Справа № 534/103/14-к
№ 1-кп/534/82/15
У Х В А Л А
05 червня 2015 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисникаОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Комсомольську кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні Комсомольського міського суду Полтавської області знаходиться згадана кримінальна справа.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 08 серпня 2013 року близько 13 год. 15 хв. в районі будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , погрожуючи застосуванням насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволодів двома сумками із окулярами, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 7965 грн.

Під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про направлення до Російської Федерації запиту про міжнародну правову допомогу щодо допиту потерпілого ОСОБА_6 . Свої вимоги мотивує тим, що останній нібито знаходиться на території вказаної держави і не має можливості прибути до приміщення Комсомольського міського суду для допиту.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на його безпідставність.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінальної справи, судом встановлено, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 надійшов до Комсомольського міського суду 16 січня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 03 березня 2015 року скасовано вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 грудня 2014 року, яким ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України (т.2а.с.41). Фактично єдиною підставою для скасування згаданого вироку стало порушення такої засади кримінального провадження як безпосередність дослідження показань учасників судового розгляду (ст.23 КПК України) та безпідставне проведення допиту потерпілого ОСОБА_6 у режимі відеоконференції.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, з часу надходження обвинувального акту до суду було проведено 17 судових засідань судом під головуванням судді ОСОБА_7 та шість судових засідань під головуванням судді ОСОБА_1 . Жодного разу потерпілий ОСОБА_6 до залу суду першої інстанції, рівно як і до суду апеляційної інстанції, не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча кожного разу прокурор запевнював суд, що належно повідомляв його про час і місце розгляду справи телефонограмами.

Заявляючи клопотання про направлення запиту про міжнародну правову допомогу, прокурор ОСОБА_3 послався на показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який зазначив, що під час спілкування із потерпілими ОСОБА_6 в соціальних сітях йому стало відомо, що останній нібито знаходиться на території Російської Федерації та мешкає у АДРЕСА_2 . Однак, прокурор ОСОБА_3 підтвердив в судовому засіданні, що згаданої інформації він не перевіряв та підтвердження відомостей про те, що ОСОБА_6 залишив територію України він не має.

З огляду на викладене та враховуючи, що клопотання прокурора про направлення запиту про міжнародну правову допомогу по формі та змісту не відповідає вимогам Глави 43 КПК України (Міжнародна правова допомога при проведенні процесуальних дій), є невмотивованим і ґрунтується на недостовірних відомостях про місце перебування потерпілого, суд вважає, що воно задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.350, 551 КПК України, -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання про повернення про направлення запиту про міжнародну правову допомогу прокурору ОСОБА_3 відмовити, за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно.
Суддя ОСОБА_1