17.02.2015 Справа № 756/673/14-к
№1/756/7/15
№756/673/14-к
П О С Т А Н О В А
17 лютого 2015 року місто Київ Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника підсудного ОСОБА_4 розглядаючи кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився в м. Києві, українця, громадянина України, такого, що має вищу освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 313, ч.2 ст.317 КК України, -
В провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 313, ч.2 ст.317 КК України.
Органами досудового розслідування громадянин ОСОБА_7 обвинувачується в умисних діях, які виразилися в організації місця для виготовлення психотропної речовини з корисливих мотивів; у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні обладнання, призначеного для виготовлення психотропної речовини особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України; у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, вчиненими повторно, у великих розмірах.
Такі дії підсудного ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.307, ч.2 ст. 313, ч.2 ст.317 КК України.
В судовому засіданні 16 лютого 2015 р. захисником підсудного було заявлено клопотання про направлення справи на додаткове розслідування, оскільки на його думку під час судового розгляду даної кримінальної справи виникли підстави для її повернення на додаткове розслідування з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин.
При цьому захисник виходив з наступного.
Станом надень подання клопотання, докази провини його підзахисного в повному обсязі дослідити не можливо через неявку та неможливість приводу свідків в судове засідання, що перешкоджає їх безпосередньому допиту в суді, а вказівки Апеляційного суду міста Києва (ухвала від 20.12.2013 року), на думку захисту, позбавляють можливості розглянути дану кримінальну справу в межах зібраних та наявних в справі доказів.
Захист також вважає, що під час досудового слідства у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_6 допущено таку неповноту та неправильність досудового слідства, які не можуть бути усунені в ході судового розгляду справи, у зв`язку з чим кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування.
Так, захисник зазначає, що згідно показів свідків наданих на досудовому слідстві вбачається, що здебільшого ці свідки, не можуть повідомити про обставини інкримінованого підсудному збуту наркотичних засобів, викраденні, привласненні, вимаганні обладнання, призначеного для виготовлення наркотичних засобів, а також і про інші дії передбачені ст. 313 Кримінального кодексу України, організацію місць для виробництва чи виготовлення наркотичних засобів. Заявлені стороною обвинувачення свідки, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 згідно протоколів їх допиту підтвердили лише наявність при особистому огляді речей ОСОБА_6 порошкоподібної речовини, яка потім виявилась наркотичним засобом. При цьому стороною обвинувачення дані дії взагалі не кваліфіковані. Стосовно збуту наркотичної речовини, та її незаконного виготовлення ОСОБА_10 , вказані свідки нічого не повідомили. Наступні свідки обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 згідно протоколів їх допиту, жодних показів відносно ОСОБА_6 не надали, та не володіють інформацією стосовно незаконної організації виготовлення наркотичних засобів за адресою АДРЕСА_2 . Дані свідки не мають жодного відношення до даної кримінальної справи та обставин, які інкримінуються моєму підзахисному.
Свідок обвинувачення ОСОБА_13 на час проведення з ОСОБА_10 слідчих дій перебував на посаді оперуповноваженого ВБНОН Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві. Сторона захисту вважає, що його покази надані на досудовому, та судовому слідстві не можуть бути покладені в основу обвинувачення, оскільки він є зацікавленою особою в справі, а його упереджене ставлення до особи обвинуваченого підтверджується участю в затриманні та проведенні обшуку поза межами району його компетенції. На це вказує і факт його участі в складанні протоколу огляду та вилучення від 28.02.2012 року.
Крім того з обвинувачення, пред`явленому ОСОБА_14 та показів свідка ОСОБА_15 вбачається, що фігурантом по справі виступає громадянин ОСОБА_16 , якому за версією обвинуваченню ОСОБА_7 збув наркотичний засіб. Стороною обвинувачення не визнано дану особу свідком, та не допитано у встановленому законом порядку. Окрім того свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спростували свідчення ОСОБА_15 , щодо збуту наркотичних засобів ОСОБА_17 .
