Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Камбулова Д.Г.

при секретарі - Майбоженко A.M.

з участю прокурора - Голуба А.Ю.

з участю захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою
освітою, не працюючого, не одруженого, без визначеного місця проживання,
останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1, раніше судимого 06.06.2002 року Тернівським
районним судом м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 186 ч.
2 КК України до 4 років позбавлення волі, 03.11.2003 року Подільським районним
судом м. Києва за ст. 185 ч.1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,
звільнився 17.05.2006 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні
злочину, передбаченому ст..
186 ч.2 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця м. Києва,
українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого,
розведеного, останнє місце проживання:
АДРЕСА_2, не судимого (в силу ст. 89 КК України), у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ: 22.12.2006 року приблизно о 22 годині ОСОБА_1 знаходячись по АДРЕСА_3,
вступив злочинний зговір з ОСОБА_3 з метою повторного, відкритого заволодіння
чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дочекалися,
коли потерпілий ОСОБА_4 вийшов з приміщення
кафе та пішли за ним. Коли потерпілий ОСОБА_4 зайшов в не освітлюване
місце, до нього підбіг ОСОБА_1, який застосовуючи фізичне насильство повалив
його на землю та почав обшукувати кишені. В цей момент до них підбіг ОСОБА_3,
який допоміг ОСОБА_1 утримувати потерпілого і відкрито заволодів мобільним телефоном
«Соні-Еріксон 2401» вартістю 380 гривень та грошима в сумі 70 гривень. Відкрито
заволодівши мобільним телефоном та грошима потерпілого, ОСОБА_3 з місця злочину
зник. ОСОБА_1 продовжував боротися з потерпілим ОСОБА_4, оскільки останній не
відпускав його і намагався затримати. ОСОБА_1 був затриманий на місці злочину
охоронцями ринку і переданий працівникам міліції.

В результаті вчиненого злочину потерпілому ОСОБА_4,
завдано фізичного болю та матеріальної шкоди на загальну суму 450 гривень

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою
вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, визнав повністю,
щиро розкаявся, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Пояснює
вчинене перебуванням на час вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.
Запевняє суд про недопущення подібного, просить призначити покарання, не в
максимальних межах, передбачених ст..
186 ч.2 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3. свою
вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнав повністю,
щиро розкаявся, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Вказує на
те, що ініціатором вчинення злочину був ОСОБА_1, на пропозицію якого
пограбувати потерпілого, він погодився. Пояснює вчинене тим, що перебував в стані
алкогольного сп»яніння. Вказує на те, що перед його затриманням працював у м.
Києві за договором та проживав разом з
батьком, який потребує стороннього догляду у зв»язку з його похилим віком,
у Київській області. Запевняє суд про недопущення подібного та просить суд
призначити покарання, не пов»язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що підсудні та інші учасники процесу не
оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно
розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та
істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз'яснивши їм
положення ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів
по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі зібрані докази,
суд вважає, що винність підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (кожного) у судовому
засіданні доведена повністю.

Дії ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК
України тому що він вчинив навмисні дії, які виразились у відкритому викраденні
чужого майна (грабіж), поєднані з насильством,

яке
не є небезпечним
для життя чи здоров'я потерпілого, вчинені повторно, за
попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_3 повинні бути кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України тому що
він вчинив навмисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна
(грабіж), поєднані з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинені за попередньою змовою
групою осіб.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 у відповідності зі ст.65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Пом'якшувальною обставиною, згідно ст.66 КК України, суд визнає те, що
підсудний щиро розкаявся.

Обтяжуючою обставиною, згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину
особою, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того судом також враховуються відношення підсудного до вчиненого,
ступінь його участі у вчиненому, відсутність претензій матеріального характеру
з боку потерпілого, а також те, що підсудний має дві непогашені судимості за
вчинення інших умисних злочинів проти власності.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати
ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що його
перевиховання та виправлення не можливо без ізоляції від суспільства, і не знаходить підстав для призначення ОСОБА_1
покарання з застосуванням ст. 69 чи 75 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3 у відповідності зі ст.65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Пом'якшувальною обставиною, згідно ст.66 КК України, суд визнає те, що
підсудний щиро розкаявся.

Обтяжуючою обставиною, згідно ст.67 КК України, суд
визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того судом також враховуються відношення підсудного до вчиненого,
ступінь його участі у вчиненому, відсутність претензій матеріального характеру
з боку потерпілого.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати
ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, але вважає, що його перевиховання та
виправлення можливо без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне
призначити підсудному покарання, з застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_1 рахувати з 23.12.2006 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки,
зобов'язавши його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання, роботи, а також періодично з'являтись на реєстрацію в органи
кримінально-виконавчої системи.

Речові докази по справі (а.с.25) -
залишити за належністю у ОСОБА_4.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у вигляді взяття під
варту до набуття вироком чинності - залишити без змін, утримуючи в Київському
СІЗО Державного департаменту України з питань виконання покарань в м.Києві та
Київській області.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набуття вироком
чинності змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного
місця проживання, звільнивши його з під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м. Києва
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а підсудним ОСОБА_1 - з
моменту отримання копії вироку.