Провадження №1-кп/331/327/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2015 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зенит, Хиевського р-н, Дагестан РФ, громадянина України, який має середню освіта, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженому,
1). 28.03.2012 року, Хортицьким р/с м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Хортицького р/с м. Запоріжжя від 28.03.2012 року ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. У зв`язку з чим ОСОБА_4 був направлений до MB КВІ Жовтневого р-н УДПтС України у Запорізькій області для постановки на облік та вирішення питання про місце відбування покарання.
Так, 25.06.2012 року, гр. ОСОБА_4 був встановлений на облік MB КВІ Жовтневого р-н УДПтС України в. Запорізькій області. 18.04.2013 року. ОСОБА_4 начальником MB КВІ Жовтцевого р-н УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_5 було видане направлення для відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт у КП ЦПК «Дубовий гай». Але ОСОБА_4 нехтуючи вищевказаним рішенням суду покарання у вигляді 100 годин громадських робіт у КП ЦПК «Дубовий гай» відпрацював не в повному обсязі. З 07 травня 2013 року ОСОБА_4 припинив відпрацьовувати покарання у КП ЦПК «Дубовий гай», та зник з постійного місця мешкання, заздалегідь не попередивши про це КП ЦПК «Дубовий гай» та МВ КВІ Жовтневого р-н УДПтС України в Запорізькій області.

Суд, керуючись ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оскаржуються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують його особу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування, кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що вказане кримінальне правопорушення він вчинив у зв`язку із збігом обставин, так, вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2012 року він був засуджений до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт та був поставлений на облік до МВ КВІ Жовтневого району УДПтС України в Запорізькій області, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання. Інспекцією він був направлений відбувати покарання у вигляді 100 годин громадських робіт до КП «Дубовий Гай», але відбути покарання до кінця не зміг, оскільки спочатку захворів, а згодом вирішив не відбувати покарання взагалі.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, має постійне місце проживання, офіційно не працює, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умови ізоляції його від суспільства, та з цих підстав вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді арешту, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 не відбув покарання за попереднім вироком. Призначаючи остаточну міру покарання обвинуваченому суд керується правилами ст. 71 КК України.

Згідно ст. 72 КК України одному дню обмеження волі або арешту відповідають 8 годин громадських робіт. Суд вважає, що до основного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно частково приєднати не відбутий строк за попереднім вироком, ОСОБА_4 відбув лише 30 годин громадських робіт.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2012 року та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді 3 місяців 9 днів арешту.

Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1