У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Військової судової колегії Верховного Суду
України в складі :

Пилипчука П.П. - головуючого,

Волкова О.Ф.,

Пінчука М.Г.,

за участю прокурора Коломойцева В.Д., адвоката-захисника
ОСОБА_1, засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6 та ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні касаційні скарги
засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8., ОСОБА_5. на
вирок військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 15 червня 2006 року та ухвалу
військового апеляційного суду Центрального регіону України від 10 жовтня 2006
року в кримінальній справі стосовно військовослужбовців військової частини
ІНФОРМАЦІЯ_1

ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Житомирі, українця, громадянина України, з вищою
освітою, раніше не судимого;

ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжі,
росіянина, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого;

ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_4,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. ІНФОРМАЦІЯ_13,
українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше не
судимого;

ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6,

який народився
ІНФОРМАЦІЯ_6 в м.
Арсєньєв Приморського краю РРФСР, українця, громадянина України, з вищою
освітою, раніше не судимого;

ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_5, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Донецьку, українця, громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, раніше не судимого;

ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_8, який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в
м. Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, судимостей не має;

ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_7, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Лебедин Сумської області, українця, громадянина України, з
середньою освітою, раніше не судимого

в с т а н о в и л а :

Вироком військового місцевого суду Черкаського гарнізону
від 15 червня 2006 року, залишеним без змін ухвалою військового апеляційного
суду Центрального регіону України від 10 жовтня 2006 року, ОСОБА_2, ОСОБА_3.,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8., ОСОБА_5. визнано винними у викраденні
військового майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України. На підставі зазначеної
статті ОСОБА_2, ОСОБА_3.,ОСОБА_8., ОСОБА_5. ОСОБА_6 засуджено до позбавлення
волі строком на п'ять років кожного, ОСОБА_4. та ОСОБА_7 із застосуванням ст.
69 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4 позбавлено військового
звання “ІНФОРМАЦІЯ_10”, ОСОБА_6 -
“ІНФОРМАЦІЯ_11”, ОСОБА_7,ОСОБА_8., ОСОБА_5. - “ІНФОРМАЦІЯ_12”.

Як встановлено судом, злочин вчинено засудженими за
наступних обставин.

25 жовтня 2002 року, приблизно о 13 годині,
військовослужбовці військової частини ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_2.,
ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_12ОСОБА_5. і ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_8. на
території “газовочного” майданчика технічно-експлуатаційної частини військової
частини ІНФОРМАЦІЯ_1, що дислокується в місті ІНФОРМАЦІЯ_13, відкрито викрали
за попередньою змовою групою осіб авіаційне пальне ТС-1 в кількості 933 кг на
суму 1595 гривень 43 коп., зливши його за допомогою спеціально виготовленого
пристрою з паливної системи літака ІНФОРМАЦІЯ_14. Викрадене паливоОСОБА_5. та
ОСОБА_8. вивезли в каністрах на приватних автомобілях ВАЗ-2105 державний
номерний знак НОМЕР_2 та ВАЗ-2104 державний номерний знак НОМЕР_1 за межі території військової частини з метою
подальшого продажу.

29 жовтня 2002 року, приблизно з 13 до 16 години,
ОСОБА_2., ОСОБА_3.,ОСОБА_5., ОСОБА_8., а також ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 і
ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_7. на території “газовочного” майданчика технічно-експлуатаційної
частини військової частини ІНФОРМАЦІЯ_1 у такий же спосіб відкрито викрали за
попередньою змовою групою осіб авіаційне паливо марки ТС-1 в кількості 3018 кг
на суму 5160 гривень 78 коп., зливши його з паливної системи літака
ІНФОРМАЦІЯ_15. Викрадене паливо було вивезене з метою продажу за територію
частини ОСОБА_5., ОСОБА_8. та ОСОБА_7. в каністрах на автомобілях ВАЗ-2105
державний номерний знак НОМЕР_2, ВАЗ-2104 державний номерний знак НОМЕР_1 та ВАЗ-2106 державний номерний знак НОМЕР_3.

31 березня 2003 року в передобідній час ОСОБА_5. і
ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_4 на території централізованої заправки паливом аеродрому
військової частини ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрито викрали авіаційне паливо суміші марок
ТС-1 і РТ в кількості 220 літрів (179 кг) на суму 318 грн. 48 коп. ОСОБА_4 при
технічному обслуговуванні літаків 1-ї авіаційної ескадрильї військової частини
ІНФОРМАЦІЯ_16 шляхом самозливу пального у діжки підготував його до викрадення,
а ОСОБА_5. на власному автомобілі ВАЗ-2105 державний номерний знак НОМЕР_2
заїхав на територію централізованої заправки паливом аеродрому військової
частини ІНФОРМАЦІЯ_1, де перелив паливо з діжок у каністри, які на автомобілі
перевіз за територію військової частини в гараж, яким користувався.

