Справа № 152/540/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2015 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
судового засідання ОСОБА_2 ,
по обвинуваченню: ОСОБА_3 , народженого: ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниця, проживаючого там же по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України,
учасники кримінального
сторона обвинувачення:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
Так, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, запропонованих йому ОСОБА_6 , вступив з ним у злочинну змову щодо придбання суб`єкта підприємницької діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності, тобто фіктивного підприємництва.
Реалізуючи свій злочинний намір, 5 грудня 2013 року ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Вінниця, отримав від ОСОБА_6 грошову винагороду у розмірі 500 грн, за перереєстрацію підприємства, а далі за вказівкою ОСОБА_6 разом з ним прослідував до офісного приміщення приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу ОСОБА_7 , розташованого у м. Вінниця по вул. 50 років Перемоги, 51/2, де ОСОБА_3 підписав договір купівлі-продажу ФГ «ЛанЛВП» від 5.12.2013, згідно з яким ОСОБА_3 придбав у власність і оплатив цілісний майновий комплекс ФГ «ЛанЛВП». Того ж дня, після придбання ФГ «ЛанЛВП», статутні, реєстраційні документи та печатку підприємства ОСОБА_3 передав ОСОБА_6 .
Перереєстрація ФГ «ЛанЛВП» на ОСОБА_3 , надала можливість ОСОБА_6 та невстановленим досудовим розслідуванням особам здійснювати незаконну діяльність, яка полягала у наданні підприємствам реального сектору економіки послуг з незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та заниження таким чином податкових платежів, шляхом документального оформлення безтоварних операцій з продажу товарів.
Указані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 ст. 28 та частиною 1 ст. 205 КК України, як фіктивне підприємництво, тобто придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) за попередньою змовою групою осіб з метою прикриття незаконної діяльності.
Зазначена угода погоджена захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 .
Угода містить формулювання обвинувачення та частину статті КК України, яка передбачає злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .
В угоді, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо усіх істотних для цього провадження обставин, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину та зобов`язався співпрацювати з правоохоронними органами (або слідчим органом досудового розслідування та прокурором) з метою викриття особи, яка організувала перереєстрацію на нього ФГ «ЛанЛВП», а у разі встановлення особи на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_3 зобов`язувався взяти участь у необхідних слідчих діях при здійсненні провадження щодо цієї особи.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 8500 грн.
Угода передбачає наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_3 .
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження цієї угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до статей 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні також просили угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому, обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявив, що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що сторони угоди повністю усвідомлюють її зміст, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим ОСОБА_3 , а останній цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України та вид покарання, яке буде до нього застосовано.
Під час опитування, ОСОБА_3 , зокрема, пояснив, що у листопаді 2013 року він познайомився з ОСОБА_6 , який запропонував йому заробити 500 грн, шляхом оформлення на себе ФГ «Лан-ЛВП», на що обвинувачений погодився. У грудні 2013 року обвинувачений підписав у нотаріуса в м. Вінниця та у державного реєстратора в м. Шаргород відповідні документи, ставши засновником ФГ «Лан-ЛВП». Передавши у грудні 2013 усю документацію та печатку товариства ОСОБА_6 , обвинувачений більше його не бачив та не спілкувався з ним.
Судом роз`яснено сторонам кримінального провадження наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені у ст. 473 КПК України, а також положення статей 474, 476 КПК України щодо загального порядку судового провадження на підставі угоди та наслідків невиконання угоди.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_3 узгоджених сторонами виду та міри покарання.
Цивільний позов не заявлено.
Речових доказів та процесуальних витрат у справі немає.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 запобіжних заходів немає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 369, 371, 373, 374, 474, 475, 532 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2015 року, укладену між старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції Прокуратури Вінницької області юристом 2-го класу ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1