Справа № 162/264/15-к Провадження №11/773/20/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст.115 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2015 року м. Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в режимі відеоконференції кримінальну справу за апеляцією прокурора на постанову Любешівського районного суду від 17 лютого 2015 року, якою відновлено засудженому ОСОБА_6 пропущений строк для подачі касаційної скарги на вирок Любешівського районного суду від 15 січня 2009 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2009 року,

ВСТАНОВИЛА
Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 17 лютого 2015 року відновлено засудженому ОСОБА_6 пропущений строк для подачі касаційної скарги на вирок Любешівського районного суду від 15.01.2009р. та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 17.03.2009р.

Не погоджуючись з вказаною постановою прокурор подав апеляційну скаргу.

У поданій апеляції прокурор вважає постанову суду від 17 лютого 2015 року незаконною, оскільки, суд послався на загальні норми Конституції України, КПК України (1960 року), Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, однак поважність причин пропущення строку, які вказав сам засуджений в скарзі, не було перевірено. Просить постанову суду першої інстанції від 17 лютого 2015 року скасувати та відмовити в поновленні строку засудженому на оскарження вироку Любешівського районного суду та ухвалу апеляційного суду Волинської області.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_6 вважає її необгрунтованою, а тому просить залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача який виклав суть постанови суду першої інстанції та доводи апеляції, міркування прокурора, який апеляцію підтримав та просив задовольнити її з викладених в ній підстав, думку засудженого, який апеляцію заперечив та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Вироком Любешівського районного суду від 15 січня 2009 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст115 КК України, та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2009 року вказаний вирок залишений без змін.

Разом з тим, засуджений ОСОБА_6 подав клопотання про поновлення пропущеного строку лише 31 грудня 2014 року.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 17 лютого 2015 року відновлено засудженому ОСОБА_6 пропущений строк для подачі касаційної скарги.

Своє рішення суд мотивував тим, що причини пропущення строку, на які вказав засуджений, є поважними.

У відповідності до вимог ч.ч. 2, 3, 4 ст.353 КПК України (1960 року), суд за результатами розгляду клопотання відновлює пропущений строк, якщо він пропущений з поважних причин або відмовляє у його відновленні і визнає ппеляцію такою, що не підлягяє розгляду.

Вказану вимогу закону судом першої інстанції не було враховано в повній мірі.

Так, вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, суд першої інстанції послався на загальні норми Конституції України, КПК України (1960 року), Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини. Однак поважність причин пропущення строку, які вказав сам засуджений в скарзі, не було перевірено.

Більше того, суд взагалі не зазначив в постанові та не перевірив обгрунтованість вказаних причин, які були наведені в клопотанні засудженого.

Тому доводи скарги про немотивованість рішення суду першої інстанції ґрунтуються на нормах закону та матеріалах справи, а доводи суду першої інстанції є безпідставиними та необгрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого суду необхідно повно й об`єктивно дослідити доводи засудженого про причини пропущення строку на касаційне оскарження та відповідно прийняти законне й обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (1960 року), колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області,

У Х В А Л И Л А
Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 17 лютого 2015 року, якою відновлено засудженому ОСОБА_6 пропущений строк для подачі касаційної скарги на вирок Любешівського районного суду від 15 січня 2009 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2009 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду в Любешівський районний суд.

Головуючий

Судді