Позиція обвинувачення стосовно збуту наркотичних засобів ОСОБА_18 також спростовуються висновками експертизи (тут добавити), щодо наркотичної речовини, оскільки наркотичні засоби в помешканні обвинуваченого не вилучались, а спеціальне лабораторне хімічне обладнання, згідно з експертизою є посудом загального призначення. Питання щодо можливості виготовлення наркотичних засобів за допомогою такого обладнання та умовах, що були в помешканні ОСОБА_6 на розгляд експертизи не ставились.
В апеляційній скарзі від 11.09.2013 року (арк. справи 142), прокурор зазначає, щоб підтвердити чи спростувати чи дійсно ОСОБА_7 організував місця для виготовлення психотропної речовини необхідно допитати сусідів чи відомо їм про наркотичну діяльність ОСОБА_6 . Захисник в даному цілком погодився з доводами прокурора, та вважає, що під час судового розгляду виконати дані завдання неможливо, оскільки проведення оперативно розшукової діяльності покладено виключно на слідчі органи під час проведення досудового розслідування, а не в межах судового слідства.
Під час проведення розслідування даної кримінальної справи, на думку захисту слідчим також не було дотримано вимог ЗУ Про оперативно-розшукову діяльність, ЗУ Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, їх аналогів та прекурсорів, наказу МВС України, СБУ, ДПА від 30.11.2001 року №1065. Під час розслідування не було проведено регламентованої контрольної закупівлі наркотичного засобу, яка має покладається в основу обвинувачення по збуту наркотичних засобів і є обов`язковою при проведенні досудового розслідування такої категорії справ.
Таким чином, захисник вважає, що твердження досудового слідства в частині пред`явленого обвинувачення ґрунтується виключно на припущеннях, які не можуть бути покладені в основу обвинувачення підсудного, а допущені порушення кримінально-процесуального закону не можуть бути усунуті в ході судового розгляду справи, оскільки вимагають проведення нових слідчих дій і дослідження обставин, з приводу яких слідчі дії не проводились.
Підсудний ОСТРОВСЬКИЙ наполягав на задоволенні клопотання про направлення справи на додаткове розслідування.
Прокурор в судовому засіданні заперечуючи проти задоволення клопотання захисника вказав на те, що по справі зібрано достатньо доказів для прийняття виваженого рішення судом і клопотання є необґрунтованим.
Заслухавши захисника, підсудного, прокурора, вивчивши та проаналізувавши матеріали кримінальної справи у сукупності з дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку про те, що подане клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.
Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).
Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.
Пунктом 9 вказаної Постанови визначено, що у відповідності до ч. 1 ст. 281 КПК повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.
Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. За необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів (ст. 280 КПК).
Також звернуто увагу судів на те, що за змістом чинного законодавства виклик і допит нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, на підтвердження чи спростування позицій сторін допускаються тільки за клопотанням сторін. При цьому судові доручення суд дає лише з метою перевірки й уточнення фактичних даних, одержаних у ході судового слідства.
У пункті 4 Постанови зазначено, що повернення справи на додаткове розслідування через наявність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб допускається лише за умови, що окремий розгляд справи щодо останніх неможливий і що надійшло відповідне клопотання прокурора, обвинуваченого, його захисника чи законного представника. Питання про наявність таких підстав вирішується з урахуванням доказів, що є у справі, інших конкретних її обставин, а також вимог ст. 94 КПК, в якій визначено приводи і підстави до порушення кримінальної справи.
З`ясовуючи можливість розгляду справи щодо іншої особи в окремому провадженні, суддя повинен керуватися вимогами ст. 26 КПК, маючи на увазі, що справи про злочини, вчинені у співучасті, мають розглядатись, як правило, в одному провадженні. Постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи, про відмову в її порушенні щодо іншої особи або про виділення справи щодо такої особи в окреме провадження не є перешкодою для повернення справи на додаткове розслідування.
У відповідності до п.5 Постанови, повернення справи на додаткове розслідування у зв`язку з наявністю підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за статтею КК, якою передбачено відповідальність за більш тяжкий злочин, чи для пред`явлення йому обвинувачення, яке до цього не було пред`явлене, допускається тільки за клопотанням прокурора або потерпілого чи його представника.
