Єдиний унікальний номер 722/68/15-к
Номер провадження 1-кп/722/8/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

малолітнього потерпілого ОСОБА_7

законних представників ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

представника органу опіки та піклування ОСОБА_10

представника КМСД ОСОБА_11

психолога ОСОБА_12

та представника Сокирянського ВПУ ОСОБА_13 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Сокиряни кримінальне провадження №0000526 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та

жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою,

студента 1 курсу Сокирянського вищого професійного училища, неодруженого,

непрацюючого, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст.156 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи неповнолітнім, 25.09.2014 року, приблизно 15.00 год., знаходячись на території сільського стадіону с.Грубна Сокирянського району Чернівецької області, зустрів малолітнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Грубна Сокирянського району Чернівецької області, та переслідуючи мету вчинення розпусних дій щодо малолітнього ОСОБА_14 , запропонував останньому піти з ним до території сільської ради с.Грубна, на що малолітній ОСОБА_14 погодився.

В подальшому, знаходячись на території сільської ради с.Грубна, неповнолітній ОСОБА_5 , використовуючи свою фізичну перевагу та відсутність сторонніх осіб, до яких малолітній ОСОБА_14 міг би звернутися за допомогою та які могли б перешкодити ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину, застосовуючи погрози фізичного насильства, що виразилося в насильному утриманні та словесних погрозах щодо нанесення побоїв, завів малолітнього ОСОБА_14 в приміщення туалету, таким чином подавив його волю до опору.

Після цього неповнолітній ОСОБА_5 у вказаний час, знаходячись в приміщенні туалету на вказаній ділянці місцевості, скориставшись віком малолітнього ОСОБА_14 , безлюдним місцем, відсутністю сторонніх осіб, діючи умисно, усвідомлюючи що здійснює розпусні дії відносно малолітньої особи та бажаючи їх вчинення, із низинних спонукань, оголив свої статеві органи та примушував малолітнього ОСОБА_14 займатися з ним орогенітальним контактом, тим самим здійснив розбещення малолітнього ОСОБА_14 як фізично та і інтелектуально.

Внаслідок злочинних дій, які знаходяться в явній суперечності із існуючими в суспільстві традиціями інтимного спілкування людей, неповнолітній ОСОБА_5 посягнув на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків, оскільки вчиняючи роспусні дії щодо малолітнього ОСОБА_14 , він створив загрозу деформації його моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми та нормальному моральному та фізичному становленню, а також формуванню у нього антиморальних поглядів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.156 ч.2 КК України визнав в повному обсязі та дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив всі обставини вчинення ним злочину. Зокрема вказав, що 25.09.2014 року, подавивши волю малолітнього ОСОБА_14 , завів останнього в приміщення туалету, що розташований на території сульської ради в с.Грубна, де незважаючи на відмову малолітнього, насильницьким способом вчинив з ним роспусні дії. При цьому, ОСОБА_15 він наказав стояти біля туалета та охороняти, щоб ніхто туди не зайшов. У вчиненому розкаявся.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного злочину, вона повністю підтверджується іншими наданими обвинуваченням доказами, в їх сукупності, зокрема:

Показаннями в судовому засіданні малолітнього потерпілого ОСОБА_14 , який в присутності законного представника ОСОБА_16 та психолога ОСОБА_12 пояснив, що дійсно 25.09.2014 року після закінчення матчу на стадіоні с.Грубна, до нього підійшов обвинувачений і запитав його як його звати та чи є у нього гроші. Після цього ОСОБА_5 заставив його лизнути палець присутнього з ними хлопчика ОСОБА_17 , а пізніше покликав його збирати каштани на територію Грубнянської сільської ради. До цього часу із ОСОБА_18 та ОСОБА_19 він знайомим не був. Підвівши його до туалета, ОСОБА_5 перевірив, чи там нікого немає, після чого за руку завів його в туалет, а ОСОБА_15 наказав охороняти туалет, щоб туди ніхто не зайшов. В туалеті обвинувачений зняв з себе брюки та спідню білизну, тобто оголив себе, після чого заставляв його, ОСОБА_7 вчиняти з ним орогенітальний контакт, при цьому статевий орган у обвинуваченого перебував у стані ерекції. Він не хотів цього, однак ОСОБА_20 його лякав що вдарить його об стіну і він впаде в «какашки». Він відмовився, почав плакати і побіг додому.

Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що вона є матір`ю малолітнього потерпілого ОСОБА_14 та дала аналогічні показання. Доповнила, що коли син після події злочину прибіг додому, то про все розповів своєму дідусеві. Після цього син разом із дідусем приїхали до них з чоловіком, коли вони перебували на своїй земельній ділянці, розташованій біля стадіону, і син впізнав ОСОБА_21 та ОСОБА_17 , які там знаходилися. Син про всі обставини вчиненого щодо нього ОСОБА_18 розповів їм.

