У Х В А Л А

12.05.2015 року місто Ужгород

Колегія суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області:
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника потерпілого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
захисників обвинуваченого ОСОБА_10
ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_12
захисника обвинуваченого ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/4008/15-к, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000151 від 26.01.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово непрацюючого, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ст. 348 КК України, та
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ужгород, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта незакінчена вища, непрацюючого, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
08 квітня 2015 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 від 26.01.2015 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ст. 348 КК України, та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Ухвалою суду від 08.04.2015 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, а за ухвалою від 14.04.2015 призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 24 квітня 2015 року на 11 год. 00 хв., який у подальшому був відкладений у зв`язку із хворобою одного із членів колегії.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У зв`язку зі спливом 16.05.2015 року строку з дня продовження 20.03.2015 року тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , та 18.05.2015 - з дня продовження 23.03.2015 року тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 , суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання їх під вартою.
Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим до 2-ох місяців у зв`язку із наявними ризиками, передбаченими КПК України.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заперечили проти продовження судом строків тримання під вартою та просили відмовити у продовженні строку тримання під вартою свого підзахисного і обрати обвинуваченому інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачений має на утриманні двох малолітніх дітей та постійне місце реєстрації, впливати на потерпілих, а також перешкоджати судочинству він не буде. Стан здоров`я обвинуваченого потребує тривалого лікування в умовах спеціалізованого лікувального закладу, в умовах місця попереднього ув`язнення здійснити його неможливо.

Проте відповідні докази в обґрунтування викладеного суду не надані.

Захисниками заявлене клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження, у якому було вирішене питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, куди відповідні докази надавалися.

Проте суд вважає зазначене клопотання, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки захисниками не надано суду переліку доказів, які слід витребувати, не зазначено обставини, які вони можуть підтвердити. Крім того зі спливом близько двох місяців обставини щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 могли змінитися, тому потребують підтвердження новими доказами.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку захисників.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 заперечив проти продовження судом строків тримання під вартою його підзахисного та просив змінити призначений обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на будь який інший, не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та надав суду характеристики з місця проживання та спортивного закладу за якими він позитивно характеризуються і довідку з місця проживання про склад сім`ї.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав думку захисника.

Потерпілі просили продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , мотивуючи це тим, що вони обвинувачується у скоєнні насильницького злочину і у потерпілого ОСОБА_6 є обґрунтовані побоювання щодо подальшого застосування насильства відносно нього.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , суд, враховуючи тяжкість злочинів, санкція за два з яких передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, те, що обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом вважаємо, що строк тримання під вартою слід продовжити. Суду не надано жодних доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_9 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілих, не надано докази погіршення його стану здоров`я та доказів на підтвердження міцності його соціальних зв`язків в місті постійного проживання, наявність постійного місця роботи, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання ним умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.
Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 .
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості продовження строку тримання під вартою ОСОБА_12 , суд, враховуючи тяжкість злочину, санкція за який передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років, те, що обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом вважаємо, що останньому слід продовжити строк тримання під вартою. Суду не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_12 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілих, не надано докази погіршення його стану здоров`я. Наявність лише позитивних характеристик не є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який. Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 .
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту та продовження цього строку, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 .
Крім того, як зазначено у ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 369-372 КПК України суд -
УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 10 липня 2015 року.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою до 10 липня 2015 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору і надіслати начальнику відділу ДДПВП України Закарпатської області, Закарпатської УВП № 9.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3