АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

15
червня 2007 року м.
Львів

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в складі: головуючого - Леона О.І., суддів -
Голубицького С.С., Марітчака Т.М., за участю прокурора Ільницького Є.М.,
розглянувши справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1. на
постанову Перемишлянського районного
суду Львівської області від 5 квітня 2007 року про відмову в задоволенні
його скарги на постанову дізнавача Перемишлянського РВ УМВСУ у Львівській
області від 21 березня 2007 року
про порушення кримінальної справи
відносно гр. ОСОБА_2 за ст.ст. 185 ч.1, 357 ч.3 КК
України -

встановила:

21
березня 2007 року старшим дізнавачем Перемишлянського РВ УМВСУ у Львівській
області капітаном міліції Звірко І.P. порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за ознаками
злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 357 ч.3 КК України.

Адвокат
ОСОБА_1. здійснюючи
захист в інтересах ОСОБА_2 29 березня 2007 року звернувся до Перемишлянського
районного суду Львівської області із скаргою, в якій посилаючись на відсутність
приводів і підстав для порушення кримінальної справи, передбачених ст.94 КПК
України, просив місцевий суд дану кримінальну справу закрити на підставі ст.6
ч.2 КПК України -за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу злочину.

Розглянувши
справу районний суд прийшов до висновку, що у органів досудового слідства були
передбачені законом належні приводи і підстави для порушення кримінальної
справи і в задоволенні скарги адвоката відмовив.

Не погоджуючись
із постановою адвокат ОСОБА_1.
подав апеляцію.

В своїй
апеляції адвокат вказує, що своє рішення районний суд прийняв без достатніх на
те підстав, не розібравшись у предметі оскарження. Стверджує, що кримінальна
справа відносно ОСОБА_2 органом досудового слідства порушена незаконно, без
наявності приводів і підстав для її порушення, передбачених ст. 94

КПК України, а саме :

· в заявах
потерпілих ОСОБА_3. та ОСОБА_4 не зазначено, що злочини скоїв саме ОСОБА_2 ;

· ОСОБА_2
не був затриманий на місці злочину в якості підозрюваного або з полічним;

· ОСОБА_2
не звертався в органи дізнання із явкою з повинною про скоєний ним злочин ;

· в пресі
не було опубліковано жодних повідомлень про вчинення злочину ОСОБА_2.

Далі
адвокат зазначає, що в матеріалах справи не вбачається жодних ознак злочину в
діях його підзахисного. Навпаки, в ній є документи які свідчать про
непричетність ОСОБА_2 до інкримінованих злочинів. Це, зокрема, протокол добровільної
видачі ОСОБА_2 працівникам міліції документів на ім'я гр. ОСОБА_3. та ОСОБА_4
які він знайшов на узбіччі дороги, та його пояснення про те, що у час вчинення
злочину він перебував у м.Львові і перебувати в м.Бібрка не міг. Ці покази
працівниками міліції не перевірялися і тому не могли бути оціненими.

Розглянувши
справу Перемишлянський районний суд відмовив йому у задоволенні скарги
посилаючись на матеріали справи, згідно яких були належні підстави для
порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину, а не відносно особи.
З огляду на те, що справа може бути порушена тільки у випадку, коли є достатні
дані які вказують на наявність ознаків злочину в діях особи, вважає, що
постанова про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 винесена передчасно
і є незаконною, а тому просить апеляційний суд постанову місцевого суду від
5.04.2007 р. про залишення його скарги без задоволення та постанову органу
досудового слідства від 21 березня 2007 р. про порушення кримінальної справи
відносно ОСОБА_2 скасувати, відмовивши у порушенні кримінальної справи на
підставі ст.6 ч.2 КПК України, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу злочину.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді Голубицького С.С. про обставини справи, зміст
постанови суду першої інстанції і зміст поданої апеляції, вислухавши думку
прокурора, який вважав необхідним апеляцію відхилити, а постанову суду залишити
без змін, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції
встановила наступне.

Згідно
ст. 94 КПК України одним із приводів до порушення кримінальної справи є заяви
окремих громадян про скоєний злочин.

При
цьому кримінальну справу може бути порушено лише у випадку, коли є достатні
дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Як
вбачається із матеріалів справи, 8 березня 2007 року до Перемишлянського РВ
УМВСУ у Львівській
області із письмовою
заявою

звернулася гр. ОСОБА_3. про те, що 7.03.2007 р. близько
11-ої години в м.Бібрка Львівської області
із автомобіля ЗАЗ
"Таврія" д.н. НОМЕР_1 невідомими
особами була викрадена її сумочка з речами, серед яких знаходились гроші та
документи на її ім'я, а також сумочка з речами і документами на ім'я її
знайомої ОСОБА_4, та просила вжити заходів по встановленню цих осіб.

