Справа № 404/1507/15-к
Номер провадження 1-кп/404/155/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження №0007869 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мальовниче Кіровоградського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ :
19.09.2014 року близько 22:00 год., ОСОБА_7 зустрівся з раніше відомим йому ОСОБА_9 , якого запросив за місцем свого проживання, а саме до кв. АДРЕСА_2 , яку він на той час винаймав у ОСОБА_10 .

На дану пропозицію ОСОБА_9 погодився та разом з ОСОБА_7 прибув до вказаної квартири, де на кухні почали спільно розпивати спиртні напої. В ході спільного розпиття спиртного між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відбувся словесний конфлікт, який переріс в бійку, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , почав спричиняти ОСОБА_9 удари руками в різні частини тіла, переважно в область живота. Нанісши не менше 10 ударів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вийшов з кухні до ванної кімнати, куди до нього зайшов ОСОБА_9 та наніс йому один удар в праву частину голови, в ділянку вуха, на що ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, наніс ОСОБА_9 один удар кулаком лівої руки в праву частину обличчя, а саме в лобну ділянку та один удар кулаком правої руки в область грудної клітини, від яких ОСОБА_9 не втримавшись на ногах впав назад у ванну та втратив свідомість.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 , згідно висновку експерта СМЕ № 857 від 23.10.2014 року спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - крововиливи обличчя, крововиливи в слизову верхньої та нижньої губ на всьому протязі, перелом кісток носа, садно крила носа справа, крововилив в м`які тканини правої височної області і правої потиличної області голови, лінійним перелом потиличної кістки з права, крововиливи під м`які оболонки правої лобної долі і лівої височної долі на всьому їх протязі; закрита тупа травми грудної клітини, перелом 4-6 ребер з ліва по передньо-підпишечній лінії з крововиливом в м`які тканини; закрита тупа травма живота - крововилив в брижейку тонкого кишківника з надривом її і крововиливом в черевну порожнину, садна по задній поверхні правого плеча, ліктьового суглобу та передпліччя на всьому протязі, які відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому-причино наслідковому зв`язку з отриманими ушкодженнями і настала від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжується переломом потиличної кістки і крововиливом під м`які оболонки головного мозку.

Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер на місці, та в подальшому, 20.09.2014 року ОСОБА_7 , з метою приховування злочину у вечірній час, вивіз тіло ОСОБА_9 до взуттєвої фабрики, що в районні 101 мікрорайону м. Кіровограда, де його було знайдено.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, визнав повністю та показав суду, що він до цього був знайомий з потерпілим, оскільки вони разом працювали на одній роботі та в неприязних відносинах не перебував.

Так, 19.09.2014 року він подзвонив до ОСОБА_9 та домовився з ним зустрітися і випити горілки. Перед зустріччю він вживав алкогольні напої, можливо пів бутилки горілки та бутилку пива і був того дня напідпитку. При цьому, ОСОБА_9 також був у стані алкогольного сп`яніння. Спиртне вони разом купували у супермаркеті «АТБ», що по вул.Бєляєва в м. Кіровограді, скільки точно не пам`ятає чи то 0,5 л. чи то 1 л. Після чого, вдвох пішли до нього додому на кухню пити горілку за адресою вказаною у обвинувальному акті: АДРЕСА_3 . В квартирі перебували лише вдвох, де пиячили години дві. Під час спільного розпиття спиртного у них почалася суперечка в ході якої потерпілий обізвав його дружину «хвойдою», що його обурило, оскільки з останньою у дуже близьких відносинах, однак це було не все, так як потерпілий сказав, що його донька «дибілка». В результаті чого вони сильно побилися на кухні. Точно сказати скільки ударів наніс потерпілому на кухні точно не пам`ятає, при цьому бійка була серйозна, а місця на кухні не багато. Битися почали після того, як все спиртне допили до кінця, лише після цього він почав наносити потерпілому удари. Скільки саме наніс ударів вже точно сказати не може, оскільки обопільно наносили один одному значну кількість ударів у різні частини тіла. Під час сутички ОСОБА_9 розбив йому носа, тому він пішов до ванної кімнати вмиватися. В цей час до нього підійшов потерпілий та вдарив його у праве вухо. У свою чергу він розвернувся та вдарив його у голову в область ока, а другий удар наніс йому у грудну клітину, в результаті чого той впав назад у ванну. Потім, він закінчив митися, витерся рушником та пішов на балкон покурити. Замислився за потерпілого тоді коли, ОСОБА_9 на протязі тривалого часу не виходить до нього з ванної кімнати. Занепокоївшись він направився до ванної, куди зайшов та побачив, що ОСОБА_9 лежав непритомний. Потім він зрозумів, що той не дихає, витягнувши його з ванни, пощупав у потерпілого пульс та прослідкував його відсутність.