Допитаний судом підсудний ОСТРОВСЬКИЙ показав, що кілька років тому в домашніх умовах сам виготовляв зі скла акваріуми, розводив креветки. 3 роки назад він був серйозно наркозалежним і біля 5 років поспіль вживав первинтін. Його він сам виготовляв. Раніше можна було в аптеці придбати всі прекурсори. Тоді ж він жив один, і у нього були значні проблеми з психікою. Восени первинтін зник з продажу і саме через це він вирішив виготовляти амфетамін і з цією метою у мережі Інтернет скачав інструкцію, як виготовляти амфетамін в домашніх умовах. Виготовляв його виключно для власного вживання, не розповсюджував.
Також у нього був знайомий ОСОБА_19 , який приїжджав до нього, ОСТРОВСЬКОГО, раз в кілька місяців з приводу ремонту комп`ютера, так як ОСОБА_19 займався ремонтом комп`ютерної техніки. Стосунки між ними були нормальні, однак вони спілкувалися мало, виключно з приводу комп`ютерної техніки.
29 лютого 2012 року близько 22.00-23.00 години на його телефон зателефонував ОСОБА_19 , сказав, що вже під`їжджає, оскільки йому потрібно було заїхати. Він, ОСОБА_20 , мав вийти і відчинити йому двері. Але несподівано вибили двері і до квартири увірвалося три чоловіки в цивільному одязі, розпочалась бійка, на кухні все розбили. Все це тривало приблизно хвилин 10, ніхто нічого не пояснив, його схопили, наділи наручники, посадили і аж потім сказали, що вони працівники Шевченківського РУ ГУ.
Чоловіки почали обшукувати квартиру. Один з них пішов за понятими, повернувся хвилин через 30 з двома особами. За цей час прибули співробітники ОСОБА_21 в формі. Відео фіксації слідчої дії вони не зробили. За час відсутності понятих, працівники міліції проводили допит, намагалися з`ясувати, де гроші, адже вони знайшли лише 190 гривень в гаманці і мобільний телефон. Вони зняли з нього наручники і одягнули куртку. Коли прийшли поняті, працівники ОСОБА_21 витягнули з кишені куртки згорток. Як він пізніше зрозумів, це була сировина для виготовлення амфетаміну, яка до цього знаходилася в його холодильнику. Міліціонери також вилили з колб креветок, які він розмножував, і запечатали колби в сині пакети.
На балконі у нього було багато скла, з якого він робив акваріуми. Скло купляв на Куренівському ринку. Це скло було також опечатане. Скло з холодильнику ОСОБА_20 також використовував для виготовлення акваріумів.
На ОСОБА_22 , у відділку міліції, під час його допиту він себе погано почував і працівники міліції пригостили його чаєм, до якого додали речовину, яку у нього вилучили.
Через місяць до нього прийшов слідчий і дав номер адвоката, також повідомив, що його підозрюють у злочині, передбаченому ст. 309 КК України, і що ОСОБА_19 знаходиться в розшуку.
Також підсудний суду уточнив, що амфетамін він вживав як наркозалежний, однак в чистому вигляді 1 раз. Ту речовину, яку він виготовив, вжив 2-3 рази, тому що після цього у нього розпочались серозні проблеми зі здоров`ям і це було фізично небезпечно; з ОСОБА_19 він знайомий на протязі 3-4 років і він, ОСОБА_20 , до нього звертався, коли йому необхідна була допомога із комп`ютером; по СЕРГІЄНКУ було видно, що він вживав наркотики, однак разом з ним він не вживав; речовину, яку він, ОСОБА_20 виготовляв, СЕРГІЄНКУ не продавав; до того, як він почав самостійно виготовляти наркотики, один раз його пригостили; у нього була лише одна спроба по виготовленню амфетаміну і він зупинився, оскільки у нього не було декількох важливих прекурсорів; обладнання для виготовлення наркотиків не важко було виготовити; скло було у нього вдома і він все робив сам; окрім первинтіну та амфетаміну у нього також була ще конопля в чистому вигляді, яку він нарвав для власного вжитку.
