Справа № 597/4/15-к
Провадження №1-кп/597/5/2015
ВИРОК
"16" лютого 2015 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

13.12.2014 року ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння спав у салоні автобуса марки Еталон, державний номерний знак НОМЕР_1 , який здійснював рейс по маршруту Коломия-Тернопіль під керуванням водія ОСОБА_5 . Біля 15 години 10 хвилин ОСОБА_4 прокинувшись підійшов до водія ОСОБА_5 та розпочав з ним словесну суперечку, в ході якої умисно наніс один удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_5 , а коли той намагався кистю лівої руки захистити обличчя, ОСОБА_4 умисно вдруге наніс удар кулаком руки, який прийшовся в кисть лівої руки ОСОБА_5 . Побачивши це, пасажири, що їхали в автобусі, припинили неправомірні дії ОСОБА_4 .
Своїми неправомірними діями обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця і садна (на тлі синця) лобної ділянки голови, синця спинки носа з поширенням на повіки очей і садна на тлі цього синця в ділянці спинки носа, які належать до легких тілесних ушкоджень та синця на тильній поверхні першого пальця лівої кисті, закритого крайового перелому анатомічної основи проксимальної (верхньої) фаланги першого пальця лівої кисті, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні показами самого обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, щиро розкаявся у скоєному, але пояснити нічого не зміг, так як на момент скоєння злочину перебував в стані алкогольного сп`яніння і нічого не пам`ятає.
Стверджується вина обвинуваченого показами потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 13.12.2014 року керував автобусом марки Еталон, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснюючи рейс по маршруту Коломия-Тернопіль. Біля 15 години 10 хвилин до нього підійшов пасажир ОСОБА_4 та розпочав словесну суперечку, в ході якої наніс йому два удари кулаком руки, один удар прийшовся йому в обличчя, а другий в кисть лівої руки, якою він захищав обличчя. Після цього, пасажири, що їхали в автобусі припинили неправомірні дії ОСОБА_4 . Своїми діями обвинувачений спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців, саден обличчя та закритого перелому першого пальця лівої кисті. Цивільний позов потерпілий просить залишити без розгляду, у зв`язку із відшкодуванням йому збитків обвинуваченим, на суворій мірі покарання не наполягає.
Винність обвинуваченого стверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:
· висновком експерта №1866 від 29.12.2014 року відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець і садно (на тлі синця) лобної ділянки голови, синець спинки носа з поширенням на повіки очей і садно на тлі цього синця в ділянці спинки носа, які належать до легких тілесних ушкоджень та синець на тильній поверхні першого пальця лівої кисті, закритий крайовий перелом анатомічної основи проксимальної (верхньої) фаланги першого пальця лівої кисті, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Виходячи із встановленого в судовому засіданні суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.122 ч.1 КК України так, як він умисно наніс середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме: те, що скоєне кримінальне правопорушення є середньої тяжкості.
Особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме: те що злочин вчинено ним у стані алкогольного сп`яніння.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує визнання ним вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та думку потерпілого щодо обрання міри покарання.
А, тому, суд приходить до переконання, що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ст.122 ч.1 КК України - у виді обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк.
Суд також вважає, що до обвинуваченого слід застосувати обмеження передбачені ст.76 ч.1 п.п.2, 3 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк один рік.
На підставі ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подано апеляцію протягом 30 днів в апеляційний суд Тернопільської області через Заліщицький районний суд.
Суддя: ОСОБА_1