Показаннями в судовому засіданні малолітнього свідка ОСОБА_22 , який в присутності законного представника ОСОБА_23 та психолога ОСОБА_12 пояснив, що він товаришує із ОСОБА_24 . Коли в день події, перебуваючи на сільському стадіоні с.Грубна обвинувачений підійшов до ОСОБА_7 , то з силою заставив останнього лизати його палець. Він не хотів давати палець, однак ОСОБА_20 силою взяв його руку і дав її ОСОБА_25 . Після цього обвинувачений запропонував іти до сільської ради, щоб збирати каштани і вони з потерпілим пішли. Там ОСОБА_20 наказав ОСОБА_26 іти з ним до туалету, а йому наказав залишитися надворі та охороняти, щоб ніхто до туалету не зайшов. При цьому, ОСОБА_27 пояснив, що з маленьким ОСОБА_28 він буде вчиняти орогенітальний контакт. ОСОБА_29 не хотів іти до туалету, однак ОСОБА_27 взяв його за руку і потягнув туди силою. Коли останні перебували в туалеті, він чув як ОСОБА_27 говорив ОСОБА_28 , що якщо той не буде робити що він скаже, то він кине його в дірку в туалеті. Невдовзі ОСОБА_29 вийшов і пішов додому, а вони з ОСОБА_27 повернулися на стадіон.

Також, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.09.2014 року, згідно якого працівниками Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області зареєстровано заяву ОСОБА_16 про вчинення ОСОБА_5 розпусних дій сексуального характеру відносно малолітнього ОСОБА_14 (а.с.34).

Протоколом проведення слідчого експерименту з неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_5 , який в присутності законного представника ОСОБА_6 розповів і показав на місці всі обставини вчинення ним розпусних дій відносно малолітнього ОСОБА_14 (а.с.39-41).

Протоколом проведення слідчого експерименту з малолітнім свідком ОСОБА_19 , який в присутності законного представника ОСОБА_23 розповів і показав на місці всі обставини вчинення ОСОБА_5 розпусних дій відносно малолітнього ОСОБА_14 (а.с.35-38).

Висновком судової психолого-психіатричної експертизи №3 від 15.12.2014 року, згідно якого як на момент вчинення діяння злочину, так і на час проведення експертизи малолітній ОСОБА_7 ознак психічного захворювання не виявляв, за своїм психічним станом міг правильно сприймати обставини, що мають значення по справі та давати по них показання. Ознак підвищеної схильності до фантазування та навіюваності у ОСОБА_14 не виявлено. Навіюваність та фантазування у останнього носять віковий, непатологічний характер і є особливостями дитячої психіки (а.с.44-45).

Суд вважає доведеним, що викладені в обвинуваченні діяння мали місце і містять склад злочину. Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, вчинив роспусні дії щодо малотінього потерпілого ОСОБА_14 , отже його дії слід правильно кваліфікувати за ст.156 ч.2 КК України. Обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину, і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ч.4 ст.12 КК України вчинений обвинуваченим злочин є тяжким.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, що ґрунтується на повному визнанні ним своєї вини, активне сприяння у розкритті злочину, а також вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, передбачених ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради неповнолітній ОСОБА_5 характеризується негативно, як неврівноважений та конфліктний. Неодноразово на останнього надходили скарги від батьків та учнів Грубнянської ЗОШ. Були випадки появи неповнолітнього в громадських місцях у стані алкогольного сп`яніння. На зауваження працівників виконкому та працівників міліції ОСОБА_5 не реагує (а.с.63).

Характеристиками, виданими дирекцією Грубнянської ЗОШ підтверджується, що ОСОБА_5 інтересу до навчання не проявляв, заняття в школі відвідував нерегулярно, систематично пропускав їх без поважних причин, на уроках порушував дисципліну, негативно ставився до прохань вчителів. Рівень успішності низький. Домашні завдання майже ніколи не виконував. Контроль за навчанням та вихованням ОСОБА_5 з боку батьків є недостатнім, ОСОБА_27 не володіє культурою спілкування, у розмові з дорослими вживає нецензурні слова, є дуже конфліктним. Постійно конфліктував з однокласниками, ображає молодших дітей. Самооцінка завищена нереалістичне ставлення до власних сил та можливостей. Позитивна риса характеру самостійність, негативні брехливість, зловмисна агресія, злопам`ятність, цинічність (а.с.61,62).

Відповідно до характеристики, виданої дирекцією Сокирянського вищого професійного училища неповнолітній ОСОБА_5 навчається з 01.09.2014 року за спеціальністю: «Слюсар з ремонту автомобілів, водій категорій «В», «С». Має середній загальний розвиток, непогано оволодіває обраною професією. Інколи пропускає заняття без поважних причин. Навчається в основному на 5-6 балів. У вживанні спиртних напоїв та наркотичних засобів помічений не був (а.с.51).