Також зазначив, що він погано пам`ятає, які покази він давав на досудовому слідстві, адже погано себе почував. Оскільки він погано себе почував, то попросив працівників міліції насипати йому в чай тієї речовини, що він виготовив, а після вживання чаю з речовиною стало ще гірше. Не пам`ятає, що писав. Покази йому диктували, але неправильно вказали, що він дане обладнання купував для виготовлення амфетаміну. Хоча насправді дане обладнання мені було необхідним для очистки води; Після цього йому вже казали, що він має писати. Він не пам`ятає такого знайомого ОСОБА_23 , який привіз йому канабіс, назвав це ім`я просто так.
В судовому засіданні підсудний наполягав на показах, які давав в процесі судового розгляду.
Умисні дії ОСТРОВСЬКОГО, які виразилися в організації місця для виготовлення психотропної речовини з корисливих мотивів, кваліфіковані за ч. 2. ст. 317 КК України.
У той же час, за змістом цієї статті, під місцем для незаконного виготовлення психотропної речовини потрібно розуміти у тому числі буд-які жилі приміщення, за умови, що вони призначені для використання із зазначеною метою (див п.16 ППВСУ від 26.04.2002 р. №4). Як правило однією із ознак таких місць є їх періодичне чи систематичне відвідування споживачами психотропних речовин.
Під корисливим мотивом слід розуміти мотиви отримання матеріальних вигод (отримання грошей, будь-якого іншого майна, придбання права на нього, отримання певних послуг, звільнення від особистих матеріальних витрат тощо).
Вищезазначені обставини, у сукупності із фактичними обставинами справи, зокрема наявності корисливого мотиву, не були належним чином досліджені органом досудового слідства та ним не дана об`єктивна оцінка.
Приймаючи рішення про необхідність направлення справи на додаткове розслідування, суд, крім наведеного враховує також наступне.
Так, за змістом ст. 313 КК України, об`єктом злочину є порядок поводження з обладнанням, призначеним для виготовлення зокрема психотропних речовин, встановлений з метою перекриття поширення наркоманії.
Предметом злочину є обладнання, призначене для виготовлення зокрема психотропних речовину легальних або підпільних лабораторіях, домашніх умовах тощо, тобто апарати, прилади такого призначення (конденсаційні труби, випарювачі, генератори пари, або окремі вузли, деталі відповідного апарату). Використані для виготовлення психотропних речовин побутові предмети обладнанням, призначеним для вказаної мети не визнаються.
Об`єктивну сторону цього злочину становлять альтернативно зазначені в диспозиції ч. 1 ст. 313 КК України такі дії: 1) викрадення обладнання, або 2) привласнення, або 3) вимагання, або 4) заволодіння ним шляхом шахрайства, або 5) незаконне виготовлення, або 6) незаконне придбання, або 7) незаконне зберігання, або 8) незаконне передача, або 9) незаконний продаж такого обладнання.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. При цьому винувата особа повинна усвідомлювати призначення обладнання для виготовлення даних засобів та речовин.
Вищезазначені об`єктивна та суб`єктивна сторони в сукупності та межах пред`явленого обвинувачення та фактичними обставинами справи не були належним чином досліджені органом досудового слідства та ним не дана об`єктивна оцінка.
І дана обставина в свою чергу є порушенням права підсудного на захист від конкретного обвинувачення.
Що ж стосується пред`явленого обвинувачення в ч.2 ст.307 КК України, то обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даної статті є мета, тобто збут психотропних речовин, під якими слід розуміти будь-які оплатні або безоплатні форми їх реалізації всупереч законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними».
Гроші або інші речі, одержані особою за реалізовані наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги чи прекурсори мають передаватися в дохід держави, за винятком отриманих під час оперативної закупівлі (п.4 ППВСУ від 24 квітня 2002 р. №4).
Збут вважається закінченим з моменту відчуження цих засобів чи речовин винуватою особою.
Згідно з ч.3 ст.67 КПК України (1960 р.), жоден доказ не має на перед встановленої сили. показання обвинуваченого, в тому числі й такі, в яких він визнає себе винуватим, підлягають перевірці, а відповідно визнання обвинуваченим своєї провини може бути покладено в основу обвинувачення лише при підтвердженні цього визнання сукупністю інших доказів, що є в справі.
