У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Філатова В.М. і Федченка О.С.,

за участю прокурора

Колесниченка О.В.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 29 липня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням першого заступника прокурора АР Крим на вирок щодо ОСОБА_1.

За вироком Керченського міського суду АР Крим від 17
квітня 2007 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка
України, судима: 22.01.2007 р. за ч.1 ст. 185 КК України на 100 годин
громадських робіт,

засуджена
за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України суд призначив ОСОБА_1. остаточне покарання за
сукупністю вироків у виді позбавлення волі на 2 роки і 10 днів.

В апеляційному порядку вирок не переглядався.

ОСОБА_1. визнано винуватою у тому, що 28 лютого 2007 року, приблизно о 12
годині, у магазині “Манго”, що знаходиться на вул. Радянській, 11 у м. Керчі,
вона вчинила таємну крадіжку майна потерпілої ОСОБА_2. на загальну суму 720
грн.

У касаційному поданні прокурор ставить питання про внесення змін до
постановленого щодо ОСОБА_1. вироку, посилаючись на неправильне застосування
судом першої інстанції кримінального закону в частині визначення обставин, які
обтяжують покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подання, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у касаційному поданні,
колегія суддів вважає, що це подання підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні
злочину за обставин, які викладені у вироку, кваліфікація цих її неправомірних
дій за ч.2 ст. 185 КК України, а також вид та розмір призначеного засудженій
покарання прокурором у касаційному порядку не оспорюються.

Що стосується визначення у даній справі обставин, які обтяжують покарання,
то колегія суддів погоджується із доводами прокурора про те, що вирішення судом
першої інстанції цього питання не відповідає положенням кримінального закону.

Відповідно до ч.4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка із обставин, що обтяжує
покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака
злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при
призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

По даній справі встановлено, що ОСОБА_1. раніше, 22 січня 2007 року, була
засуджена за ч.1 ст. 185 КК України, і знову, 28 лютого 2007 року, вчинила
таємне викрадення чужого майна. Дії ОСОБА_1. суд кваліфікував за ч.2 ст. 185 КК
України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

У той же час, як видно із змісту мотивувальної частини вироку, вирішуючи
питання призначення засудженій покарання, суд першої інстанції як обставину, що
його обтяжує визнав рецидив злочинів.

Таке рішення суду першої інстанції суперечить наведеним вище положенням КК
України, а також роз'ясненням, що містяться у п.4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 24.10.2003 р. “Про практику призначення судами
кримінального покарання”, у зв'язку з чим колегія суддів вважає необхідним
внести відповідні зміни до постановленого щодо ОСОБА_1. вироку.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання першого заступника прокурора АР Крим задовольнити.

Вирок Керченського міського суду АР Крим від 17 квітня 2007 року щодо
ОСОБА_1 змінити: виключити із вироку рішення суду про визнання за обставину,
яка обтяжує покарання, рецидиву злочинів.

Судді:

Міщенко С.М.

Філатов В.М.

Федченко О.С.