АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/633/15 Справа № 190/2203/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001646 апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народився у м.Жовті Води Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , відносно якого ухвалено обвинувальний вирок за ч.1 ст.185 КК України, .

В апеляційній скарзі на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2- 4 ч. 1 ст. 76 КК України, прокурор просить вирок щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання, вважати засудженим ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки . Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що судом першої інстанції ухвалено вирок при неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність. Так, державний обвинувач вказує на те, що при ухваленні вироку щодо ОСОБА_8 місцевий суд дійшов висновку про наявність обставини, які пом`якшують його покарання, зокрема такими є визнання вини, щире каяття останнього та активне сприяння розкриттю злочину, при цьому обвинуваченим відшкодовано потерпілому матеріальну шкоду в повному обсязі, обставин, які б обтяжували покарання, встановлено не було, однак судом було призначено обвинуваченому покарання всупереч вимог ст. 69-1 КК України, відповідно до якої за вказаних обставин розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, тобто максимальне покарання за ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених обставин не може перевищувати 2 років позбавлення волі.

За зазначеним вироком 06 листопада 2014 року ОСОБА_8 приблизно о 21 годині 00 хв. з корисливої заінтересованості, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прибув до території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , де на відстані близько 1,5м від паркану, шляхом розкопування, викрав чотири металеві шпали довжиною 2 метри, вагою 120 кг кожна. З викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_8 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 960 гривень.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_9 , будучи увідомленими про місце та час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_8 в його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ч. 1 ст. 185 КК України колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині не оскаржувались.

Доводи сторони обвинувачення щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду з наступних підстав.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК, суд призначає покарання, зокрема, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Статтею 69-1 КК, що міститься у цій частині вказаного Кодексу, встановлено, що за наявності передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК обставин, які пом`якшують покарання (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди), відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Із мотивувальної частини вироку вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 визнав вину, крім того, суд дійшов висновку, що наявні обставини, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені. Крім того, зі змісту вироку вбачається, що обвинуваченим відшкодована потерпілому завдана злочином матеріальна шкода.

Отже, були усі підстави, за наявності яких місцевий суд мав би покарання ОСОБА_8 призначити з дотриманням положень ст. 69-1 КК. Між тим, цього зроблено не було, адже покарання за ч. 1 ст. 185 КК України цей суд призначив у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців, тобто у розмірі, який перевищує дві третини (два роки позбавлення волі) його максимального строку (три роки позбавлення волі: 3:3х2= 2 ). Крім того, на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність орієнтував суд першої інстанції і прокурор, який підтримував обвинувачення.

Тому покарання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України має бути знижено на підставі ст. 69-1 КК до двох років позбавлення волі.

Разом з тим колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано було застосовано ст.75 КК України та звільнено засудженого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, оскільки суд правильно і в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу підсудного, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням викладеного, вирок місцевого суду підлягає зміні згідно із п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що вплинуло на призначення більш суворого покарання, ніж це передбачено КК України, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року задовольнити.

Вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим із застосуванням ст.69-1 КК України за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
Звільнити ОСОБА_8 згідно зі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців з покладенням відповідно до п.п. 2-4 ч. 1 ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4