ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2006 року ОСОБА_5 зобов`язано до щомісячної сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак обвинувачений від сплати аліментів злісно ухиляється, більшість часу офіційно ніде не працював, при отриманні коштів від неофіційно праці приховував ці відомості від виконавчої служби, що робило неможливим примусово утримувати аліменти, у березні- квітні 2011 року офіційно працював в ТОВ «ДПФ», у червні 2012 року в ТОВ « М`ясна фабрика Фаворит Плюс» однак відрахувань із заробітної плати не проводилось, оскільки обвинувачений не звертався до бухгалтерії з приводу перерахування аліментів та не повідомляв про це державну виконавчу службу, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, на вимогу державного виконавця погасити заборгованість та на попередження про відповідальність не реагував. В наслідок чого у нього виникла заборгованість по виплаті аліментів за період з 01.06.2009 року по 01.01.2015 року в розмірі 39 028 грн. 28 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину свою в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю не заперечуючи факту невиплати аліментів, стверджує, що не мав можливості виплачувати аліменти, оскільки сам мало заробляв, крім того, його позбавили батьківських прав щодо дитини.
Канунникова- ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні як потерпіла, суду пояснила, що за рішенням суду з обвинуваченого було стягнуто аліменти на утримання дитини, але він ухиляється від утримання дитини, був за це засуджений, позбавлений батьківських прав, тому вона змушена звертатись в правоохоронні органи.
За таких обставин, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши докази що підтверджують наявність заборгованості, матеріали, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.
Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ст. 164 ч.1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до невеликої тяжкості, особу винного, який раніше судимий за аналогічне кримінальне правопорушення, але судимість погашена, характеризується позитивно .
Обставиною , що пом`якшують або обтяжують покарання, суд не вбачає.
З врахуванням наведених обставин справи особи обвинуваченого, думки потерпілої, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді обмеження волі.

Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинуваченого, та зможе запобігти скоєння ним нових злочинів.

Суд не бачить підстав для призначення покарання з випробуванням, оскільки обвинувачений раніше був засуджений до покарання з випробуванням за аналогічний злочин, але після відбуття покарання продовжив ухилятись від обов`язку щодо сплати аліментів.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_9 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: