Справа
№ 11 - 103/07 Головуючий у 1 інстанції Лапін О.Ф.
ст. 122 ч. 1 КК України Доповідач Силка Г.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р.

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого -
судді Хлапук Л.І.

суддів Матвієнко Н.В., Силки Г.І.,

з участю прокурора ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

представника
потерпілого ОСОБА_4 розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Луцьку кримінальну справу за апеляціями
помічника Ковельського міжрайонного прокурора та потерпілого ОСОБА_3 на
постанову Ковельського міськрайонного суду
від 18 грудня 2006 року, якою ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого,
непрацюючого, судимостей немає, звільнено від кримінальної
відповідальності за ч.І ст. 122 КК України
з передачею на поруки тренерсько-викладацького складу обласної школи вищої
спортивної майстерності.

Кримінальну
справу щодо ОСОБА_2
закрито та скасовано запобіжний захід підписку про невиїзд з постійного
місця проживання.

Закрито
провадження в справі за цивільним позовом Ковельського міжрайонного прокурора в
інтересах Волинської обласної клінічної лікарні про стягнення з ОСОБА_2
2219 грн. 58 коп. за лікування потерпілого, так як заподіяні збитки
відшкодовано в добровільному порядку.

Постановлено
роз'яснити потерпілому ОСОБА_3, що він вправі звернутись
про стягнення з ОСОБА_2 заподіяних збитків в порядку
цивільного судочинства, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою
встановлено, що ОСОБА_2 2 жовтня 2006 року о 16 годині в квартирі АДРЕСА_2,

2

яка належить ОСОБА_5, під час
суперечки на грунті особистих неприязних відносин, наніс удар ногою по тулубу
та декілька ударів руками по голові ОСОБА_3, заподіявши останньому умисні
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляціях на
постанову суду помічник Ковельського міжрайонного прокурора, який приймав
участь у розгляді справи в суді першої інстанції вказує, що постанова є
незаконною так як винесена з істотним порушенням кримінально-процесуального
закону та неправильним застосуванням кримінального закону, а саме протокол
загальних зборів тренерсько-викладацького складу спортивної школи не був предметом дослідження в судовому
засіданні, відсутні будь-які дані, що ОСОБА_2 працює чи
навчається в цьому колективі. Безпідставно судом враховано, що ОСОБА_2 щиро розкаявся у
вчиненому. Просить постанову скасувати, а справу повернути на новий судовий
розгляд:

- потерпілий ОСОБА_3 вважає, що постанова суду, якою
ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності і передано на
поруки, є незаконною, так як останній не розкаявся у вчиненому і не відшкодував
заподіяні збитки. В судовому засіданні не досліджувались докази того, що
підсудний перебуває в будь-яких відносинах з громадською організацією, котра
заявила дане клопотання.

Крім того, судом
істотно порушено норми процесуального права, оскільки протокол зборів не був
предметом дослідження в судовому засіданні. Відсутнє також і щире каяття
підсудного. Просить скасувати постанову та постановити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_2 за ч.І ст. 122 КК України і задовольнити цивільний
позов.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть постанови суду першої інстанції, повідомив ким і
в якому обсязі вона оскаржена, виклав основні доводи апеляцій, які підтримані
апелянтами, пояснення потерпілого і його представника, які вважають, що судом
істотно порушено процесуальний закон та просить скасувати постанову суду,
ОСОБА_2, який
заперечив апеляції і просить їх відхилити, міркування прокурора про задоволення
апеляцій, колегія суддів, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку,
що апеляції підлягають задоволенню частково.

Відповідно до
ч.І ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої
тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної
відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи
організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі
її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного
характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Однак суд,
всупереч вимогам названого закону, вирішуючи питання про звільнення від
кримінальної відповідальності ОСОБА_2 і передаючи його на поруки тренерсько-викладацького
складу обласної школи вищої спортивної майстерності, не зазначив умов
передбачених законом, які ставляться до поведінки цієї особи, тобто фактично не
вирішив клопотання про передачу підсудного на поруки.

Судом не з'ясовано чи належним чином оформлене клопотання
колективу про передачу підсудного на поруки, як це передбачено ч.І ст. 10 КПК України та п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р.
«Про практику застосування судами
України законодавства про звільнення особи від кримінальної
відповідальності».

Чи зазначено у
ньому зобов'язання колективу здійснювати заходи виховного впливу, спрямовані на недопущення, вчинення особою, взятою на поруки,
нових злочинів.

Не досліджено судом доказів того, що ОСОБА_2 перебуває в будь-яких відносинах з установою, яка просить
його передати на поруки.

Тому колегія
суддів вважає, що апеляції з вищенаведених підстав підлягають до задоволення
частково.

Разом з тим, посилання апелянтів на те, що витяг з протоколу засідання педагогічної ради обласної школи вищої спортивної
майстерності не був предметом дослідження в судовому
засіданні є безпідставними. Як видно з протоколу
судового засідання (а.с.88) даний документ досліджувався судом. Прокурор, який
приймав участь у розгляді справи, потерпілий і його представник з
зауваженнями на протокол не звертались. Тому апеляції в цій частині задоволенню
не підлягають.

Враховуючи те, що судом при розгляді справи істотно порушено вимоги
кримінально-процесуального закону та неправильно застосовано кримінальний закон,
тому колегія суддів вважає, що при таких обставинах постанова підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

При розгляді
справи слід усунути зазначені порушення норм процесуального
і матеріального права, належним чином з'ясувати всі обставини по справі, перевірити доводи апелянтів щодо
щирого каяття і в залежності від встановлено прийняти законне та
обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції помічника Ковельського міжрайонного прокурора ОСОБА_6 і потерпілого ОСОБА_3 задоволити частково.

Постанову Ковельського міськрайонного суду від 18 грудня 2006 року, якою звільнено від кримінальної відповідальності з передачею на поруки
ОСОБА_2, скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.