Також, витягнувши потерпілого з ванни, перелякався не на жарт, так як до цього з таким не зустрічався. Після 12.00 год. набрав сина, бо не знав, що робити з тілом потерпілого та більше нікому не повідомляв. Водночас, попрохав ОСОБА_11 допомогти йому винести тіло з квартири, на що ОСОБА_11 сказав: «Ні, тато я боюсь. Навіщо воно мені потрібно». Вже на другий день, коли почалося розвиднятися, тіло останнього вони так і не вивезли. Потім він поїхав у село до батьків, де взяв в батька машину та сказав, що поїде на рибалку. На другий день 20.09.2014 року вночі погрузили з ОСОБА_11 тіло ОСОБА_9 до машини та повезли у сторону взуттєвої фабрики в бік «КРЕАТИВА», де мерця виложили від дороги у бік. По приїзду в село батькам сказав, що рибалка не вийшла та відігнав машину на місце. Працівникам міліції про даний факт також нічого не повідомляв.

Таким чином, він погоджується, що внаслідок його протиправних дій потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, зазначені в його обвинуваченні, від яких той помер, вказані показання дає добровільно, оскільки розкаюється у вчиненому, обіцяє виправитись, просить вибачення у потерпілих та суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, його вина доводиться такими дослідженими під час судового розгляду доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , згідно з якими загиблий ОСОБА_9 є її колишнім чоловіком та батьком її дітей. З обвинуваченим в нормальних стосунках, раніше працювали разом в охороні на одному підприємстві. На той час вона з потерпілим однією сім`єю не проживали. 20.09.2014 року вона намагалася зв`язатися з потерпілим, однак зв`язку по телефону з чоловіком не було. Вказала суду, що до цього за 15 років, щоб ОСОБА_12 вдома не ночував та не виходив на зв`язок не було, а тому вони зрозуміли, що з ним могло щось трапитись, так як на чоловіка це не схоже. Мати подзвонила їй та повідомила, що ОСОБА_12 вдома не ночував та запитала чи у неї він не залишався ночувати, на що вона відповіла, що у неї ОСОБА_12 не залишався. Потім вони почали шукати потерпілого, дзвонили йому по телефону, проте телефон був «поза зоною». Останнім її чоловіка бачив його рідний брат ОСОБА_13 та який знав і чув з ким той спілкувався по телефону, вона відразу повідомила брата, на що ОСОБА_13 сказав, що брат напередоні балакав з ОСОБА_7 , так як ті раніше разом працювали на одному підприємстві. Оскільки вона до цих пір номер телефону не змінювала у неї був номер телефону обвинуваченого, після чого, почала дзвонити ОСОБА_7 , однак у того він був теж вимкнений. Усі почали переживати, тому ОСОБА_13 навіть з`їздив у село Олексіївку до батьків та брата обвинуваченого, де у рідних ОСОБА_7 цікавився чи приїздив ОСОБА_12 до них у гості, якщо так чи довго вони там пробули та коли могли поїхати назад до міста. Проте це все було зі слів ОСОБА_13 , який повідомив її, що ОСОБА_12 до них не приїздив.

Просить відшкодувати їй матеріальну шкоду в сумі 23 620 грн. та моральну шкоду на суму 200 000 грн. Посилаючись на те, що вона втратила єдиного годувальника, та залишилась одна на руках якої дві неповнолітні дитини, тому змушена буде забезпечувати свою сім`ю самостійно.

