Справа № 128/6144/14-к
ВИРОК
Іменем України
29 січня 2015 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000734 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 08.06.2014 року, близько 22.00 год., знаходячись на подвір`ї домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 на підґрунті особистих неприязних відносин,під час суперечки та погроз, умисно наніс удар ногою по правій нозі гр. ОСОБА_5 , внаслідок чого в останньої виникли тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, утворились від дії тупого твердого предмета та які згідно висновку експерта № 1076 від 25.07.2014 року належить до тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечні для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду пояснив, що він дійсно 08.06.2014 року за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 на подвір`ї під час суперечки з своєю дружиною ОСОБА_5 умисно наніс їй ногою удар в її праву ногу, чим спричинив зазначений в експертизі перелом ноги. Про скоєне шкодує. Також пояснив, що він добровільно в ході розгляду судом кримінального провадження добровільно сплатив потерпілій 5000 грн. в відшкодування витрат на лікування.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.121 ч.1 КК України самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина також підтверджується поясненнями потерпілої.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що обставини вказані в обвинувальному акті відповідають дійсності, її чоловік дійсно наніс тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків. ОСОБА_4 добровільно відшкодував їй 5000 грн. витрат на лікування. З ОСОБА_4 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, мають дитину, якій 3 роки 4 місяці, тому вона йому вибачає вчинене і просила обрати йому покарання без реального позбавлення волі, тобто щоб він знаходився на волі і надавав їй допомогу на утримання неповнолітньої дитини.

Також вина ОСОБА_4 підтверджується матеріалами справи:

- висновком експерта №1076 від 25.07.2014 року, згідно якого під час стаціонарного лікування ОСОБА_5 з 09.0б.14р 23.06.14р. в ВЦРКЛ були виявлені тілесні ушкодження: «Вторинно відкритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків. Закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку», виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення експертизи - 08.06.2014 року.

Відкритий уламковий перелом кісток правої гомілки у ОСОБА_5 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки відкритий перелом діафізу великогомілкової кістки з наявністю рани на передній поверхні правої гомілки в середній третині був небезпечний для життя в момент заподіяння.(п. 2.1.3 «м» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.).

- висновком експерта №1683 від 28.11.2014 року, згідно якого Локалізація і характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 - «відкритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням кісткових уламків» - не характерні для утворення внаслідок падіння з положення стоячи на площину.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ст. 121 ч.1 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, сімейний і матеріальний стан обвинуваченого, що він посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, думку потерпілої щодо покарання обвинуваченого без реального позбавлення волі, що ним добровільно відшкодовано потерпілій матеріальну шкоду на лікування в ході судового розгляду кримінального провадження, що він раніше не судимий.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та добровільне відшкодування потерпілій матеріальної шкоди.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, позицію державного обвинувача та потерпілої, які просять обрати покарання ОСОБА_4 без реального позбавлення волі, суд вважає, що ОСОБА_4 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України. Дане покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілої.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя: