Справа № 152/661/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2015 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
судового засідання ОСОБА_2 ,
по обвинуваченню: ОСОБА_3 , народженого: ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. ТарасівкаЖмеринського району Вінницької області, проживаючого там же по АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК України),
учасники кримінального
сторона обвинувачення:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
малолітній потерпілий ОСОБА_5 ,
законний представник
малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_3 13 квітня 2015 року біля 17 години 30 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області на дорозі, зустрівся з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на прохання якого, допоміг на велосипеді «Салют», зеленого кольору, належному ОСОБА_5 відвезти на метало-приймальний пункт металобрухт, складений у мішок. Приїхавши до воріт метало-приймального пункту, розташованого по АДРЕСА_2 , очікуючи на його відкриття, спілкуючись з ОСОБА_5 , вирішив викрасти його велосипед та діючи умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , маючи перевагу щодо ОСОБА_5 у фізичному розвитку, упевнившись у відсутності сторонніх осіб, несподівано для ОСОБА_5 , шляхом ривка, забрав із рук останнього велосипед марки «Салют» та сівши за його кермо, не реагуючи на вимоги ОСОБА_5 про повернення велосипеда, поїхав з місця події.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 13 квітня 2015 року у вечірній час, у с. Пеньківка на дорозі він зустрів малолітнього ОСОБА_5 та погодився допомогти йому здати металобрухт. Для цього вони разом з потерпілим поїхали до метало-приймального пункту, проте, коли вони приїхали, пункт був зачинений і тоді, він вирішив викрасти велосипед ОСОБА_5 , що він і зробив, сівши на велосипед та поїхавши з місця події, при цьому він не реагував на заперечення потерпілого щодо його дій. У подальшому велосипед у нього теж викрали, оскільки він залишив його на березі ставка у с. Федорівка .
Ураховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 , 13 квітня 2015 року вчинив грабіж, відкрито викравши чуже майно, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий
Обставинами, пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 , є визнання ним винуватості та його щире каяття, а також те, що злочин він вчинив, будучи особою молодого віку (18 років) та повністю відшкодував завдану злочином шкоду.
Водночас, ОСОБА_3 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння та щодо малолітньої особи, а отже ці обставини суд враховує як обтяжуючі його покарання.
Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 статтей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку законного представника потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 186 КК України.
Призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що виконання громадських робіт, які полягають у виконанні безоплатних суспільно корисних робіт є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.
Цивільний позов не заявлено, речових доказів та процесуальних витрат у справі немає.
Підстав для застосування запобіжного заходу немає.
Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком двісті годин.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Згідно зі статтями 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1