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 , згідно з якими загиблий ОСОБА_9 є його рідним братом. З обвинуваченим в неприязних відносинах не перебував до цього разом працювали на одній фірмі, зокрема обвинувачений кінологом, а він начальником караулу. Перед днем міста він заїхав до своєї матері. Це було 19.09.2014 року та зустрівся зі своїм братом. При зустрічі ОСОБА_14 йому сказав «Давай вип`ємо», на що він йому відповів: «Не має питання давай». Потім вони взяли чикушку горілки та випили грам по 100. Після чого, ОСОБА_12 йому сказав: « ОСОБА_15 сьогодні вихідний та дуже заморився у мене був перерахунок та хочу трохи відпочити», на що він йому відповів «Не питання лягай і відпочивай, а я трохи подивлюся телевізор, потім мені подзвонять хлопці, та я піду далі до центру міста відпочивати». Отже, сидів та дивися передачі по телевізору. Десь о 15.30 год. брату подзвонив ОСОБА_16 , то був його перший дзвінок, другий раз той дзвонив біля 17.00 год., а третій раз біля 18.00 год. Потім він виходив на балкон з братом курити, та від ОСОБА_14 взнав, що брат поїде до ОСОБА_7 і повідомив його «уявляєш років 5-6 не бачились, а тепер дзвонить та кличе мене на шашлики на свіжину». Потім він запитав у потерпілого: « ОСОБА_17 тебе гроші є», на що брат сказав: « ОСОБА_18 , але мені вони потрібні. Знаєш куди взагалі їхати без грошей, як таких не має», на що він йому сказав: «Значить нікуди не їдь». Після чого, він чекав дев`ятої години вечора, точніше 09.30 год. на своїх друзів, які повинні були звільнитися від своїх справ та з якими він домовився напередодні, щоб йти до центру міста погуляти та продовжив перегляд передач по телевізору. Біля 21.00 год., ще раз подзвонив ОСОБА_16 та сказав його брату: «Грошей не потрібно у мене є», на що він йому відповів: «От бачиш у нього вони є». Тоді обвинувачений сказав його брату: «Збирайся, я зараз за тобою заїду та буду тебе чекати біля стомат поліклініки». Потім ОСОБА_14 зібрався та пішов до нього на зустріч, саме тоді він бачив свого брата останній раз. З його слів, брат постійно був на роботі та приходив додому лише переночувати. Нещодавно, він 15.09.2014 року посварився з дружиною та мешкав у матері по АДРЕСА_4 . Про смерть брата йому було відомо 20.09.2014 року. Коли той не заночував вдома, після чого, він щось запідозрив не ладне то почав йому дзвонити, якщо у ОСОБА_14 сів би телефон, то він би приїхав додому, щоб поставити його на зарядку. Більше того, потерпілий постійно в будь - якому стані навіть в стані алкогольного сп`яніння ночував вдома і такого ніколи раніше не було, щоб той не приходив додому. Думали якщо брат поїхав до ОСОБА_16 у гості вони могли забалакатись, бо обвинувачений рибалка і потерпілий також заядлий рибалка, при цьому свято могли закінчили відмічати пізно, тому залишився у нього та заночував, так як інших пояснень цьому у них не було, так само як інших спільних у обвинуваченого та потерпілого тем. Пізніше він почав ще більше нервувати, оскільки «неділя», а завтра понеділок та де його шукати бо на нього це взагалі не схоже. Після чого, він дзвонив знайомим та колишньому керівництву, щоб віднайти телефон чи інші координати, як знайти ОСОБА_7 . Знайшовши у знайомого адресу села Олексіївка Кіровоградського району та області, де проживав рідний брат обвинуваченого, він вирішив з`їздити туди та з`ясувати все самостійно. Спочатку він переплутав брата з обвинуваченим тоді коли на поставлені ним питання рідний брат обвинуваченого почав якось замешкуватися у наданих відпоповідях, проте пізніше зрозумів, що переплутав його з ОСОБА_16 якого останній раз він бачив 10 років тому. Порозпитувавши брата зокрема, як він може знайти ОСОБА_16 , так як ті поїхали в село на свіжину, рідний брат обвинуваченого відповів « ОСОБА_19 свіжини у них не має та ніякого кабана вони не різали», що насторожило його ще більше. Проте сказав йому «Ти поїдь у місто він там співмешкає з якоюсь жінкою чи на ОСОБА_20 чи десь там», тобто конкретно відповіді той йому не надав. Потім приїхав до ОСОБА_21 та пішов до своїх знайомих у міліції, у яких поцікавився: «Може він у вас. Може щось натворив», на що йому відповіли: «А ну глянь на фото!» і він дійсно впізнав потерпілого, після чого, відправив матір додому, а сам залишився з`ясовувати все що сталося до кінця. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявляв.

Із показань допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_22 вбачається, що обвинувачений є його рідним батьком, з ним перебуває в нормальних відносинах, однак на даний час однією сім`єю вони не проживають, потерпілих до цього не знає.

В той день точної дати і часу не пам`ятає, він відпочивав з дівчиною, йому зателефонував батько та запросив його зайти до нього у гості. Двері коли він прийшов йому ніхто не відчинив, бо вони були відкритті. Потім він зайшов до квартири і побачив, як його батько бився з якимось дядьком. В сутичку між ними не втручався бо знав, який батько в стані алкогольного сп`яніння, і знав як той міг набити на прикладі свого рідного брата, тому навіть не намагався їх розборонити. Обидва були у схватці. Побачивши батька в стані алкогольного сп`яніння, він розвернувся і пішов додому, міліцію також не викликав. До вечора перебував у себе вдома. Потім батько зателефонував йому знов та сказав: «Прийди будь ласка!». Прийшовши до нього, батько сказав: «Поїхали зі мною у село та візьмемо у діда машину». Коли їхали батько розповів, що таке трапилось та сказав: «Я сам не розумію, як це могло трапитись. Приводив цього дядька в чуства, але він у чуства так і не прийшов, тому треба у діда взяти машину та допомогти мені вивезти того дядька». Після чого, вони приїхали у село, де взяли у діда машину. До діда з бабою у двір не заходив та з батьком поїхали назад у місто. Потім він йому допоміг винести того чоловіка та поїхали до заводу «Креатив». Після чого, вони пішли у різних напрямках, той поїхав в одну сторону, а він пішов додому. Перший раз коли батько йому телефонував, то це було рано в ранці, так як він ще спав і хотів, щоб той прийшов до нього у гості. В гості до батька приходив не часто, але з ним спілкувався. Другий раз обвинувачений йому зателефонував, то це було після 17.00 год. вечора. З того моменту він прийшов до нього та вони чекали машину, яка повинна була відвезти їх у село. По шляху у село той розповідав, що пили з тим дядьком та він не міг привести останнього до тями та просив поїхати разом до діда щоб взяти машину.

Вказав суду, що тіло знаходилось у коридорчику в прихожій. Незнайомець знаходився у горизонтальному положенні, якщо дивитися від нього, головою у сторону кімнати та перебував лише в трусах, темного кольору. З приводу тілесних ушкоджень нічого не повідомив, але сказав, що той був оголений та тіло останнього звичайного білого кольору. На той час незнайомець перебував в непритомному стані. Батько намагався привести чоловіка до тями та сказав, що « ОСОБА_23 у нього не має, мабуть уже помер», він особисто пульса у потерпілого не перевіряв. Потім батько замотав тіло у покривало і вони опустили його до машини. У той момент коли виносили тіло їх ніхто не бачив. Вивезли потерпілого в бік «КРЕАТИВА» там де був каскад. Після цього, батько не погрожував, але попередив, щоб він нікому нічого не розповідав. При цьому, ні міліції ні близьким (матері) про даний факт не повідомляв, так як боявся і не хотів свідчити проти свого близького родича. З приводу свідчень, які були надані під час досудового розслідування що викладенні у протоколі проведення слідчого експерименту за його участі, то батько йому пояснив як саме говорити, що і кому, якщо його будуть хтось «дьоргать» та щось розпитувати, тобто скажеш так і так.

