14.04.2015 Єдиний унікальний № 371/136/15-к
Провадження 1-кп/371/19/15

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
14 квітня 2015 року Миронівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка об`єднане
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Привільне, Волноваського району, Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 проживаючого в АДРЕСА_2 , не депутата, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
судовим слідством Миронівський районний суд Київської області,
ОСОБА_3 11.11.2014 року разом із особою, справа щодо якої виділена в окреме провадження, перебуваючи в м. Миронівка по вул. Бузницького, Київської області, проходячи біля будинку №15 помітили на прибудинковій території зазначеного будинку одяг, який висів на металевому дроті для сушіння одягу, а саме: спортивну зимову куртку «Маратон» та спортивні штани «Адідас».
Побачивши вказані речі, за попередньою змовою з особою, справа щодо якої виділена в окреме провадження, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) зазначеного одягу. Домовившись з особою, справа щодо якої виділена в окреме провадження, ОСОБА_3 під час крадіжки одягу спостерігав, щоб злочинних дій особи, справа щодо якої виділена в окреме провадження, ніхто не помітив.
Реалізуючи свій злочинний умисел на протиправне таємне викрадення чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, знаходячись на прибудинковій території поряд із вищевказаним будинком особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів зняв із металевого дроту спортивну зимову куртку сірого кольору «Маратон», вартістю 800 грн., та спортивні штани чорного кольору «Адідас», вартістю 400 грн.
В послідуючому ОСОБА_3 , та особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, тим самим довели свій злочинний умисел до кінця.
Окрім цього, ОСОБА_3 , 14.01.2015 року близько 15 год. 30 хв. спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходились у непрацюючому напівзруйнованому приміщенні цегляної споруди, яка знаходиться в АДРЕСА_3 , на покинутій території автопарку філії ТОВ НВП «Урожай» імені О.Г.Бузницького., де разом розпивали спиртні напої.
Цього ж дня близько 16 години, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в результаті якої ОСОБА_3 діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підскочивши, і з замахом правої ноги вдарив один раз в праву частину голови спереду ОСОБА_6 . Від отриманого удару ОСОБА_6 впав на підлогу, а потім, піднявшись, відшукав у приміщенні ганчірку білого кольору, яку приклав до рани на голові, що утворилася в результаті удару, і вийшов із приміщення. Через 5 хв. ОСОБА_6 повернувся до приміщення, де знаходилися ОСОБА_3 і ОСОБА_7 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виникла сварка, в результаті якої ОСОБА_3 , будучи в раптово виниклих неприязних відносинах із ОСОБА_6 , наніс йому один удар кулаком правої руки в лобну частину голови, від чого ОСОБА_6 впав на бетонну підлогу і більше не підіймався. По приїзду карети швидкої допомоги Миронівської ЦРЛ було констатовано смерть ОСОБА_6 .
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №7 від 21.03.2015 року смерть ОСОБА_6 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми у формі крововиливу під тверду мозкову оболонку головного мозку з дислокацією та здавленням головного мозку. Ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку головного мозку могли утворитися в короткий проміжок часу (протягом однієї години) до моменту настання смерті, знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочинів, викладені вище та при цьому показав, що дійсно у листопаді місяці 2014 року він разом із ОСОБА_8 (справа щодо якого виділена в окреме провадження), проходячи по вул. Бузницького біля будинку № 15 помітили одяг, який було вивішено для просихання на металевому дроті. ОСОБА_8 запропонував викрасти вказаний одяг а саме: куртку сірого кольору та спортивні штани чорного кольору. Саме ОСОБА_8 здійснив крадіжку цього одягу, а обвинувачений у цей час знаходився на тротуарі неподалік. Після вчинення крадіжки обвинувачений ОСОБА_3 того ж дня використав цей одяг для того аби піти в комп`ютерний клуб.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 14 січня 2015 року він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпивали спиртні напої по АДРЕСА_3 , на покинутій території автопарку філії ТОВ НВП «Урожай» імені О.Г.Бузницького у м. Миронівка. Під час розпивання спиртних напоїв ОСОБА_6 поводився зухвало та ударив ОСОБА_7 . Обвинувачений, реагуючи на поведінку ОСОБА_6 , підстрибнувши, завдав йому одного удару п`ятою правої ноги в область голови, а саме: в ділянку лоба трішки вище правої брови. Внаслідок отриманого удару ОСОБА_6 упав на підлогу, після цього піднявся, знайшов білу ганчірку та приклав до рани, яка виникла в результаті удару та кровоточила. Далі ОСОБА_6 спочатку вийшов із приміщення, де відбувалося розпивання спиртних напоїв, але приблизно через 5 хв. повернувся і ударив спочатку ОСОБА_7 , а потім завдав удару в область лівого вуха обвинуваченому. Обвинувачений ОСОБА_3 у відповідь завдав одного удару кулаком правої руки в лобну ділянку голови ОСОБА_6 . Після отриманого удару ОСОБА_6 упав на підлогу і більше не підіймався. ОСОБА_3 через декілька хвилин після події підійшов до ОСОБА_6 , спробував перевірити пульс, однак виявив, що пульс відсутній, зателефонував до швидкої допомоги зі свого мобільного телефону, потім зателефонував у Миронівський райвідділ і повідомив, що трапилося.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав показання в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочинів, що викладені в обвинувальному акті, та погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, йому зрозумілі.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім показів самого обвинуваченого та доказів, що характеризують його особу.
