АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-6207 Головуючий
Категорія ст.. 286 ч. 2 МУНЬКО Б.П.
КК України Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"6"
березня 2007 р.
Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Черкаської області в складі:

головуючого ДЕМИДЕНКА АЛ.

судців ШКРЕДИ Р.Д.
ЯТЧЕНКА М.О.

за участю
прокурора ГРИШАНОВОЇ Н.Д.

представника

потерпілої ОСОБА_1

представника

відповідача ОСОБА_2

розглянувши кримінальну справу за апеляцією представника
за дорученням

приватного підприємства «Мажар-2». на вирок .Черкаського райсуду Черкаської області від

20 листопада
2006 року,
яким

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий, -

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на три роки позбавлення
волі без позбавлення права

керувати транспортними засобами.

На підставі ст., ст.. 75, 76 КК України
звільнено ОСОБА_3 від призначеного покарання
з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Вирішено стягнути з ПП «Мажар-2» на користь Черкаської
міської лікарні № З витрати на лікування потерпілої ОСОБА_4 в сумі 1714 грн. 88 коп.

Стягнуто з ПП «Мажар-2» та засудженого ОСОБА_3 на користь
потерпілої ОСОБА_4 - 924 грн.01 коп.
матеріальної шкоди та 10000
грн. моральної шкоди солідарно.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Черкаській області 141 грн. 23 коп. - витрати за
проведення судово-автотехнічної експертизи.

Питання про речові докази вирішене.

Згідно вироку ОСОБА_3 визнаний
винним та засуджений за те, що він 1 березня 2006 року, близько 17 год. 15 хв., під час
сильного снігопаду, керуючи закріпленим за ним автомобілем «Мерседес-Бенс 310» д. н. НОМЕР_1, перебуваючи в оренді ПП «Мажар-2», де

він
працює на посаді техніка, в світлий час доби, в умовах недостатньої видимості, рухаючись по АДРЕСА_1 в порушення вимог п. п.
2.36, 12.1 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та
не відреагував на її зміну і своєчасно не прийняв мір для обрання безпечної
швидкості руху автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух.

Так він поблизу будинку № 210 по АДРЕСА_1, виявивши
перешкоду для руху у вигляді стоячого пішохода на смузі його руху, в умовах снігопаду
та ожеледиці, застосував гальмування в результаті чого автомобіль почало нести
та він втратив керування транспортним засобом.

Після чого автомобіль «Мерседес-Бенс-310» д. н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка знаходилась на смузі його руху.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови з
крововиливом в речовину мозку правої лобної долі(внутрішньо-мозкова гематома),
забоєм головного мозку та м'яких тканин потиличної ділянки, які відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 знаходяться в причинному
зв'язку з порушенням водієм ОСОБА_3 ПДР України.

В апеляції представника за дорученням ПП «Мажар-2»
ставиться питання про зміну вироку суду стосовно ОСОБА_3 із-за невідповідності
висновків суду, викладений у вироку,
фактичним обставинам справи та істотного порушення кримінально-процесуального
закону в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_4

У запереченні на апеляцію представника відповідача за дорученням, потерпіла
ОСОБА_4
вказує на законність і обгрунтованість вироку
стосовно ОСОБА_3

Заслухавши доповідача, представника відповідача за
дорученням, підтримавшого апеляцію, пояснення засудженого ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_1, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, посилання апеляції,
колегія суддів приходить до слідуючого.

Висновок суду першої інстанції щодо
доведеності винності ОСОБА_3 в порушені правил
безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження при обставинах,
вказаних у вироку суду, ґрунтується на доказах,
які всебічно та повно були досліджені судом та отримали його вірну оцінку і не оспорюється
в апеляції.

Дії засудженого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України судом першої інстанції кваліфіковано
вірно.

При призначенні покарання ОСОБА_3, суд першої інстанції
відповідно до вимог ст.. 65 КК України, належним чином врахував
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Суд обгрунтовано прийшов до
висновку про можливість застосування до засудженого ОСОБА_3 ст.. 75 КК України є справедливим, а
призначене тому покарання є достатнім.

Що стосується розміру відшкодування матеріальної і
моральної шкоди потерпілій ОСОБА_4, то він визначений судом 1 інстанції вірно, а тому апеляція представника за дорученням приватного підприємства «Мажар-2» в цій
частині є не обґрунтованою.

Не вбачаючи підстав для зміни чи скасування вироку суду, керуючись ст., ст.. 362, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію представника за дорученням приватного
підприємства «Мажар-2», залишити без
задоволення, а вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 20 листопада
2006 року - без змін.