На даний час покази надані ним під час досудового розслідування та при проведенні слідчого експерименту від 27.09.2014 року він не підтримує, оскільки був в стані «шоку» та боявся, а співробітники міліції йому допомагали витягувати так би мовити його за язик. Проте ніякого тиску зі сторони працівників міліції на нього не здійснювалося. Боявся свідчити про те, що з батьком виносив труп. Ніхто йому не погрожував, а батько це батько, тому просив у суду з розумінням до цього поставитись. На відтворенні розповідав так, як просив його батько. На той момент йому вважалося, що так буде правильно розповісти те, що відтворено у протоколі проведення слідчого експерименту та сильно переживав за долю батька.

- показаннями свідка ОСОБА_24 , згідно з якими вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 з сином в нормальних стосунках. Потерпілих у цій справі не знає, але колись з ними 2 рази зустрічались. Обвинувачений приходив до них та просив машину, на що вона сказала: «Йди до батька, та проси у нього, бо по часті машини лише до батька». Він пішов і батько дав машину, потім ОСОБА_16 сказав їй, що машина необхідна для того щоб поїхати на рибалку. А вже вранці встала вдосвіта вправлятися по господарству, та машина вже в дворі стояла. Пригнав машину та поставив її на місце, а також віддав документи. Нічого з приводу нанесених тілесних ушкоджень потерпілому їй нічого не відомо. Взнала про скоєний сином злочин від співробітників міліції, бо ті шукали обвинуваченого та питали у неї, де він може бути, а вона казала, що у неї його не має «Той як поїхав на другий день більше його не бачила». Син за машиною приїздив до них начебто на вихідних, приблизно в числах 19 20. Приїздив точно один. Потім у батька взяв гроші на проїзд та поїхав додому, при цьому вона його не проводжала, так як була зайнята своїми справами. У вчиненні даного кримінального правопорушення їй нічого не розповідав. З онуком спілкується лише по святах, вони дзвонять та поздоровляють їх лише по телефону. Онук також нічого їй не розповідав.

- показаннями свідка ОСОБА_25 , згідно з якими він являється рідним братом обвинуваченого ОСОБА_7 . Потерпілого знає, проте не спілкувались. Брат нічого не повідомляв з приводу нанесених ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Точну дату не пам`ятає коли той міг заїхати в село до батьків, бо пройшло більше 6 місяців. До батьків обвинувачений приїздить раз в місяць. Оскільки він постійно перебуває на роботі та з обвинуваченим разом не проживає, тому не слідує коли саме той приїздить до села. Водночас, йому відомо те, що брат 19 чи 20 вересня дійсно приїздив у село, так як той міг брати торби з картоплею чи з іншими продуктами. Згадав, що дійсно бачив останнього в 19 20 числах вересня. Потерпілий ОСОБА_13 приїздив приблизно в ті дні та питав у нього «Де твій брат?», у свою чергу він також у нього запитував: « А в чому справа?». Потім потерпілий йому пояснив, що його брат з ОСОБА_16 пішли і до цього часу не має не його брата ні ОСОБА_16 та не знає як їх знайти. Де в той час міг перебувати ОСОБА_7 він також не знає. З ОСОБА_7 він після зустрічі з потерпілим також не бачився. У ОСОБА_21 з братом теж не зустрічався. Проте, вказав суду, що він того дня дійсно їхав до міста по проханню сусіда та по дорозі зустрів брата, який йшов на зупинку громадського транспорту та був із жінкою. Потім він йому сказав: «Почекай я їду на місто, тому можу підвезти». Після чого, їх обох повіз до міста, яке прізвище жінки не знає, тільки знає що звати останню ОСОБА_26 . Також, під час розмови з обвинуваченим у машині той йому про скоєний злочин нічого не розповідав.