При цьому, суд роз`яснив, що у такому випадку учасники процесу будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку, а зможуть оскаржити лише вид та міру покарання, якщо будуть не згідні із ними.
За таких умов суд вважає, що обвинувачення, пред`явлені ОСОБА_3 , знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.
З огляду на викладене дії обвинуваченого органами досудового розслідування кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 185 КК України /крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб/ та за ч. 2 ст. 121 КК України /умисні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого/.
Вирішуючи питання про призначення підсудному ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях та активне сприяння у розкритті злочину, як обставини, що пом`якшують покарання за скоєне.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного: його молодий вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, те, що він раніше не судимий, позитивну характеристику за місцем реєстрації.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочинів, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання у межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, із застосування положень ст. 70 КК України.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 Постанови Пленуму ВС України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визнавши підсудного винним у вчиненні кількох злочинів, відповідальність за які передбачена різними статтями (частинами статей) КК ( 2341-14 ), суд повинен призначити додаткове покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити його за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК. Призначення додаткового покарання, як і основного, лише за сукупністю злочинів є неприпустимим.
Водночас, зважаючи на тяжкість скоєного та усі вище перелічені обставини справи, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у відповідності до ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, визначеної ч. 2 ст. 121 КК України, як про це клопотав захисник ОСОБА_5 .
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Цивільні позови по кримінальному провадженню відсутні.
Процесуальні витрати у справі не заявлено.
Ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду від 14 січня 2015 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 год. 00 хв. 14 березня 2015 року ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області термін тримання під вартою ОСОБА_3 було продовжено до 14 квітня 2015 року до 20 год. 00 хв.
Відповідно до вимог п. 14 ст. 369 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Під час судового розгляду даної кримінальної справи (на стадії дебатів) від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набранням вироком у даній справі законної сили.
Підсудний та його захисник не заперечували щодо заявленого клопотання.
Частиною третьою ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відтак, враховуючи обґрунтованість висунутої обвинуваченому підозри у вчиненні злочину, обраний судом вид покарання, достатність підстав вважати, що ОСОБА_3 , з огляду на відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, наявність місця реєстрації на території Донецької області (в зоні проведення АТО), зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни. У суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, виконання процесуальних рішень суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 177, 178, 183, 368, 371, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 121, КК України, і призначити покарання:
за 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строком 2 /два/ роки;
за ч. 2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 /сім/ років;
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 7 /сім/ років.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою - залишити без зміни; продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до набранням вироком законної сили.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 вираховувати з 14 січня 2015 року з 20:00 години.
Речові докази по справі: спортивну зимову куртку «Маратон» вважати повернутою законному власнику ОСОБА_9 ; речі в спец пакетах №1971607 та №1971566 (з одягом ОСОБА_3 ), № 2430954 (дакто таблиця ОСОБА_3 ), № 0799680 (пластикова пляшка та два пластикових стаканчика), ганчірку білого кольору (паперовий пакет), змиви з підлоги (паперовий пакет), змиви з рук ОСОБА_6 (два паперових пакети), зрізи нігтів ОСОБА_6 (два паперові пакети), зразок крові ОСОБА_6 (паперовий пакет), куртка коричневого кольору та туфлі чоловічі чорного кольору (спец пакет №1971615), светр чорного кольору та спортивний джемпер (спец пакет №1971616), джинсові штани чорного кольору (спец пакет №1971617), спортивна куртка джемпер (спец пакет №1971567), зимова дублянка (спец пакет №1971614), зрізи нігтів ОСОБА_3 (два паперові пакети) які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ОСОБА_10 знищити; мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору (поліетиленовий пакет), який також знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Миронівського РВ повернути власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1