Справа № 169/176/15-к
Провадження № 1-кп/169/28/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2015 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дольськ Турійського району Волинської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки, з вищою освітою, громадянки України, раніше несудимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 28 січня 2015 року близько 17 години, перебуваючи в житловому будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних відносин умисно нанесла ОСОБА_4 декілька ударів металевим прутом по ногах та в інші ділянки тіла, внаслідок чого заподіяла останньому тілесні ушкодження у вигляді відламкового перелому діалізу IV, V плюснових кісток, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винуватою себе у вчиненні інкримінованого їй органами досудового розслідування злочину визнала повністю і показала, що 28 січня 2015 року близько 17 години перебуваючи в житловому будинку своєї дочки, в ході конфлікту, який виник з потерпілим ОСОБА_4 , декілька разів вдарила останнього металевим прутом по ногах та по тілу. У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що 28 січня 2015 року увечері до нього додому прийшла обвинувачена і під час суперечки декілька разів вдарила його металевим прутом по різних частинах тіла. На призначенні суворого покарання обвинуваченій не наполягав.

Наведені вище показання обвинуваченої ОСОБА_5 є детальними, чіткими та послідовними і цілком узгоджуються з показаннями потерпілого та фактичними обставинами справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, та роз`яснено їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду немає жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, суд за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає доведеною винність обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і кваліфікує такі її дії як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки та ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винної, яка є пенсіонером, ніде не працює, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченій суворого покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, немає.

З урахуванням наведеного вище та виходячи із необхідності та достатності покарання, суд призначає обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої, а також інші наведені вище обставини та думку потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів можливе і без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинувачену ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням та з покладенням на неї передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
Під час досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався, жодних клопотань з цього приводу сторонами кримінального провадження в ході судового розгляду не заявлялося і, виходячи із даних про особу обвинуваченої та її належної поведінки, підстав для застосування таких заходів до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Головуючий