Наведене обвинувачення у ч.2 ст.307 КПК України ґрунтується у тому числі на показах обвинуваченого ОСТРОВСЬКОГО та обвинуваченого за іншим кримінальним провадженням громадянина СЕРГІЄНКА.
У той же час, стороною обвинувачення не визнано громадянина СЕРГІЄНКА свідком та не допитано у встановленому законом порядку (т.2 а/с 144).
Проведеними процесуальними заходами не видалось можливим допитати громадянина СЕРГІЄНКА в судовому засіданні, який за матеріалами справи є можливим суб`єктом збуту громадянином ОСТРОВСЬКИМ психотропної речовини.
Таким чином, аналізуючи вказане вище з приводу наявності підстав для повернення справи та даючи оцінку пред`явленому обвинуваченню, суд визнає його таким, що не відповідають дійсним обставинам справи, що були встановлені під час судового слідства.
Враховуючи наявну необхідність встановлення та з`ясування вказаних вище та інших обставин, які мають важливе значення для правильного, повного та всебічного розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що вони не можуть бути встановлені та перевірені судом під час судового слідства.
У відповідності до положень ст. 281 КК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Крім того, приходячи до висновку про необхідність задоволення клопотання, суд зазначає, що органом досудового розслідування не сформульовано обвинувачення щодо збуту наркотичних засобів ОСОБА_18 і дана обставина спростовуються висновками експертизи щодо наркотичної речовини, оскільки наркотичні засоби в помешканні обвинуваченого не вилучались, а спеціальне лабораторне хімічне обладнання, згідно з експертизою є посудом загального призначення. Питання щодо спеціальної належності до засобів виготовлення психотропних речовин та можливості виготовлення наркотичних засобів за допомогою такого обладнання та умовах, що були в помешканні ОСОБА_6 на розгляд експертизи не ставились.
Для підтвердження або спростування факту організації ОСОБА_10 місця для виготовлення психотропної речовини та відомостей про протиправну діяльність ОСОБА_6 сусіди та інші можливі свідки не допитані.
Під час розслідування не було проведено регламентованої контрольної закупівлі наркотичного засобу, яка має покладатися в основу обвинувачення по збуту наркотичних засобів і загалом є обов`язковою при проведенні досудового розслідування такої категорії справ.
Підсумовуючи все наведене вище у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку для повноти та об`єктивності розслідування даної справи необхідно проведення обшуку, виїмки, розшуку інших свідків, очевидців, відшукання документів, речових доказів та ін., або проведення слідчих дій в такому обсязі, який є неможливим з урахуванням специфіки процесуальної форми судового розгляду, чого в даному судовому засіданні зробити неможливо, і можливості суду для цього на цій стадії процесу вичерпано.
Крім того, виходячи з суті даної справи, для повноти та об`єктивності її розслідування необхідно проведення експертизи, яка тісно пов`язана з із збиранням додаткових матеріалів (документів, речових доказів, зразків та ін.), у відповідності до яких можуть бути встановлені такі дані, які можуть викликати зміну обвинувачення, у тому числі таке, що істотно відрізняється (за фактичними обставинами) від пред`явленого.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що при розслідувані справи органом досудового розслідування допущені суттєві як неповнота, так і неправильність слідства, а також того, що суд без повернення справи на додаткове розслідування позбавлений можливості дослідити всі обставини справи, та вирішити питання щодо можливої кваліфікації дій ОСОБА_6 , наявності чи відсутності підстав притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, а також з метою встановлення, перевірки й уточнення інших фактичних даних,керуючись ст.ст. 26, 281 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -
Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 313, ч.2 ст.317 КК України злочину задовольнити.
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 313, ч.2 ст.317 КК України злочину повернути для проведення додаткового розслідування прокурору Оболонського району м. Києва.
Запобіжний захід щодо підсудного ОСОБА_6 підписку про невиїзд залишити без змін.
На постанову суду протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва.
Суддя ОСОБА_25