У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Заголдного В.В. і Жука В.Г.

розглянула в судовому
засіданні 8 лютого 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною
скаргою потерпілого ОСОБА_1 на вирок Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 4 травня 2006 року, яким засуджено

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючого судимості,

за ч. 2 ст. 125 КК
України на один рік виправних робіт з відрахуванням 15% заробітку в доход
держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1.565
грн. 11 коп. на відшкодування матеріальної і
1.000 грн. - моральної шкоди.

Суд визнав ОСОБА_2 винуватим у тому, що він 22 листопада
2004 року на території ІНФОРМАЦІЯ_2 по Львівському шосе у м. Хмельницькому,
власником якого він є, при в'їзді в гаражний масив зробив два постріли з
рушниці і заподіяв ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 4
травня 2006 року вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить скасувати
вирок і ухвалу, а справу - направити на новий судовий розгляд. Твердить, що суд
неправильно застосував кримінальний закон, перекваліфікувавши злочинні дії
засудженого з ч. 4 ст. 296 на ч. 2 ст. 125 КК України. Не погоджується з
вирішенням цивільного позову.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 в
умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я, ґрунтуються на доказах, які були
предметом всебічного, повного та об'єктивного дослідження, визнані судом
достовірними і наведені у вироку.

Як правильно установив суд, між засудженим і потерпілим
давно існували неприязні відносини, і події злочину передував черговий
конфлікт, що відбувся між ними при в'їзді на територію охоронюваного засудженим
гаражного масиву.ОСОБА_2, не дозволяючиОСОБА_1 автомобілем в'їхати на територію
гаражного масиву через систематичну несплату останнім грошей за охорону, не
відчиняв ворота, а коли потерпілий об'їхав ворота і через кущі все ж такі
заїхав на зазначену територію, засуджений з рушниці двічі вистрілив у напрямку
автомобіля і при цьому поранив ОСОБА_1

Із показань потерпілого ОСОБА_1 видно, що між ним
іОСОБА_2ом на в'їзді на територію охоронюваного засудженим гаражного масиву
виникла конфліктна ситуація, і коли він автомобілем в'їхав на територію гаражів
поза воротами,ОСОБА_2 з рушниці зробив два постріли, одним з яких влучив у
передню частину автомобіля, а іншим - у нього. Ці показання потерпілий підтвердив
у ході очної ставки із засудженим.

СамОСОБА_2 також неодноразово твердив, що тілесні
ушкодженняОСОБА_1 він заподіяв під час конфлікту, через порушення останнім
встановленого порядку заїзду на територію належного йому та охоронюваного ним
підприємства.

Аналіз сукупності всіх доказів у справі, у тому числі показань потерпілого
ОСОБА_1 свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
тих даних, які містяться у протоколах огляду місця події та автомобіля ВАЗ, над
бампером якого виявлено пошкодження у вигляді вм'ятин і відлущення фарби,
висновках судово-медичної експертизи про виявлення у ОСОБА_1 легкого тілесного
ушкодження у вигляді рани м'яких тканин голови, їх припухлості, судові
інстанції мали підстави визнати зазначені діяння ОСОБА_2 злочинними і правильно
кваліфікувати їх за ч.2 ст. 125 КК України.

Покарання засудженому призначене у відповідності з вимогами закону.

Що стосується цивільного позову, суд вирішив його з дотриманням норм
чинного законодавства.

Будь-яких даних про порушення органом досудового слідства
або судовими інстанціями норм кримінально-процесуального чи кримінального
закону, які були б підставою для зміни або скасування судових рішень, не
встановлено.

Колегія суддів не знаходить підстав для призначення
справи до касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у
ст. 384 КПК України.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити потерпілому ОСОБА_1. у
задоволенні касаційної скарги.

Судді:

Заголдний В.В. Редька А.І. Жук В.Г.