Справа №473/5138/13-к 20.05.2015 23.04.2015 20.05.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 року м.Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Архангельськ Російської Федереації, проживаючої в АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченої за ст. 125 ч.1 КК України,
судового розпорядника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду та постановити новий, яким закрити кримінальне провадження.
Провадження № 11-кп/784/350/15 Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ст.125 ч.1 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .
Вироком суду ОСОБА_5 визнана винуватою у скоєні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України з призначенням покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.
2. Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_10 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що дослідженими доказами не доведено, що в діях ОСОБА_5 був умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Вказує, що з відеозапису з камери спостереження, яка встановлена у спортивному залі школи та на якому зафіксовані дії ОСОБА_5 , вбачається, що ніяких ударів потерпілому вона не наносила, а лише намагалась взяти його за руку. Посилається і на те, що вказаний відеозапис спростовує показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_5 вдарила ОСОБА_11 . На думку апелянта, садно на обличчі потерпілого могло виникнути в процесі гри на уроці, як до події, що сталася з обвинуваченою, так і після цього.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор Вознесенської міжрайонної прокуратури вважає вирок суду законним і обґрунтованим. Вказує, що дані на відеозапису не спростовують показань свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_11 . Посилається на те, що показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 узгоджуються між собою та з висновком судово-медичного експерта щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілого і в сукупності підтверджують вину обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без змін.
3. Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 18.09.2013 року о 08 год. 45 хв. ОСОБА_5 прибула до Вознесенської загальноосвітньої школи № 10 по вул. Урсулова, 1 в м.Вознесенську Миколаївської області, де в приміщенні спортзалу під час проведення уроку фізичної культури, з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих неприязних відносин, почала сварку з учнем 4 класу ОСОБА_11 , в ході якої спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді садна на верхньому віці правого ока, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Визнаючи ОСОБА_5 винуватою у скоєні злочину, суд першої інстанції послався на показання неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновки судово-медичної експертизи, а також на дані, що містяться на відеозапису з камери спостереження, розташованій в спортивному залі школи.

4. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали та положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим та просив залишити його без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, у якому вона обвинувачується, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку.

Доводи захисника про те, що обвинувачена не спричиняла тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , є неспроможними.

Як слідує з показань малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , 18.09.2013 року мати його однокласниці Насті зайшла до них в школу на урок фізичної культури, підійшла до нього, стала хватати, трусити та вдарила його по обличчю. До них підійшла вчителька, а він, вирвавшись, відбіг в кінець спортзалу, а потім вийшов в коридор.

З показань обвинуваченої ОСОБА_5 , яка заперечувала проти того, що вдарила потерпілого, слідує, що її донька ОСОБА_17 навчається в ЗОШ № 10 в 4-а класі. Однокласники, в тому числі ОСОБА_11 , ображали її доньку. 18.09.2013 року вона привела доньку до школи, але так як запізнилась, то завела її до спортзалу, де вже йшов урок. В спортзалі вона підійшла до ОСОБА_11 і зробила йому зауваження з приводу поведінки по відношенню до її доньки. На це він відповів, що йому нічого не буде. Вона хотіла взяти його за руку і відвести до директора, однак ОСОБА_11 вирвався. В суперечку між ними втрутилась вчителька. ОСОБА_11 почав терти очі та щоки, а потім вийшов зі спортзалу. Через деякий час до спортзалу прийшла директор ОСОБА_14 і почала кричати на неї за те, що вона нібито била ОСОБА_11 , на що вона запропонувала викликати міліцію. Звідки у потерпілого ОСОБА_11 з`явились садна на правій верхній повіці пояснити не змогла. Припускала, що він міг натерти рукою обличчя, коли плакав.

Разом з тим, вказані показання обвинуваченої спростовуються не тільки показами потерпілого ОСОБА_11 , але й показаннями свідків та іншими доказами, викладеними у вироку, яким суд першої інстанції надав вірну оцінку.

