОБА_11 і віддав йому. Він цей ланцюжок здав у ломбард на паспорт ОСОБА_30 , потім викупив і ланцюжок знаходився у нього.

На досудовому слідстві ОСОБА_9 , як законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , зробила заяву, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження на аркуші 115 і досліджена при судовому розгляді, що вона просить не проводити одночасний допит її сина і обвинуваченого ОСОБА_5 , тому що останній може морально впливати на її сина.

Свідок ОСОБА_31 підтвердив, що у ніч з 21.03.2014 на 22.03.2014 року гуляв по місту і у мікрорайоні пр..Леніна у м. Дніпродзержинську зустрів знайомих ОСОБА_19 і ОСОБА_5 , які спілкувались з раніше незнайомим йому потерпілим. ОСОБА_5 йому сказав, що потерпілий вдарив бутилкою ОСОБА_19 тому останній вимагає компенсацію за біль. Потерпілий сказав, що грошей у нього немає і показав мобільний телефон ОСОБА_13 сказав, що телефон поганий і він не буде його брати. Він залишив ОСОБА_28 і ОСОБА_32 і пішов до будинку, де його чекав ОСОБА_29 . Сказав, щоб він покликав брата. Через деякий час підійшли ОСОБА_33 . Він бачив, як ОСОБА_16 переставляв сім карту у мобільному телефоні, модель телефону не пам`ятає.

Вони з ОСОБА_18 пішли удвох. Коли йшли, ОСОБА_13 показав йому ланцюжок зі срібла і запропонував здати у ломбард на його паспорт, отримали 90 грн. за ланцюжок і купили пиво. Потім ланцюжок викупили і він зберігався у ОСОБА_27 .

Свідок ОСОБА_29 показав, що ОСОБА_16 його рідний брат, з яким підтримують родинні відносини. ОСОБА_13 знайомий його і брата. У ніч з 21.03.2014 року на 22.03.2014 року гуляли по місту. З ними у компанії був і знайомий ОСОБА_34 . Біля кіоску побачили раніше незнайомого потерпілого, який пив пиво. До нього підійшов ОСОБА_35 і попросив цигарку. Що за розмова відбувалася між потерпілим і ОСОБА_28 не чув. Бачив, як потерпілий вдарив бутил кою зі скла ОСОБА_19 і почав тікати. Але ОСОБА_13 догнав його і збив з ніг. Коли потерпілий лежав, збитий з ніг, ОСОБА_13 став вимагати у нього гроші за те, що останній його вдарив. Потерпілий сказав, що грошей у нього немає, запропонував карточку. ОСОБА_13 і ОСОБА_16 , ходили з карткою до банкомату, а потім повернули потерпілому картку. Він бачив, як ОСОБА_13 забрав мобільний телефон у потерпілого і зняв з шиї ланцюжок. Потерпілий просив повернути ланцюжок, але ОСОБА_28 на це не реагував.

Мобільний телефон ОСОБА_13 віддав його брату ОСОБА_36 , а ланцюжок залишив собі. В судовому засіданні ОСОБА_29 змінив свої покази щоб допомогти рідному братові і його знайомому уникнути відповідальності за вчинення тяжкого злочину, але суд критично оцінив покази ОСОБА_29 в суді.

Із довідки , яка надана Дніпропетровським слідчим ізолятором і приєднана до матеріалів кримінального провадження на аркуш провадження 117, досліджена при судовому розгляді, видно, що за вироком Баглійського Баглійського суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.03.2011 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України 4 років позбавлення волі з відбуванням покарання в установі виконання покарань. Звільнився 26.12.2013 року на підставі ст..81 КК України за ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18.12.2013 року умовно- достроковою на невідбутий строк 1 рік 2 місяців 13 днів.

Згідно з вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.07.2013 року, який набрав законної сили, (копія вироку знаходиться в матеріалах кримінального провадження на аркуші 120 і досліджена при судовому розгляді) неповнолітній ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, до 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з застосуванням ст..ст.75, 104 КК України з іспитовим строком один рік і покладенням обов`язків, передбачених ст..76 КК України.