- показаннями свідка ОСОБА_27 , згідно з якими обвинувачений є його рідним сином, потерпілих у даному кримінального провадження не знає. Коли приїхала судова експертиза до них додому він запитав: «Що сталося?», йому відповіли: « ОСОБА_28 де ваша машина, яку Ви давали синові?». Потім він показав людям свою машину, яка була під навісом. Викотивши вказану машину її обстежили співробітники міліції. Після чого, запитали у нього: «А Ви у машині не прибирали?!» та пояснили, що його сина підозрюють у кримінальній справі. Потім він просив працівників міліції не казати про те, що сталося його жінці бо та сильно хворіє у неї тиск, та йому і так вистачає клопотів. Син до них не часто приїздив. Він приїздив, але якого точно число вже не пам`ятає. Того дня він був у хаті, бо ноги боліли і спина, як зайшов ОСОБА_16 та запитав: «Папка можна я візьму машину на рибалку?», він каже йому «Яку машину?», той відповів « ОСОБА_29 візьму на рибалку поїду. А ти у матері питав?!» той йому сказав, що у матері питав і матір не заперечувала, після чого він дав йому ключі і документи на машину. До хати син заходив сам, з ним більше нікого не було. Син приходив до нього того дня після обіду. В стані алкогольного сп`яніння обвинувачений не був, вів себе нормально і в знервованому стані також не перебував. Вказав суду, якщо той був би п`яний ніяку машину він йому не дав. Нічого про те, що трапилось син йому не повідомляв. Саме криміналісти йому розповіли про вчинення злочину його сином. Про вказану подію, аж до його фактичного затримання син одного разу йому телефонував начебто з Криму та казав: «Папка я нічого не пам`ятаю ти мене пробач», а за що саме та до чого, він нічого не зрозумів. Він ще хотів йому сказати, що приїздили до них додому криміналісти, однак телефон вимкнувся. Внук також йому нічого не розповідав і його не бачив. Онуки взагалі рідко приїздять до них, інколи дзвонять по телефону.

- показаннями свідка ОСОБА_30 , згідно з якими вона знайома з ОСОБА_7 через свою подружку, та в неприязних відносинах з обвинуваченим не перебуває. По справі нічого не знає. У неї в гостях були ОСОБА_26 та ОСОБА_16 , але якого саме числа вже точно не пам`ятає. З приводу нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 ні ОСОБА_26 ні ОСОБА_16 їй нічого не розповідали.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, доводиться такими дослідженими судом доказами:
- рапортом помічника начальника оперативного чергового Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_31 про те, що 21.09.2014 року о 23.20 год. до Кіровоградського МВ УМВС України по лінії «102» надійшло повідомлення, згідно якого по просп.Університетському поблизу взуттєвої фабрики у м. Кіровограді виявлено труп невідомого чоловіка. Дане повідомлення передано для реагування СОГ Кіровоградського МВ (т.1 а.п.2);

- протоколом огляду місця події від 22.09.2014 року із фото таблицею до нього, під час якого встановлено та оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення відкриту ділянку місцевості, розташовану неподалік «взуттєвої фабрики» м. Кіровограда, де на відстані 6-7 метрів від грунтової дороги виявлено труп невідомого чоловіка із ознаками насильницької смерті, та вилучено змив РБК (т.1 а.п.3-12);

- додатковим протоколом огляду місця події від 22.09.2014 року із фото таблицею до нього, під час якого встановлено та оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення відкриту ділянку місцевості, розташовану неподалік «взуттєвої фабрики» м. Кіровограда, звідки вилучено зразок грунтового полового нашарування (т.1 а.п.14-16);

- протоколом огляду трупа від 22.09.2014 року, згідно якого в приміщенні моргу Комунального закладу «Кіровоградського обласного бюро СМЕ», яке розташовується на території Кіровоградської обласної психіатричної лікарні, що по вул. Металургів у м.Кіровограді, проведено зовнішній огляд трупа невідомого чоловіка (на вид близько 50 років). На трупі одягненні плавки зеленого кольору.

При розтині трупа виявлено тілесні ушкодження: перелом 4, 5, 6 ребер зліва по передній під паховій лінії; крововилив з набряком довкола правого ока, скроневій області з крововиливом в м`які тканини; крововиливу м`які тканини у затилочній області справа; перелом потиличної кістки продольний, що йде від основи пірамідки справа у верх на 7 см.; садно на крилі носа з права; крововилив у слизову оболонку нижньої та верхньої губи справа; крововилив у брижейку тонкого кишечника з надривом в основу на ділянці 6 на 8 см. тонкої кишки та 9 на 7 см. у переходу тонкого кишечника в тонкий; крововилив у мякі оболонки правої лобної долі та під м`які оболонки в ліву височну долю на всьому протязі; субарохноїдальний крововилив. В ході проведення якого вилучено «чоловічі труси (плавки), зеленого кольору» (т.1 а.п.24-25);

- протоколами пред`явлення трупу для впізнання від 22.09.2014 року, під час якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_9 (за сукупністю індивідуальних йому ознаків: за рисами обличчя; тіло будовою; статурою та деформацією нігтя на великому пальці лівої руки) труп якого був виявлений під час огляду місця події 22.09.2014 року (т.1 а.п.а.п.3-12, 26);

- копією лікарського свідоцтва про смерть №907 від 22.09.2014 року, згідно якого ОСОБА_9 , 1971 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причиною смерті встановлено: а) субарохноїдальний крововилив; б) перелом потиличної кістки; в) напад з використанням тупого предмету з метою нанесення ушкоджень (т.1 а.п.27);

- копією паспорту ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.п.28);

- протоколом огляду предмету від 26.09.2014 року змив речовини бурого кольору, зразок грунту, шорти, фрагмент підодіяльника, труси, футболка, зіскоб зі стіни з речовиною бурого кольору, рушник, аркуш зі слідами відбитків рук, які визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів (т.1 а.п. 49, 50);

- протоколом огляду місця події від 22.09.2014 року із фото таблицею до нього, під час якого встановлено та оглянуто місце події квартиру АДРЕСА_5 , звідки вилучено: шорти чорного кольору «Adidas», фрагмент підодіяльника зі слідами РБК, який знаходився на дивані (т.1 а.п.61-64);