В цей же день, приблизно о 17 годині, ОСОБА_4 та ОСОБА_5., продовжуючи свою
злочинну діяльність, у такий же спосіб відкрито викрали авіаційне паливо суміші
марок ТС-1 і РТ в кількості 454 літрів (370 кг) на суму 657 гривень 70 коп.
Викрадене паливо ОСОБА_5. вивіз за територію частини, проте на шляху слідування
автомобіль під керівництвом ОСОБА_5. був зупинений працівниками військової
прокуратури Полтавського гарнізону спільно з працівниками ДАІ МВС України та
ВКР УСБ України в Полтавській області, а викрадене паливо було вилучене.

В касаційних скаргах засуджені, посилаючись на істотне
порушення судом кримінально-процесуального закону, однобічність судового
слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просять
постановлені по справі судові рішення скасувати, а кримінальну справу закрити
за відсутністю події злочину.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України Волкова
О.Ф., пояснення засуджених та захисника-адвоката, які просили скасувати ухвалу
апеляційного суду, а справу закрити, та думку прокурора, який вважав за
необхідне судові рішення без змін, перевіривши доводи касаційних скарг та
матеріали справи, колегія суддів Військової судової колегії Верховного Суду
України дійшла висновку про необхідність часткового задоволення касаційних
скарг.

Відповідно до статей 362 та 365 КПК України суд апеляційної інстанції
зобов'язаний перевірити всі доводи апеляцій, в тому числі, якщо до того є
підстави, і шляхом проведення судового слідства. Усі доводи, що містяться у
апеляційних скаргах, мають бути ретельно вивчені, проаналізовані з урахуванням
наявних у справі і додатково поданих матеріалах з тим, щоб жодний довід не
залишився нерозглянутим. Згідно статті 377 КПК України в ухвалі суд апеляційної
інстанції зобов'язаний навести докладні мотиви прийнятого рішення і, якщо апеляції
залишаються без задоволення, зазначити підстави, через які вони визнані
необґрунтованими, а доводи апелянтів - безпідставними.

Ці вимоги закону суд апеляційної інстанції належним чином не виконав.

Із справи вбачається, що засуджені та захисники-адвокати
ОСОБА_1., ОСОБА_9. та ОСОБА_10 у
апеляціях на вирок суду першої інстанції ставили питання про його скасування у
зв'язку з невідповідністю висновків суд фактичним обставинам справи, допущеним
під час досудового та судового слідства порушеннями кримінально-процесуального
закону.

У своїй ухвалі суд апеляційної інстанції, відмовивши у
задоволенні апеляцій засуджених, розглянув не всі доводи останніх.

Так, зокрема, апелянти вказували про те, що вирок суду
ґрунтується на доказах, які не були предметом дослідження судового слідства, та
на доказах, які суперечать один одному без наведення підстав за яких суд
приймає до уваги одні та відкидає інші докази в справі.

Апелянти зазначали, що заподіяння засудженими шкоди
військовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом викрадення авіаційного палива
спростовується поясненнями керівництва частини та результатами проведених
документальних ревізій, які свідчать про відсутність нестач та надлишків
авіаційного палива.

В апеляціях засуджених та їх адвокатів вказувалось і на
те, що відтворення обстановки та обставин подій відбувалось з порушенням вимог
кримінально-процесуального закону, оскільки здійснювалось з участю іншого типу
літака та в іншому місці ІНФОРМАЦІЯ_17).

Як зазначалось в скаргах, каністри, які перевозивОСОБА_5.
при його затриманні, вилучені у останнього з порушеннями норм
кримінально-процесуального закону, без понятих, не опечатувались, що могло
призвести до їх підміни, про що вказував і самОСОБА_5.

Матеріали кінозйомки, на підставі якої засудженим також
пред'являлось обвинувачення, згідно висновку експертів не можуть свідчити про
винність засуджених у вчиненні крадіжки авіаційного палива, оскільки така
зйомка проводилась з далекої відставні, у зв'язку з чим встановити осіб
зображених на плівці не було можливості. При цьому кінозйомка проведена
набагато раніше затримання засуджених. У зв'язку з чим доводи апелянтів щодо
незаконності їх обвинувачення також не спростовані апеляційним судом.

Також, поза увагою апеляційного суду залишились
твердження апелянтів щодо знищення органами досудового слідства речових доказів
у справі, які свідчили про відсутність ознак інкримінованого ним злочину.

Таким чином, апеляційний суд при розгляді і вирішенні
даної кримінальної справи в апеляційному порядку істотно порушив вимоги
кримінально-процесуального законодавства, не виконав вимог статті 365 КПК
України, у зв'язку з чим його ухвалу слід скасувати, а справу направити на
новий апеляційний розгляд.

При новому апеляційному розгляді належить виконати всі
вимоги чинного законодавства, ретельно перевірити доводи, що містяться у
апеляційних скаргах засуджених та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 394-396, 398 КПК України, колегія
суддів Військової судової колегії Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційні скарги засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8., ОСОБА_5. задовольнити частково.

Ухвалу військового апеляційного суду Центрального регіону
України від 10 жовтня 2006 року скасувати, а справу відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3.,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8. та ОСОБА_5. направити на новий апеляційний
розгляд до цього ж суду.

Головуючий: П.П.Пилипчук

судді : М.Г.Пінчук

О.Ф.Волков