Так, з показань малолітнього свідка ОСОБА_12 слідує, що вона являється однокласницею ОСОБА_11 та ОСОБА_18 18.09.2013 року під час уроку фізичної культури до спортзалу зайшла мати ОСОБА_19 , яка привела її до школи та підійшла до ОСОБА_11 . Вона стала на нього кричати, а потім вдарила, після чого він відійшов в сторону. В цей час вчителька, яка тимчасово заміняла вчителя фізкультури, намагалась захистити ОСОБА_11 . Потім ОСОБА_11 вибіг з спортзалу і після цього до них на урок зайшла директор школи ОСОБА_14 .

З показань малолітнього свідка ОСОБА_13 слідує, що під час уроку фізкультури до спортзалу зайшла мати ОСОБА_19 , почала хватати ОСОБА_11 за руки, бити та сварити нецензурною лайкою. Удари були по обличчю. При цьому вчителька намагалась відштовхнути ОСОБА_5 від ОСОБА_11 . Після того, як ОСОБА_11 залишив спортзал прийшла директор школи і забрала з собою ОСОБА_5 .

З показань свідка ОСОБА_20 вбачається, що в вересні 2013 року вона заміщала одного з вчителів на уроці фізкультури в 4-а класі. ОСОБА_5 зайшла зі своєю донькою до спортзалу, попрямувала до ОСОБА_11 та почала хватати його за вухо і питати, чому він ображає її доньку. Вона намагалась захистити ОСОБА_11 , закриваючи його так, щоб він був у неї за спиною. Обвинувачена намагалась дістати до нього руками, кричала. Вона не бачила, щоб обвинувачена наносила прямі удари потерпілому, однак ОСОБА_5 , стоячи перед нею, махала руками і могла зачепити ОСОБА_11 , який був у неї за спиною.

Згідно заяви директора Вознесенської школи № 10 ОСОБА_14 , вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_5 , яка в школі нецензурно висловлювалась та нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_11 .

Показання потерпілого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , ОСОБА_20 є послідовними та повністю узгоджуються між собою, а також з даними, що містяться у висновку судово-медичного експерта № 379 від 27.09.2013 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_11 було виявлене тілесне ушкодження у виді садна на верхньому віці правого ока, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень та виникло від дії тупого предмету, можливо від удару рукою людини у проміжок часу від однієї до трьох діб на момент проведення експертизи.

Показання потерпілого та вказаних свідків узгоджуються також з даними, що містяться на відеозапису з камери спостереження, який був досліджений судом та з якого вбачається, як обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись в спортзалі школи, розмахуючи руками, намагалась дістати ОСОБА_11 . Після вказаних дій обвинуваченої у потерпілого були виявлені тілесні ушкодження на обличчі.

Доводи захисника про те, що дані з відеокамери спостереження підтверджують невинуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення є необґрунтованими, оскільки суперечать встановленим обставинам провадження.

Твердження захисника про те, що садно у ОСОБА_11 могло виникнути під час гри на уроці являються неспроможними та ґрунтуються на припущеннях.

З показань свідка ОСОБА_15 психолога школи слідує, що вона разом з медсестрою знаходилась в приймальні школи біля кабінету директора. Туди зайшов заплаканий ОСОБА_11 та вказав, що його б`є мама Писаревської Насті. Обличчя у нього було червоне і він тримався за щоку. Про вказане вона повідомила директора школи.

Суд правильно послався у вироку на те, що немає підстав ставити під сумнів достовірність і об`єктивність показань потерпілого та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Крім того, свідок ОСОБА_16 , яка є медичною сестрою школи, першою оглядала потерпілого після конфлікту, обробляла садно та давала йому заспокійливе.

Вказані свідки бачили потерпілого відразу після конфлікту з обвинуваченою та з його слів знають, що саме ОСОБА_5 нанесла йому тілесне ушкодження, а малолітні свідки ОСОБА_21 і ОСОБА_22 безпосередньо бачили дії обвинуваченої по нанесенню потерпілому тілесних ушкоджень.

Таким чином, дослідивши наведені докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у скоєні злочину та правильно кваліфікував її дії за ст. 125 ч.1 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Покарання призначено ОСОБА_5 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, а також даних про особу обвинуваченої.

Підстав для скасування вироку суду та закриття кримінального провадження, про що просить апелянт, немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року відносно ОСОБА_5 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2