- протоколом огляду місця події від 26.09.2014 року із фото таблицею до нього, під час якого встановлено та оглянуто місце події квартиру АДРЕСА_2 , звідки вилучено: джинси чоловічі, синього кольору з ліжка кімнати №1 з плямами схожими на речовину бурого кольору та плямами зеленого кольору; футболка чоловіча, червоного кольору з ліжка кімнати №1; зіскоб речовини бурого кольору зі стіни у приміщенні зліва від входу; сліди долоні та руки з приміщення стіни; рушник, синього кольору з речовиною бурого кольору з підлоги (т.1 а.п.70-76);

- висновком судово-медичного експерта №857 від 23.10.2014 року та додатковими висновками судово-медичного експерта №857 від 23.10.2014 та 27.02.2015 року, згідно з якими у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми - синці обличчя, крововиливи в слизову верхній і нижньої губи на всьому протязі, перелом кісток носа, садно крила носа справа, крововилив в м`які тканини правої скроневої області і правої потиличної області голови, лінійний перелом потиличної кістки справа, крововиливу під м`які оболонки правої лобової частки і лівої скроневої частки на всьому їх протязі; закрита тупа травма грудної клітки, перелом 4-6 ребер зліва по передньо-пахвовій лінії з крововиливом в м`які тканини; закрита тупа травма живота - крововилив в брижі тонкого кишечника з надривом її і крововиливом у черевну порожнину, садно по задній поверхні правого плеча ліктьового суглоба передпліччя на всьому протязі. Садна правої клубової області, правої підколінної ямки, синець лівої підколінної ямки.

Ушкодження утворилося в результаті не менше 15 локальних травматичних впливів тупими предметами. У пошкодженнях відобразилися загальні властивості тупих предметів, індивідуальні властивості травмуючих предметів у пошкоджень не відобразилися.

Ушкодження у вигляді саден в правої клубової області у правій підколінній ямці і синця в лівій підколінній ямці виникли від дії тупих предметів за 6-7 діб до настання смерті, у живих осіб несуть ознаки легких тілесних ушкоджень, в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, не знаходяться.

Дані тілесні ушкодження у живих осіб несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Смерть гр. ОСОБА_9 перебувати в прямому причинному зв`язку з отриманими ушкодженнями і настала від закритої черепно - мозкової травми, що супроводжується переломом потиличної кістки справа і крововиливом під м`які оболонки головного мозку.

Ушкодження у вигляді переривчастих поздовжніх садна на задній поверхні правої верхньої кінцівки могли утворитися при волочінні трупа.

Ушкоджень характерних для боротьби та самооборони при дослідженні трупа не виявлено.

Локалізація і взаєморозміщення ушкоджень на тілі ОСОБА_9 не характерні для заподіяння їх власною рукою і для падіння з висоти власного зросту.

При судово - токсикологічному дослідженні в крові від трупа виявлено етиловий алкоголь 7,10 г / дм3, що у живих осіб може відповідати важкому ступені алкогольного сп`яніння (т.1 а.п.97-98);

На підставі вище викладеного відповідно до додатково поставленим питанням приходжу до наступних висновку:

При судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_9 ознак, характерних для утоплення, а також ознак перебування тіла у воді не виявлено (т.1 а.п.101-102);

На підставі вище викладеного відповідно до додатково поставленими питаннями приходжу до наступних висновків:

При судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_9 виявлені ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми-синці обличчя, крововиливи в слизову верхньої та нижньої губи на всьому протязі, перелом кісток носа, садно крила носа справа, крововилив в м`які тканини правої скроневої області і правої потиличної області голови, лінійний перелом потиличної кістки справа, крововиливи під м`які оболонки правої лобової частки і лівої скроневої частки на всьому їх протязі; закрита тупа травма грудної клітки, перелом 4-6 ребер зліва, по передньо-пахвовій лінії з крововиливом в м`які тканини; закрита тупа травма живота - крововилив в брижі тонкого кишечника з надривом її і крововиливом у черевну порожнину, садно по задній поверхні правого плеча, ліктьового суглоба і передпліччя на всьому протязі. Садна правої клубової області, правої підколінної ямки, синець лівої підколінної ямки.

Враховуючи дані проведення слідчого експерименту від 20.02.2015 року, вище описані ушкодження у ОСОБА_9 могли утворитися і за обставин, зазначених у протоколі ОСОБА_7 . Однак більш конкретно говорити про їх кількість, точної локалізації, не представляється можливим через те, що ОСОБА_7 чітко обставин події не пам`ятає.

Враховуючи стан трупних явищ, а також умов навколишнього середовища, вважаю, що з моменту настання смерті до дослідження трупа пройшло більше 1-2 діб (т.1 а.п.246-247);

- висновками судово-імунологічної експертизи №745 від 12.11.2014 року згідно з яким кров потерпілого ОСОБА_9 належить до групи 0?? за ізосерологічною системою АВ0.

На фрагменті тканини підодіяльника з місця події знайдено кров людини (об`єкт 1), та при визначенні групової належності встановлено лише антиген Н, що передбачає групу крові 0??.

