Справа № 1 la- 803 2007 p. Головуючий
у першій інстанції -Дзиговськйй Ю.В.
186 ч.2, 190ч.2 Доповідач:
УХВАЛА

Іменем України

17 липня
2007 року м. Херсон

Колегія
судців судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого -
Годуна В.А.

Суддів -
Сажинова В.В., Калініченко І.С. З участю прокурора - Литвиненко О.О.
Засудженого - ОСОБА_1 Потерпілого - ОСОБА_2 Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Комсомольського районного суду
м. Херсона від 10 квітня 2007
року

встановила:

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, росіянина,
громадянин України, неодружений, непрацюючий,
раніше судимий: 22.08.2003 року Комсомольським судом м. Херсона за
ст. 185 ч.3 КК України до 3 років
позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування
призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1
рік, постановою Комсомольського суду від
03.08.2004 року скасований іспитовий строк,
засуджений за ч.2 ст. 186 КК
України до чотирьох років позбавлення волі,
за ч.2 ст. 190 КК України до 2
років позбавлення волі.

Відповідно
до ст.
70 КК України, шляхом поглинання
менш сурового покарання більш суворим,
призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до
ст. 71 КК України
до призначеного покарання
частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком та
остаточно призначено покарання у
вигляді 5 років
позбавлення волі з
поміщенням засудженого до кримінально виконавчої установи. Міра
запобіжного заходу тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з
11.08. 2006 року.

Вироком
суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що 22 січня 2007 року в денний час
знаходячись біля будинку №11 по вул.
Чайковського в м. Херсоні
повторно, відкрито заволодів мобільним
телефоном ОСОБА_3 вартістю 180 грн.,
який перебував у тимчасовому користуванні у ОСОБА_4, на прохання ОСОБА_4 повернути телефон
висловлював на адресу останнього

погрози
з застосуванням насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого.

Крім
того, 10.05.2006 року в денний час
ОСОБА_1 знаходячись біля будинку №118 по вул.
Причальній в м. Херсоні
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння переслідуючи корисний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим
майном, повторно, шляхом обману який виразився в проханні
передати йому мобільний телефон для тимчасового користування, заволодів ним, чим з причинив потерпілому ОСОБА_2
матеріальну шкоду на загальну суму 604 грн.

В
апеляції з доповненням засуджений вказує,
що суд не дослідив всіх обставин по справі, не допитані всі свідки, його вина у вчинених злочинів не доведена, свідки та потерпілі змінили свої покази в
судовому засіданні, суд чинив тиск на
свідків попереджуючи їх про кримінальну відповідальність, матеріали кримінальної справи
з^фабриковані, судом порушені вимоги
Конституції України, просить вирок суду
скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши
суддю доповідача, думку прокурора, потерпілого які просили вирок суду залишити
без змін, засудженого ОСОБА_1 який
підтримав доводи своєї апеляції в тому числі і підчас надання йому останнього
слова, перевіривши матеріали
кримінальної справи, обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Незважаючи
на невизнання своєї вини засудженим вина ОСОБА_1 у вчинених злочинах
підтверджується зібраними по справі доказами дослідженими в судовому
засіданні, по першому епізоду:

показами
потерпілого ОСОБА_3 який пояснив в судовому засіданні так і на досудовому
слідстві, що дав мобільний телефон
ОСОБА_4 в тимчасове користування через деякий час від останнього той
дізнався, що його мобільний телефон
забрав ОСОБА_1, (а.с. 193, 194 );

показами
потерпілого ОСОБА_4 який пояснив, що
мобільний телефон який він взяв у тимчасове користування у ОСОБА_3 в нього
відкрито забрав ОСОБА_1, останньому він
нічого винен не був ( а.с. 196 );

показами
свідка ОСОБА_5 який в ході судового слідства пояснив, що 28.01.2006 року він разом з ОСОБА_4
знаходився у ОСОБА_3, ОСОБА_4 попросив у
ОСОБА_3 телефон та пішов дудому через деякий час він зустрів останнього який
розповів йому, що мобільним телефоном
заволодів ОСОБА_1. Вони пішли до кіоску,
просили ОСОБА_1 повернути телефон,
останній відмовився зказавши що телефону в нього вже немає (а.с. 202, 203 ) По другому епізоду:

показами потерпілого ОСОБА_2, який в судовому
засіданні підтримав свідчення дані ним на досудовому слідстві, відповідно до яких саме ОСОБА_1 обманним
шляхом заволодів його телефоном LG В-2000 (а.с.
39, 40 )

показами
свідка ОСОБА_6, допитаного в ході
судового слідства, який пояснив, що він працює на центральному ринку, 10.05.2006 року до нього підійшли 2 хлопців
та запропонували йому купити мобільний телефон LG В-2000
який він купив за 170 грн. протоколом пред'явлення особи для впізнання від
11.08.2006 року, згідно якого ОСОБА_1
впізнав ОСОБА_6 як особу, якій продав
мобільний телефон ОСОБА_2 (а.с. 67); свідченнями свідка ОСОБА_7 оголошеними в
судовому засіданні , який на досудовому
слідстві пояснив, що 10.05.2006 року
вони з ОСОБА_2зустріли ОСОБА_1а, вирішили
придбати спиртні напої. Але у них не було грошей, тоді підсудний попросив у ОСОБА_8 мобільний
телефон щоб показати дядькові, щоб
останній дав йому грошей начебто для його придбання, ОСОБА_8погодився передав останньому
телефон, ОСОБА_8залишився на вулиці а
вони в двох зайшли до двору, телефон
ОСОБА_8 вони продали на центральному ринку,
за скільки він не пам'ятає ;

протоколом
пред'явлення особи для впізнання 11.08.2006 року згідно якого ОСОБА_8 впізнав
ОСОБА_1 як особу якій продав мобільний телефон ОСОБА_2 (а.с. 67)

протоколом
очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 11.08.2006 року відповідно до якого
потерпілий підтвердив свої покази дані ним раніше на досудовому слідстві, і які співпадають з показами даними ним в
судовому засіданні ( а.с. 65-67);

Кваліфікація
дій засудженого за ст. ст.
ч.2, 186 ч.2, 190 КК України правильна відповідає фактичним
обставинам справи та підтверджується дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Призначаючи
покарання засудженому ОСОБА_1 судом враховані обставини які обтяжують та
пом'якшують покарання, ступінь
суспільної небезпеки вчинених злочинів,
вчинений злочин по першому епізоду відноситься до категорії тяжких, характеристику засудженого, який характеризується негативно, на шлях виправлення не став та вчинив злочин
в період непогашеної судимості, у
вчиненому не розкаявся, знаходиться на
обліку в психоневрологічному диспансері,
не працює, збитки потерпілим не
відшкодував.

З
урахуванням вище викладеного призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, необхідне й достатнє для виправлення
засудженого.

Доводи
засудженого що свідки змінили свої покази в судовому засіданні не відповідають
фактичним обставинам справи, як
вбачається з матеріалів справи покази свідків і потерпілих є послідовними, доповнюють одне одного та відтворюють картину
вчинених злочинів.

Доводи засудженого щодо
тиску судом на свідків шляхом попередження їх про настання кримінальної
відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань є надуманими, відповідно до
ст. 71 КК України суд, орган досудового слідства, суд зобов'язані попереджувати свідків про
настання кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань
або за відмову давати показання про відомі обставини в справі.

Посилання
засудженого що в судовому засіданні не був допитаний свідок ОСОБА_7 який
начебто оговорив його прийняті до уваги бути не можуть, покази вказаного свідка, які він дав на досудовому слідстві оголошувались
в судовому засіданні, які не суперечать
іншим зібраним доказам по справі,
частково підтверджуються й показам самого засудженого даними ним на
досудовому слідстві (а.с. 205).

Твердження
засудженого, що судом порушено його
права передбачені Конституцією України є безпідставними, засудженому були роз'яснені його процесуальні
права передбачені, ст. ст.
87-1, 88, 263 КПК України, ст.
ст. 10, 63 Конституції України, відповідно до
ст. 45 КПК України на стадії
досудового слідства останньому був призначений захисник.

За таких
обставин вирок суду першої інстанції є законний та обґрунтований в зв'язку з
чим доводи апеляції засудженого прийняті до уваги бути не можуть.

Враховуючи
вище викладене, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 квітня 2007 року щодо
нього, - без зміни.