Справа №741/1664/13-к
Провадження №1-кп/741/64/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2013 р. м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської
області в складі: головуючого - судді
Кучерявця О.М., за участі секретаря с/з
Яцуна В.М., прокурора Пасіки В.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні в приміщенні
Носівського районного суду
Чернігівської області кримінальне
провадження № 0000302 відносно
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, з повною загальною
середньою освітою, ніде не працюючого,
одруженого, раніше не судимого в силу
ст. 89 КК України у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено,
що ОСОБА_2, маючи умисел на незаконне
виготовлення, придбання, зберігання та
перевезення особливо небезпечного
наркотичного засобу каннабісу без мети
збуту та доводячи свій злочинний намір
до кінця, в середині вересня 2013 року на
пустирі за с. Селище Носівського району
Чернігівської області зірвав гілки
дикоростучої коноплі, тобто таким
чином незаконно придбав наркотичний
засіб, який в подальшому на автобусі
перевіз до свого господарства, яке
розташоване по АДРЕСА_1, де висушив їх,
тобто незаконно виготовив особливо
небезпечний наркотичний засіб -
каннабіс, частину якого, в перерахунку
на висушену речовину - 11,865 грамів
незаконно зберігав за місцем
проживання, а іншу частину вжив шляхом
паління через саморобний пристрій для
вживання каннабісу, незаконно
виготовивши таким чином особливо
небезпечний наркотичний засіб
екстракт каннабісу, маса якого в
перерахунку на суху речовину становить
0,695 грамів, який також зберігав за
місцем проживання до вилучення 30.10.2013
року працівниками міліції.

Своїми умисними діями, які виразилися в
незаконному виготовленні, придбанні,
зберіганні та перевезенні без мети
збуту наркотичного засобу, ОСОБА_2
вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК
України.

Під час досудового розслідування між
виконуючим обов'язки прокурора
Носівського району та підозрюваним
ОСОБА_2 14 листопада 2013 року укладена
угода про визнання винуватості. Згідно
з угодою ОСОБА_2 беззастережно визнав
себе винуватим у вчинення
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Сторонами узгоджено, що при
затвердженні угоди ОСОБА_2 буде
призначене покарання за ч. 1 ст. 309 КК
України у виді штрафу в розмірі 1 000
(тисяча) гривень.

У підготовчому судовому засіданні
прокурор просив затвердити укладену з
обвинуваченим ОСОБА_2 угоду про
визнання винуватості, оскільки угода
відповідає вимогам ст. 472 КПК України та
укладена добровільно.

У підготовчому судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину визнав
повністю, і просив суд затвердити угоду
та пояснив, що укладення угоди є цілком
добровільним, він цілком розуміє права,
передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України,
наслідки укладення та затвердження
угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК
України, характер обвинувачення, вид
покарання, а також інші заходи, які
будуть застосовані до нього у разі
затвердження угоди судом.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у
підготовчому судовому засіданні суд
має право затвердити угоду або
відмовити у затвердженні угоди та
повернути кримінальне провадження
прокурору для продовження досудового
розслідування в порядку, передбаченому
ст. ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим про
визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про
визнання винуватості між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений
ОСОБА_2 визнав себе винуватим
віднесений до злочинів середньої
тяжкості, а отже угода відповідає
вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 цілком
розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не
суперечать вимогам Кримінального
процесуального кодексу України та
Кримінального кодексу України,
інтересам суспільства, а кримінальне
провадження свідчить про наявність
фактичних підстав для визнання
винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_2 погоджується на
призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов
висновку про наявність підстав для
затвердження угоди про визнання
винуватості між виконуючим обов'язки
прокурора Носівського району та ОСОБА_2

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що дійсно мало місце
діяння, у вчиненні якого
обвинувачується ОСОБА_2, що виразилось
в незаконному виготовленні, придбанні,
зберіганні та перевезенні без мети
збуту наркотичного засобу. Зазначене
діяння містить склад кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309
КК України. Обвинувачений ОСОБА_2 винен
у вчиненні цього кримінального
правопорушення і підлягає покаранню за
його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно
із вимогами ст. 65 КК України враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом'якшує покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, суд визнає його
щире каяття в скоєному злочині.

Обставин, які обтяжчують покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, судом не
виявлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та
особи обвинуваченого суд вважає, що
узгоджене сторонами покарання
відповідає не тільки тяжкості
вчиненого кримінального
правопорушення, обставинам справи, але
й особі обвинуваченого, є
обґрунтованим. Також при призначенні
покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд
враховує, що узгоджені сторонами в
угоді про визнання винуватості вид та
міра покарання, відповідають загальним
правилам призначення кримінальних
покарань та розміру призначено
покарання, які встановлені
Кримінальним кодексом України.

Згідно ст. 65 КК України у випадку
затвердження вироком угоди про
визнання вини, суд призначає покарання,
узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України,
якщо суд переконається, що угода може
бути затверджена, він ухвалює вирок,
яким затверджує угоду і призначає
узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про можливість
затвердження угоди про визнання
винуватості між виконуючим обов'язки
прокурора Носівського району та
обвинуваченим і призначення
останньому узгодженої сторонами міри
покарання.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 474-475 КПК
України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання
винуватості між виконуючим обов'язки
прокурора Носівського району
Чернігівської області та
обвинуваченим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 від
14 листопада 2013 року.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК
України і призначити йому узгоджену
сторонами міру покарання - штраф в
розмірі 1 000 (тисяча) гривень.

Апеляція на вирок суду, з підстав,
передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може
бути подана протягом тридцяти днів з
моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

СуддяО.М. Кучерявець