21
березня 2007 року із такою ж заявою до Перемишлянського РВ УМВСУ звернулася і
ОСОБА_4.

Із
протоколу добровільної видачі вбачається, що 9 березня 2007 року до
Перемишлянського РВ УМВСУ у Львівській області звернувся гр. ОСОБА_2 П.В., який
добровільно видав працівникам міліції документи на ім'я ОСОБА_3. та ОСОБА_4
випадково знайдені ним біля 21-ої години 7.03.2007 року в м.Бібрка на узбіччі
дороги біля АЗС.

Отже, у
органу досудового слідства були достатні дані для порушення кримінальної справи
за ознаками злочинів передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.

Крім
того, в наданих органам міліції письмових поясненнях від 8.03.2007 року
заявниці ОСОБА_3. і ОСОБА_4 вказали, що 7.03.2007 року біля 21-ої години по
місцю проживання ОСОБА_4 до них підійшли троє невідомих чоловіків, один з яких
запропонував їм повернути викрадені документи за грошову винагороду. Коли вони
відмовились сплатити невідомим запропоновану ними суму, вказавши що вона є дуже
високою, дані особи разом із викраденими речеми зникли і більше до них не
зверталися. В своєму поясненні гр. ОСОБА_3. також зазначила, що коли вона
підходила до будинку в якому проживала ОСОБА_4, оскільки та їй передзвонила по
мобільному телефону і повідомила, що невідомі пропонують повернути їм викрадені
речі за гроші, то побачила біля нього автомобіль ВАЗ-2109 сірого кольору д.н.
НОМЕР_2 Як вони потім зрозуміли з ОСОБА_4, саме на цьому автомобілі до них
приїзджали невідомі.

В своїх
письмових поясненнях від 9.03.2007 р. ОСОБА_2 П.В. вказав, що після знаходження
ним жіночих сумок із документами ввечері 7.03.2007 р. він вирішив цього ж дня
повернути їх за грошову винагороду власницям. З цією метою на власному
автомобілі ВАЗ-21093 сірого кольору д.н.НОМЕР_3 один поїхав до місця проживання
ОСОБА_4 де мав розмову з нею та ОСОБА_3. з приводу розміру грошової винагороди,
але поскільки вони не порозумілися в сумі винагороди, то він їм документи не
повернув і поїхав додому в м.Львів, а 9.03.2007 р. добровільно видав ці
документи працівникам міліції.

Відповідно
до ст. 98 КПК України при наявності приводів і підстав, зазначених у ст. 94
цього Кодексу, орган дізнання зобов'язаний винести постанову про порушення
кримінальної справи, а якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено
особу, яка вчинила злочин, то кримінальну справу повинно бути порушено щодо
цієї особи.

Зважаючи
на розбіжності в поясненнях потерпших ОСОБА_3., ОСОБА_4 і самого підозрюваного
ОСОБА_2 щодо обставин повернення ним документів

потерпілим, та
його неадекватну поведінку у даній ситуації, який при відмові ОСОБА_3. і
ОСОБА_4 сплатити йому вказану суму за повернення документів замість того, щоб
просто повернути їх потерпілим із місця зник і тільки через день звернувся із
заявою та видав документи міліції, знаючи власників цих документів і їх місце
проживання, судова колегія приходить до висновку, що у органу досудового
слідства були належні підстави підозрювати ОСОБА_2 у причетності до викрадення
речей потерпілих та законні підстави для порушення кримінальної справи відносно
його особи. А тому вважає, що постанова старшого дізнавача Перемишлянського РВ
УМВСУ у Львівській області Звірко LP. від 21 березня
2007 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками
злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 357 ч.3 КК України винесена за наявності
відповідних приводів і підстав передбачених ст.ст. 94, 98 КПК України та є
законною.

Приймаючи
до уваги викладене колегія не вбачає підстав для скасування постанови місцевого
суду, а тому залишає її без зміни, а апеляцію адвоката - без задоволення.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст. 366, 377, 382 КПК України судова колегія
-

ухвалила :

Постанову
Перемишлянського районного суду Львівської області від 5 квітня 2007 року, якою
скаргу захисника-адвоката ОСОБА_1.
на постанову органу дізнання Перемишлянського РВ УМВСУ у Львівській області
від 21.03.2007 року про порушення відносно ОСОБА_2 кримінальної справи за
ст.ст. 185 ч.1, 357 ч.3 КК України залишено без задоволення - залишити без
змін, а апеляцію адвоката ОСОБА_1.
на неї - без задоволення.

Ухвала
оскарженню в касаційному порядку не підлягає.