В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/1987/14-к

20 січня 2015 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000296 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дерно Ківерцівського району Волинської області, та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, розлученої, яка працює без укладення трудової угоди у торгівельних закладах, раніше не судимої, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1, 357 ч.3 КК України;

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинила крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, а також незаконно заволоділа паспортом та іншими важливими особистими документами потерпілого ОСОБА_5 .

Злочин вчинила при таких обставинах.

02.12.2014 року близько 23 год. ОСОБА_4 , після закриття магазину «Сендем», де працювала продавцем, спільно з ОСОБА_5 на автомобілі останнього, марки «Honda SRV», під`їхали до АЗС «ОККО» і на автодорозі поблизу АЗС розпивали в салоні автомобіля спиртне. Перебуваючи в автомобілі, ОСОБА_4 на полиці для CD дисків виявила гроші та особисті документи ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що ОСОБА_5 задрімав і за її діями ніхто не спостерігає, обвинувачена, викрала грошові кшт, належні потерпілому у сумі 10500 грн. та паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення водія № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Мерседес Бенц», р.н.з. НОМЕР_3 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, видану ДПІ в Богородчанському районі на ОСОБА_5 , талон обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/3542944. З викраденими грошовими коштами та документами, якими вона заволоділа, ОСОБА_4 з місця події втекла.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих дій визнала повністю. Пояснила, що протягом 02.12.2014 року працювала в магазині ПП «Сендем». Близько 23 год. коли вона збиралась зачиняти магазин розговорилась з відвідувачем ОСОБА_5 , який придбав пляшку коньяку і запропонував їй випити разом з ним. Вони сіли в автомобіль до ОСОБА_5 і поїхали до АЗС «ОККО» поблизу якої зупинились і розпили пляшку коняку. Після того, придбали ще одну пляшку і продовжували спілкуватись. Коли ОСОБА_5 задрімав, вона виявила на одній з полиць на передній панелі автомобіля серед CD дисків гроші і документи. Внаслідок того, що перебувала у стані сп`яніння, вирішила їх викрасти. Прокинувшись, ОСОБА_5 виявив пропажу, однак вона заперечила свою причетність до крадіжки, вийшовши з автомобіля потерпілого, пішки направилась до м. Івано-Франківська. Дорогою викрадені кошти ймовірно загубила, оскільки вдома виявила тільки паспорт та інші документи, які наступного дня віддала на вимогу працівників міліції. У вчиненому щиро розкаялась, вказала, що злочин вчинила під дією алкоголю, внаслідок чого не могла належно оцінювати своїх дій. Заявлений цивільний позов потерпілого про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в сумі 10500 грн. визнала.

В ході судового розгляду обвинувачена та інші учасники судового провадження погодилися з тим, щоб не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які ніхто не заперечує.

Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченої та потерпілого, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оспорювати фактичні обставини справи, які не досліджуються судом, в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченої доведеною, а її дії кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна; та за ст. 357 ч.3 КК України, як незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватої, її характеристику.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що пом`якшує покарання судом визнано щире каяття.

Враховуючи обставини скоєного злочину, з урахуванням особи ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що підсудній слід призначити покарання у межах санкції статті 185 ч.1 та ст. 357 ч.3 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 10500 грн. заподіяної матеріальної шкоди слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні злочину, засудити та призначити їй покарання:

· за ст. 185 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн.;

· за ст. 357 ч.3 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підстав ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити - 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн.

Цивільний позов заявлений потерпілим задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 10500 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя