Провадження № 1/1007/596/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді - Шевчука М.П.

при секретарі - - ОСОБА_1

з участю прокурора - Кравчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, офіційно

не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4

Броварського району Київської області, раніше не судимого.,

у скоєні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України (редакція 2001р.)

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_2 навмисне, спричинив потерпілому ОСОБА_3 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, за таких обставин.

Так, 17 червня 2012 року близько 02 години 30 хвилин, підсудний ОСОБА_2 в смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився на вул. Радгоспна буд. № 5, в районі кафе Весела Кума. Там, у підсудного та потерпілого ОСОБА_3, який там знаходився та сидів на бордюрному камені, і також перебував в стані алкогольного спяніння, раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, виник конфлікт. Під час цього конфлікту, що перейшов в бійку, підсудній ОСОБА_2 умисно наніс удар правою ногою, в область лівого кута щелепи, від якого потерпілий ОСОБА_3 упав на землю. В подальшому, коли потерпілий піднімався та перебував в положенні сидячи навпроти підсудного ОСОБА_2, то останній, умисно, наніс потерпілому три удари один за одним, в область голови та обличчя, а саме перший удар в область лівої скроні, другий в область правої скроні, третій в область лівої щелепи, спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження.

Відповідно висновку судової-медичної експертизи за № 92/106 від 11.10.2012 року потерпілому ОСОБА_3 було спричинено тілесні ушкодження в вигляді: закритого перелому нижньої щелепи в області лівого кута, розлита підшкірна гематоми в області лівої щоки, струс головного мозку, множинні садна голови та обличчя, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Органом досудового слідства підсудному ОСОБА_2 пред'явлено обвинувачення за ст.122 ч.1 КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в умисному завданні середньої тяжкості тілесного ушкодження за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, факт та обставини злочину підтвердив та пояснив, що дійсно, 17.06.2012 року близько 02 години 30 хвилин, він, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився на вул. Радгоспна буд. № 5, в районі кафе Весела Кума, що в смт. Велика Димерка Броварського району Київської області. Там, він побачив односельчанина, потерпілого ОСОБА_3, який там знаходився та сидів на бордюрному камені, вони привітались та стали розмовляти, потерпілий його чимось образив, виникли неприязні відносини, раптово виник конфлікт. Під час цього конфлікту, він умисно наніс удар правою рукою, в область щелепи, від якого потерпілий ОСОБА_3 який був навпроти нього, упав на землю. Після чого, коли потерпілий намагався піднятися та перебував в положенні сидячи навпроти нього, то він, умисно, наніс ще удари кулаками, один за одним, в область голови та обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження. Він щиро кається в тому, що зробив, більше подібного не допустить, частково відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, попросив вибачення, надавав допомогу по лікуванню. Просить не наказувати його суворо, при призначенні покарання, врахувати, що він повністю визнав свою вину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та просить не позбавляти його волі.

Підсудний ОСОБА_2 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб обмежитись в дослідженні доказів його допитом, оскільки він вину визнає і не заперечує факт скоєння умисного, середньої тяжкості тілесного ушкодження, також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку, тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

Суд відповідно до ст. ст.299; 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_2 за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу і визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані матеріали, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ст.122 ч.1 КК України /в редакції 2001р./, оскільки він своїми умисними діями, що виразились в умисному нанесені середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я вчинив злочин, передбачений ст.122 ч.1 КК України і за цією статтею, винність його повністю доведена та він повинен нести кримінальну відповідальність.

При призначені покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Пом'якшуючими покарання обставинами стосовно підсудного ОСОБА_2 суд визнає - щире каяття та визнання своєї вини, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставина, що обтяжує покарання стосовно підсудного ОСОБА_2 суд визнає, як вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Приймаючи до уваги вище наведене, та враховуючи обставини справи, дані про особу підсудного ОСОБА_2 що він позитивно характеризується за місцем проживання,хоча і вчинив злочин перебуваючи в стані алкогольного спяніння, однак визнав вину та щиро розкаявся в скоєному, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, частково відшкодував потерпілому спричинену матеріальну шкоду, як особа він не є суспільно-небезпечним. Суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливі без ізоляції від суспільства при призначенні йому покарання у відповідності із санкцією ст. 122 ч.1 КК України, в виді обмеження волі, при звільненні від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та покладенням на нього обов'язків передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України /в ред.2001 р./ , та призначити йому покарання у виді - 2 (двох) років обмеження волі .

Звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в - 2 (два) роки, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

Міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_2 залишити без зміни - підписку про невиїзд з постійного місця проживання, до набрання вироком законної чинності.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспарювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Суддя М. П. Шевчук