Таким чином, кров на фрагменті тканини з підодіяльника може належати потерпілому ОСОБА_9 (т.1 а.п.121-126);

- висновками судово-імунологічної експертизи №747 від 12.11.2014 року згідно з яким кров потерпілого ОСОБА_9 належить до групи 0?? за ізосерологічною системою АВ0.

На трусах потерпілого ОСОБА_9 в двох пошукових вирізках знайдено сліди крові людини (об`єкти 1 і 3), та сліди сперми без домішки крові (об`єкти 6 і 7). При визначенні групової належності слідів крові та виділень встановлено лише антиген Н, що передбачає групу 0??.

Таким чином, сліди крові та сперми на русах потерпілого ОСОБА_9 можуть належати самомк потерпілому.

Ще в ряду пошукових вирізок на трусах потерпілого ОСОБА_9 сліди крові не знайдено (об`єкти 2, 4 і 5) (т.1 а.п.129-131);

- висновками судово-імунологічної експертизи №746 від 12.11.2014 року згідно з яким кров потерпілого ОСОБА_9 належить до групи 0?? за ізосерологічною системою АВ0.

На рушнику з місця події знайдено кров людини (об`єкт 1), та при визначенні групової належності встановлено групу крові 0??.

Таким чином, кров на рушнику може належати потерпілому ОСОБА_9 (т.1 а.п.134-135);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 20.02.2015 року з витягом зі стенограми до вказаного протоколу, під час якого останній підтвердив факт конфлікту, та вказав на спосіб і механізм спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 (т.1 а.п. 237-244);

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , кваліфікуючи вказані дії за ч.2 ст.121 КК України.

Що стосується наданих пояснень, які відображенні у протоколі проведення слідчого експерименту від 27.06.2014 року за участі свідка ОСОБА_22 про те, що 20.09.2014 року біля 04.00 год., на його мобільний телефон подзвонив батько ОСОБА_7 та попрохав зайти у гості. Коли він прийшов до квартири батька, у ній перебував ще один невідомий йому чоловік, який лежав на ліжку. ОСОБА_7 наніс невідомому чоловіку декілька ударів долонями по обличчю. Після чого, закинув незнайомця на плече та поніс і викинув його у ванну, де була набрана вода. У подальшому ОСОБА_7 занурював голову незнайомця у воду та коли той перестав подавати ознаки життя вийняв останнього з ванної та поклав на підлогу (т.1 а.п.44-48), суд оцінює їх критично, як надумані та голослівні, оскільки вони спростовуються власними показаннями ОСОБА_22 наданими у судовому засіданні 27.03.2015 року, згідно з якими покази надані ним під час досудового розслідування та при проведенні слідчого експерименту від 27.09.2014 року він не підтримує, оскільки був в стані «шоку» та боявся, а співробітники міліції йому допомагали витягувати так би мовити його за язик. Проте ніякого тиску зі сторони працівників міліції на нього не здійснювалося. Боявся свідчити про те, що з батьком виносив труп. Ніхто йому не погрожував, а батько це батько, тому просив у суду з розумінням до цього поставитись. На відтворенні розповідав так, як просив його обвинувачений. На той момент йому вважалося, що так буде правильно розповісти те, що відтворено у протоколі проведення слідчого експерименту бо сильно переживав за долю батька. Тому, свідок ОСОБА_22 очевидцем події злочину не був, обставини спричинення тяжких тілесних ушкоджень (притоплювання, нанесення ударів на ліжку та у ванній) просто вигадав і за проханням батька це зазначив у проведенні вказаного слідчого експерименту, а також спростовуються і наданими показаннями самого обвинуваченого, який беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину та надавав покази добровільно і без будь якого фізичного чи психологічного примусу.

Злочин вчинено умисно, оскільки обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків та бажав їх настання, що окрім вищезазначених доказів підтверджується: протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 20.02.2015 року з витягом зі стенограми до вказаного протоколу, під час якого останній підтвердив факт конфлікту, та вказав на спосіб і механізм спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 (т.1 а.п.237-244), а також висновком судово-медичного експерта №857 від 23.10.2014 року та додатковими висновками судово-медичного експерта №857 від 23.10.2014 та 27.02.2015 року, згідно з якими смерть гр. ОСОБА_32 знаходиться в прямому-причино наслідковому зв`язку з отриманими ушкодженнями і настала від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжується переломом потиличної кістки і крововиливом під м`які оболонки головного мозку.

Ушкодження у вигляді переривчастих поздовжніх саден на задній поверхні правої верхньої кінцівки могли утворитися при волочінні трупа. Ушкоджень характерних для боротьби та самооборони при дослідженні трупа не виявлено. Локалізація і взаєморозташування ушкоджень на тілі ОСОБА_32 не характерні для заподіяння їх власною рукою і для падіння з висоти власного зросту (т.1 а.п.97-98). При судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_32 ознак, характерних для утоплення, а також ознак перебування тіла у воді не виявлено (т.1 а.п.101-102).

Враховуючи дані проведення слідчого експерименту від 20.02.2015 року, вище описані ушкодження у ОСОБА_32 могли утворитися і за обставин, зазначених у протоколі ОСОБА_7 . Однак більш конкретно говорити про їх кількість, точної локалізації, не представляється можливим через те, що ОСОБА_7 чітко обставин події не пам`ятає (т.1 а.п.246-247).