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений виховується в повній сім`ї, має 8 братів та сестер, із яких з батьками проживають тільки він та неповнолітня сестра. Мати є пенсіонеркою, батько не працює. Дохід сім`ї складається із пенсії матері та доходів членів сім`ї від роботи по найму у людей. Син добре ставиться до батьків, є послушним, поважає батьків та допомагає їм у веденні господарства, а також працює по найму у людей. В сім`ї раніше судимих осіб немає. Стан здоров`я ОСОБА_5 є хорошим. На обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває. Син не помічений у вживанні алкогольних напоїв та наркотичних засобів, однак палить.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що вчиненим злочином малолітньому потерпілому ОСОБА_14 нанесено сильну душевну травму: дитина стала погано спати, замкнулася, стала наляканою. Внаслідок цього вони, батьки, вимушені були звертатися за допомогою до лікарів та психолога. В питанні призначення обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.

Представник Сокирянської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування ОСОБА_10 , у судовому засіданні пояснив, що до вчинення даного злочину неповнолітній ОСОБА_5 на обліку у РДА не перебував, в поле зору органу опіки та піклування потратив вперше після вчинення даного злочину. Вважає, що ОСОБА_5 заслуговує покарання, не пов`язаного із реальним позбавленням волі.

Представник Кримінальної міліції у справах дітей Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що неповнолітній обвинувачений не перебував на обліку в кримінальній міліції, однак перебував на внутрішньошкільному обліку. Він неодноразово проводив із ОСОБА_5 профілактичну роботу. Свої обіцянки неповнолітній не виконує, є брехливим, поваги до старших не має, ображає молодших за себе дітей, ходить ночами, палить, свою поведінку на краще не змінив. Підстави вважати, що ОСОБА_5 виправиться, відсутні, тому вважає, що найбільш доцільним було б для обвинуваченого покарання у виді реального позбавлення волі.

Представник Сокирянського вищого професійного училища ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді майстра виробничого навчання ВПУ. Протягом 2014 року ОСОБА_5 не мав бажання відвідувати заняття в училищі і навіть вже стояло питання про його відрахування з училища. Однак, спочатку 2015 року обвинувачений почав відвідувати заняття кожен день. У зв`язку з нетривалим часом навчання ОСОБА_5 в училищі, більш детальну характеристику надати не може.

Висновком Сокирянської ЦРЛ про стан здоров`я ОСОБА_5 підтверджується, що він є здоровим (а.с.56).

Актом амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_5 №471 від 27.11.2014 року підтверджується, що підекспертний на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкримінований йому злочин підекспертний ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Рівень психічного (інтелектуального та емоційно-вольового) розвитку підекспертного ОСОБА_5 цілком відповідає його дійсному віковому періоду. Дослідження не виявило індивідуально-психологічних особливостей, які б носили яскраво виражений характер та могли б суттєво вплинути на поведінку підекспертного в ситуації правопорушення. За своїм психічним станом підекспертний ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.54-55).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_5 від 14.10.2014 року матеріальний та побутовий стан сім`ї, в якій він виховується, є задовільним. Його мати ОСОБА_30 багатодітна матір: виховала 10 дітей, троє із яких на даний час проживають разом з батьками. ОСОБА_30 виховала дітей добре. ОСОБА_5 зарекомендував себе в сім`ї та школі негативно, до старших людей відноситься без поваги, часто втікає з дому, друзів серед однокласників не має. Обіжає менших від себе, на зауваження старших не реагує (а.с.57).

Аналізуючи встановлені судом обставини, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд встановив наступне: обвинувачений є раніше не судимим, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, навчається та за місцем навчання і місцем попереднього навчання характеризується негативно, проживає разом з обома батьками, в багатодітній сім`ї середнього достатку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є фізично здоровим.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, що ґрунтується на повному визнанні ним своєї вини, а також вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, не виявлено.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин, зазначених у ст.65 КК України, відношення ОСОБА_5 до вчиненого, позиції законних представників малолітнього потерпілого, суд дійшов висновку, що за ст. 156 ч.2 КК України ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Наявність в діях обвинуваченого декількох пом`якшуючих його покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, дає підстави для застосування щодо ОСОБА_5 за ст.156 ч.2 КК України вимог ст.69 КК України, тобто призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті.

Оскільки вчинення обвинуваченим злочину не пов`язано із обійманням ним певної посади чи зайняттям ним певною діяльністю, суд вважає за вірне призначити йому покарання без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Крім того, суд вважає за правильне застосувати до обвинуваченого вимоги ст.ст. 75,104 КК України, призначивши йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком, та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.156 ч.2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.3 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сокирянського

районного суду ОСОБА_1 .