Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні 08 червня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження № 0002012 щодо

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Херсона, громадянина України,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.ст. 15 ч. 3, 289 ч. 2 КК України,

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця

м. Херсона, громадянина України,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

за ст.ст. 15 ч. 3, 289 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и л а :

у своїй касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_6, не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини ОСОБА_4, ОСОБА_5 та призначене кожному з них за ст.ст. 15 ч. 3, 289 ч. 2 КК України основне покарання у виді позбавлення волі, просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що апеляційний суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, оскільки не дав належної та обґрунтованої відповіді на всі доводи апеляційної скарги прокурора, чим порушив його право на об'єктивний та неупереджений розгляд провадження. Вказує на те, що судами обох інстанцій належним чином не обґрунтовано рішення в частині не призначення засудженим додаткового покарання у виді конфіскації майна, з урахуванням осіб засуджених та того, що вчинений ними злочин є корисливим.

Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 22 січня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 15 ч. 3, 289 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, кожного.

За вироком суду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано винуватими і засуджено за те, що вони за попередньою змовою між собою, останній діючи повторно, 07 лютого 2014 року близько 20 години 10 хвилин, перебуваючи біля майстерні «Шиномонтаж» по вул. Паровозній, 5 в м. Херсоні, у стані алкогольного сп'яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння транспортним засобом, із застосуванням до ОСОБА_7 фізичного насильства, що не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, яке мало прояв в нанесенні не менше трьох ударів в область обличчя, із заподіянням ОСОБА_4 ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень намагались заволодіти автомобілем «Хонда Аккорд», д.н. НОМЕР_1, вартістю 130 000 гривень, що належить ОСОБА_8, але свій злочинний умисел не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки зрушити з місця на вказаному автомобілі не змогли.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 25 березня 2015 року зазначений вирок районного суду щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Так, відповідно до ст. 59 ч. 2 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Санкція частини 2 статті 289 КК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна, так і не застосовувати таке покарання до особи. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність носить альтернативний характер застосування та не є обов'язковим для суду.

Як вбачається із наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначені засудженим основного покарання та вирішенні питання щодо призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особи засуджених, обставину, що обтяжує покарання, а також конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що фактично засуджені не змогли зрушити з місця автомобіль «Хонда Аккорд» та не довели свій злочинний умисел до кінця.

Врахувавши, всі зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції зробив правильний висновок про можливість не призначати засудженим додаткове покарання у виді конфіскації майна за вчинений ними злочин.

При розгляді апеляційної скарги прокурора суд апеляційної інстанції її доводи щодо непризначеного додаткового покарання перевірив і своє рішення належним чином мотивував, вказавши, що обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання і підстав для призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна не знайшов. При цьому апеляційний суд врахував та належним чином перевірив і ті обставини, на які є посилання в касаційній скарзі. Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, покарання засудженим призначено відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів, та відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Враховуючи зазначене, з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги, скасування ухвали щодо ОСОБА_4, ОСОБА_5 та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції немає, в зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 428 ч. 2 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити прокурору, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 25 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3