Із вказаного вище, суд робить висновок про безпосередню причетність нанесених обвинуваченим ударів потерпілому у час та за обставин вказаних ним та свідком ОСОБА_22 у суді 27.03.2015 року, із отриманими потерпілим тілесними ушкодженнями та його смертю.

Про бажання обвинуваченого нанести потерпілому саме тяжкі тілесні ушкодження, крім цього, свідчить і спосіб та характер дій обвинуваченого ОСОБА_7 при вчиненні кримінального правопорушення, які полягали у нанесенні значної кількості ударів руками (не менше 10), які він наніс у різні частини тіла, переважно в область живота потерпілого, та удару (один) кулаком лівої руки в праву частину обличчя (в лобну ділянку) та удару (один) кулаком правої руки в область грудної клітини, що є небезпечним для життя людини, очевидно та беззаперечно вказують на наявність у ОСОБА_7 умислу саме на спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть останнього.

Відтак, маючи можливість припинити конфлікт із потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вступив з ним в бійку, що не оспорюється сторонами у кримінальному провадженні. Водночас, конфлікт між обвинуваченим та потерпілим був словесний, та раніше не приязних стосунків вони між собою не мали.

Окрім того, згідно із роз`ясненнями, наданими судам у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю».

Таким чином, за викладених обставин, вина обвинуваченого ОСОБА_7 знайшла своє підтвердження об`єктивними, належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні та не викликає сумнівів у суду, а тому суд вважає із достовірністю встановленими раніше викладені фактичні обставини провадження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено кримінальне правопорушення, віднесене до умисного тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть людини.

Як особа ОСОБА_7 за місцем реєстрації та за останнім місцем роботи характеризується позитивно (т.1 а.п.261, т.2 а.п.58), офіційно не працює та не одружений, на обліку в лікарнях не перебуває (т.1 а.п.258, т.2 а.п.80), осудний, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає, що він повністю визнав провину та розкаявся у вчиненому, активно сприяв в розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Із врахуванням всіх обставин даного кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів у межах санкції ч.2 ст.121 КК України, що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який зловживаючи алкогольними напоями умисно спричинив тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого, вчинивши тяжкий злочин, думку потерпілої, яка просила суворо покарати обвинуваченого, а також те, що обвинувачений намагався позбутися тіла потерпілого, з метою приховати сліди злочину, та перебував у розшуку (т.1 а.п.165), а тому він становить суспільну небезпеку для оточуючих.

Зважаючи на викладене підстави для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає, проте, враховує наявність низки обставин, які пом`якшують покарання:

- повне визнання обвинуваченим вини (1), розкаяння у вчиненні злочину, яке підтверджується висловленим жалем та вибаченням перед потерпілими (2), активним сприянням у розкритті даного кримінального правопорушення (3), часткове відшкодування завданого збитку (4);

- дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем реєстрації та останнім місцем роботи характеризується виключно позитивно;

- суд призначає покарання на строк, запропонований державним обвинувачем та передбачене кримінальним Законом, у вигляді позбавлення волі з його реальним відбуванням.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам та майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Потерпілою заявлено цивільний позов щодо стягнення із обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди у сумі 200 000 грн. та 23 620 грн. на відшкодування майнової шкоди, пов`язаної з похованням чоловіка, що підтверджуються відповідними фінансовими документами (чеками) про витрачені нею кошти, які долучено до матеріалів кримінального провадження, суд вважає, що в цій частині відшкодування майнової шкоди він підлягає частковому задоволенню у зв`язку з частковим відшкодуванням завданих потерпілій збитків, з наступних підстав.

Так, обвинуваченим 23.03.2015 року потерпілій відшкодовано 1154 грн. (т.2 а.п.67) та 28.03.2015 року 1100 грн. (т.2 а.п.82), що підтверджуються відповідними чеками, які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, предметом розгляду залишилися позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди (23 620 - 1154 - 1100 = 21 366) у розмірі 21 366 грн. та моральної шкоди у розмірі 200 000 грн.

Моральна шкода, спричинена злочином, яку потерпіла визначає в розмірі 200 000 гривень, підлягає повному відшкодуванню.

Так, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідного до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що потерпілій дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягала у втраті єдиного годувальника в сім`ї, а тому суд вважає за необхідне, керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди 200 000 грн.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення молекулярно генетичних та судово-дактилоскопічної експертиз в загальному розмірі 4828 гривні 32 копійок відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_7 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_33 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 31 січня 2015 року (т.1 а.п.213-214).

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення молекулярно генетичної експертизи №859 від 24.11.2014 року в розмірі 2661 грн. 12 коп., №860 від 25.11.2014 року в розмірі 1774 грн. 08 коп. та за проведення судово-дактилоскопічної експертизи №628 від 27.10.2014 року в розмірі 393 грн. 12 коп.

Цивільний позов в частині вимог про відшкодування майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 - 21 366 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Цивільний позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 - 200 000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди, спричиненої злочином.

Речові докази:

- змив речовини бурого кольору, зразок грунту, шорти, фрагмент підодіяльника, труси, футболка, зіскоб зі стіни з речовиною бурого кольору, рушник, аркуш зі слідами відбитків рук, знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1