Справа №639/3548/15-к
Провадження №1-в/639/424/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Холодногірської виправної колонії №18 ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м.Харкова та Холодногірською виправною колонією №18 клопотання засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 1) 26.06.2007 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування з іспитовим строком на 2 роки; 2) 04.03.2008 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.121, ч.1, 2, 3 ст.185, ч.1, 4 ст.187, ст.70, ст.71 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, під вартою знаходиться з 11.10.2007 року,

про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м.Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України.

У поданій заяві засуджений клопоче про умовно-дострокове звільнення у зв`язку з тим, що він має на утриманні непрацездатну матір та неповнолітню дитину, під час відбування покарання отримав 4 (чотири) заохочення, дотримувався встановлених правил поведінки, на даний час доведено його виправлення та після звільнення з місць позбавлення волі має намір працевлаштуватись.

В судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали подану заяву, просили суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України.

Представник Холодногірської виправної колонії №18 та прокурор проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на передчасність внесеного клопотання в порядку ст.81 КК України, оскільки засуджений хоча і має заохочення, однак ним вчинено ряд тяжких та особливо тяжких злочинів, за час відбування покарання він мав 10 стягнень, повністю ним не виконувались норми виробітку в еквіваленті повної зайнятості, він має невідшкодовану суму за виконавчими листами у розмірі 2718,93 грн.

Вислухавши думку прокурора, представника Холодногірської виправної колонії №18, засудженого та його захисника, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_6 засуджений вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.121, ч.1, 2, 3 ст.185, ч.1, 4 ст.187, ст.70, ст.71 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Початок строку - 11.10.2007 року, кінець строку 11.10.2017 року. Станом на 21.05.2015 року засуджений відбув 7 років 7 місяців 10 днів, залишилась невідбута частина строку - 2 роки 4 місяці 20 днів.

З характеристики засудженого ОСОБА_6 встановлено, що за час відбування покарання у Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав. З 27.03.2008 року відбуває покарання у Холодногірській виправній колонії (№18) Харківської області.

За час відбування покарання в колонії характеризується посередньо. Має 4 (чотири) заохочення, однак мав 10 (десять) дисциплінарних стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, у тому числі: 6 (шість) разів поміщувався в ДІЗО, 1 (один) раз переводився до приміщення камерного типу. Допущені порушення виражались у зберіганні заборонених предметів, нетактовній поведінці по відношенню до представників адміністрації установи, палінні у невідведеному для цього місці. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою поблажливого ставлення до себе. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вважає суспільної необхідності у їх виконанні. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія» та «Освіта». Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень. Отримує посилки та бандеролі. Прагне на підвищення наявного загальноосвітнього рівня (закінчив вечірню школу у 2014 році).

Відповідно до довідки ХВК №18 ОСОБА_6 перебуває на оперативно-профілактичному обліку як схильний до вживання і розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин.

Працевлаштований на виробництві установи в цеху №3, дільниця виготовлення металевих приладів, бригада №151 слюсарем. Виконує обсяг робіт, яким його забезпечує адміністрація установи. Згідно вироку суду має судові витрати на загальну суму 3105 грн. 05 коп., з яких відшкодував лише 386 грн. 12 коп., за рахунок заробітної плати на виробництві. Вину в скоєному злочині визнав.

Відповідно до витягу з протоколу №15 від 29.04.2015 року Холодногірської виправної колонії №18, комісією відмовлено у представленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_6 , оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Згідно вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ, суду слід ретельно з`ясовувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно наданої довідки з ХВК №18, засуджений ОСОБА_6 був працевлаштований з 14.04.2008 року підсобним робітником, однак відсоток виконання ним норм виробітку в еквіваленті повної зайнятості за останніх 10 місяців склав не більш 47,6 відсотків, при цьому з червня по серпень 2014 року він взагалі не працював. Засуджений має виконавчі листи на суму 3105 грн. 05 коп., з яких відшкодовано 386 грн. 12 коп., залишено до стягнення 2718 грн. 93 коп.

Враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_6 злочинів, а саме: злочини за ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України є тяжкими умисними злочинами, за ч.2 ст.121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого), ч.4 ст.187 КК України (розбій, поєднаний із спричиненням тяжких тілесних ушкоджень) є особливо тяжкими злочинами, факт вчинення засудженим порушення режиму тримання в установі, за що він мав 10 стягнень, наявність невідшкодованої суми по виконавчим листом, значний строк невідбутого покарання 2 роки 4 місяці 20 днів,тому суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому подане клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого на даний час не можливо застосувати умовно-дострокове звільнення вiд відбування покарання, а тому клопотання засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (вх. №11206 від 15.04.2015 року) про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання, в порядку визначеному ст.81 КК України відмовити.
Згідно вимог ч.6 ст.539 КПК України, ч.7 ст.154 КВК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення чи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким може мати місце не раніше як через 1 (один) рік з дня прийняття рішення про відмову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1