Згідно з постановою слідчого Баглійського РВС м.Дніпродзержинська ОСОБА_23 від 05.04.2014 року постанова знаходиться в матеріалах провадження на аркуші 43 і досліджена при судовому розгляді) запис з камери спостереження з банкомату «Імекс Банку», розташованого по вул. 9 Травня 3/42 у м. Дніпродзержинську у ніч з 21.03.2014 року на 22.03.2014 року на оптичному лазерному диску визнано речовим доказом і залишено на збереженні в матеріалах кримінального провадження.

Суд, вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а його дії, які пов`язані з відкритим викраденням чужого майна, поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

Умисні дії ОСОБА_5 , який достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом переконання у безкарності його дій втягнув останнього у скоєння відкритого заволодіння чужим майном з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, у групі осіб, суд кваліфікує за ч.1 ст.304 КК України.

Умисні дії ОСОБА_5 , які пов`язані з відкритим викраденням чужого майна, поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим у відповідності зі ст..65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що згідно ст..66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає неповнолітній вік ОСОБА_4 .

Обставиною, яка згідно ст..66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає стан здоров`я його батька, який потребує опіки і піклування.

Обставиною, яка згідно ст..67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_19 , ОСОБА_32 суд визнає рецидив злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що його характеризують, відношення до вчиненого, раніше судимий, однак правильних висновків для себе не зробив, не навчається і не працює, вчинив новий злочин в період іспитового строку, тому суд вважає необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що його перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Остаточну міру покарання суд вважає необхідним визначити на підставі ст..71 КК України, частково приєднавши покарання, призначене за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 16.07.2013 року у виді 6 місяців позбавлення волі.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що його характеризують, відношення до вчиненого, раніше судимий, однак правильних висновків для себе не зробив, будучи працездатним не працює, допомагає батькові, який за станом здоров`я потребує опіки, вчинив нові злочини в період невідбутої частини покарання за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 2011 року, тому суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає , що його перевиховання та виправлення неможливі без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Остаточну міру покарання суд вважає необхідним визначити на підставі ст..71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання, за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 01.03.2011 року у виді 6 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили суд вражає за можливе залишити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зарахувавши і строк призначенного покарання у виді позбавлення волі перебування під вартою: ОСОБА_4 з 03.04.2014 року по 14.10.2014 року включно, ОСОБА_5 з 03.04.2014 року по 14.10.2014 року включно.

. Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної , юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинувачених.

В судовому засіданні встановлено, що викрадені у ОСОБА_11 мобільний телефон, ланцюжок з кулоном, йому повернуті. Потерпілий в судовому засіданні не був присутнім і не заявляв претензій матеріального характеру до обвинувачених, що підтвердила мати потерпілого, свідок ОСОБА_20 , тому згідно зі ст..129 КПК України суд вважає заявлений ОСОБА_11 на досудовому слідстві цивільний позов у розмірі 2210грн. залишити у кримінальному провадженні без розгляду.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст..100 КПК України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст..ст.100,128,129,373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На підставі ст..71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 16.07. 2013 року у виді 6 місяців позбавлення волі і призначити покарання за сукупністю вироків у виді 5(п`яти ) років позбавлення волі з відбуванням покарання в установі виконання покарань.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 304 КК України, ч.2 ст.186 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі

за ч.1 ст.304 КК України на строк 4(чотири) роки

за ч.2 ст.186 КК України на строк 4 роки 6 місяців

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно зі ст..71 КК україни до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 01.03.2011 року у виді 6 місяців позбавлення волі і призначити покарання за сукупність вироків у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років з відбуванням покарання в установі виконання покарань.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк призначеного покарання у виді позбавлення волі перебування під вартою в період з 03.04.2014 року по 14.10.2014 року включно.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк призначеного покарання у виді позбавлення волі перебування під вартою в період з 03.04.2014 року по 14.10.2014 року включно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 , заявлений на досудовому слідстві у розмірі 2210 грн., згідно ст.. 129 КПК України залишити у кримінальному провадженні без розгляду у зв`язку з поверненням потерпілому частини викраденого майна і не заявлення потерпілим вимог матеріального характеру під час судового розгляду.

Речові докази, мобільний телефон «Нокіа» НОМЕР_1 , ланцюжок зі срібла, які перебувають на збереженні у потерпілого, повернути ОСОБА_11 , запис з камери спостереження з банкомату, на оптичному лазерному диску, зберігати в матеріалах кримінального провадження, відповідно до вимог ст..100 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1