Справа №1-137/07
ВИРОК

Іменем України

29 березня 2007
року м.
Полтава

Ленінський
районний суд м. Полтави у складі:

головуючого -
судді Новака Ю.Д.,

при секретарі -
Мотієнко О.О.,

за
участю прокурора Паскевича О.Г.,
Снісаренко Г.О., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві,
розглянувши кримінальну справу по обвинуваченню,-

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ленінград, Росія, росіянина, громадянина України,
неодруженого, освіта середня, працюючого контролером - касиром Комунально -
госпрозрахункової служби по паркуванню автотранспорту міського управління
житлово - комунального господарства, що знаходиться за адресою : м. Полтава,
вул. Комсомольська, 19, невійськовозобов"язаного, в силу ст. 89 раніше не
судимого, зареєстрованого за АДРЕСА_1, проживаючого: АДРЕСА_2,

у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 164 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 зобов'язаний згідно постанови Ленінського районного суду
м. Полтави від 02 січня 2001 року сплачувати аліменти на користь потерпілої
ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку, але не менше 1/2
неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 25 грудня 2000
року і до досягнення ним повноліття.

Однак, починаючи з 02 січня 2001 року по 1 грудня 2006
року підсудній ОСОБА_1 знаючи про необхідність виплати ним щомісячно аліментів
згідно постанови суду на утримання дитини, цього обов'язку без поважних причин
не виконував , ніяких грошових коштів у якості аліментів потерпілій ОСОБА_2
протягом вказаного вище періоду не виплачував, хоч в цей час працював по найму
у приватних осіб, одержував певні доходи, які витрачав на свої потреби.

Вказане свідчить, що в результаті тривалої і систематичної невиплати
аліментів потерпілій по справі підсудний ОСОБА_1 вчинив злісне ухилення від
сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої дитини
на користь потерпілої ОСОБА_2

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів на
утримання дитини за період часу з 02.01.2001 року по 01.12.2006 року у
підсудного ОСОБА_1 виникла заборгованість по їх виплаті в загальній сумі 6096
грн. при виконанні виконавчого листа № 2-366/01 від 02.01.2001 року виданого
Ленінським райсудом м. Полтави,
що підтверджується довідкою ДВС у Ленінському районі м. Полтави від 08.12.2006
року вих. № 7708.

1 Пдсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні
злочину визнав повністю. При цьому пояснив, що знає про наявність постанови
Ленінського районного суду м. Полтави від 02.01.2001 року про стягнення з нього
аліментів на утримання неповнолітнього сина на користь потерпілої ОСОБА_2. З 02
січня 2001 року по 01 грудня 2006 року офіційно на роботу він ніде не
влаштовувався, а в цей період часу періодично працював по найму у приватних
осіб, які за роботу виплачували йому відповідні грошові кошти.

Так як у нього виникали свої проблеми різного роду, то ці
кошти йшли на вирішення даних питань і через це аліменти на утримання дитини в
цей час він не платив. Усвідомлює,

що він мав можливість сплачувати аліменти, але
допустив злісне ухилення від їх виплати. Розкаюється у цьому і вживе заходів, в
подальшому, до належної виплати аліментів, так як на сьогоднішній день
влаштувався на роботу і заборгованість по аліментам відшкодує та надалі буде їх
регулярно сплачувати.

Виходячи, що підсудній вину у вчиненні злочину визнав
повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності зібраних доказів він не
має та після роз'яснення йому положення та наслідків ст. 299 КПК України судове
слідство по справі було обмежено допитом підсудного та дослідженням матеріалів,
що характеризують особу підсудного.

Кваліфікація злочинних дій підсудного ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 КК України, як
злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
дитини ( аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання
неповнолітніх дітей, що перебувають на їх утриманні є вірною, так як підсудний
ОСОБА_1, знаючи, що він зобов'язаний згідно постанови Ленінського районного
суду м. Полтави від 02 січня 2001 року сплачувати аліменти на користь
потерпілої ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 1991 року народження в розмірі
1/4 частини усіх видів заробітку, але не
менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян , починаючи з 25 грудня
2000 року і до досягнення ним повноліття, злісно ухилявся від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, в результаті чого
утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі 6096 грн.

Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання, а
виходить з того, що призначене підсудному покарання має бути необхідним та
достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд встановив, що пом"якшуючими обставинами є те, що підсудній є
людиною немолодого віку, вину визнав повністю, щиро розкаюється, позитивно
характеризується за місцем роботи.

Обтяжуючих
обставин суд не вбачає.

Враховуючи викладене, а також те, що даний злочин є злочином невеликої
тяжкості, що підсудній щиро розкаюється суд приходить до висновку, що необхідним
і достатнім покаранням йому за вчинене буде призначене покарання у вигляді
обмеження волі при звільненні його від відбування цього покарання з
випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК
України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді обмеження волі
строком один рік.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного
року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов"язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов"язати засудженого ОСОБА_1 у
період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 - підписку про невиїзд, до вступу вироку в
законну силу, залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Полтавської області через Ленінський районний суд міста Полтави на протязі 15
діб з моменту його проголошення.