Номер провадження: 11-кп/785/474/15
Номер справи місцевого суду: 496/5193/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 04.02.2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рені Одеської області, освіта середня, не одружений, не працює, тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

- 22.06.2009 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст.153 ч.2, 187 ч.1, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 26.02.2014 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки,

обвинувачений за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 04.02.2014 року ОСОБА_9 засуджений за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі с.71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.02.2014 року, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років і 2 місяців позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що 20.09.2014 року близько о 15:30 годині, він маючи намір на скоєння кримінального правопорушення, а саме на скоєння крадіжки чужого майна, поєднаної із проникненням в сховище, обрав предметом злочину уживані металеві швелери, які знаходились на огородженій земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , які належали громадянину ОСОБА_11 .

За усною телефонною домовленістю ОСОБА_9 найняв для перевезення вказаних металевих швелерів водія а/м Мерседес Бенс д/н НОМЕР_1 ОСОБА_12 , разом з ОСОБА_13 та невстановленою слідством особою - газозварником, при цьому видав швелера як своє особисте майно, після чого проник на огороджену земельну ділянку ОСОБА_11 .

Знаходячись на вказаній території, ОСОБА_9 в телефонній розмові вказав водію а/м Мерседес Бенс д/н НОМЕР_1 ОСОБА_12 та різнику металевих конструкцій місце розташування ділянки, де знаходились швелера. Керуючи діями різника, погрузив до вантажної частини а/м Мерседес Бенс д/н НОМЕР_1 9 порізаних фрагментів швелерів та приготував для подальшого завантаження 4 фрагменти швелерів загальною вагою 2500 кг на загальну суму 6500 грн. Під час завантаження фрагментів швелерів ОСОБА_9 був викритий громадянином ОСОБА_14 , у зв`язку із чим не зміг довести до кінця свій злочинний намір з незалежних від нього причин.

Не погоджуючись із вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить його скасувати та направити кримінальне провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що при проведенні досудового розслідування було порушено його право на захист, а також до нього застосовувались методи психологічного та фізичного впливу. При розгляді справи в суді першої інстанції однобічно та не в повному обсязі досліджені докази, неодноразово були відхилені його клопотання про допит понятих, які приймали участь в огляді місця події та інших свідків. Крім того, на думку ОСОБА_9 , при розгляді кримінального провадження в суді не було призначено запасного суддю.

В ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_9 заявив, що йому не була надана копія вироку, у зв`язку із чим в судовому засіданні була оголошена перерва з метою повторного вручення ОСОБА_9 копії оскаржуваного вироку. Однак отримувати копію вироку обвинувачений ОСОБА_9 відмовився, пояснюючи це тим, що він не має відношення до скоєного злочину, і цей вирок його не стосується.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурорів, які заперечували проти її задоволення, дослідивши апеляційну скаргу з доповненнями до неї, матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам у справі та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_9 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України.

Так, вина обвинуваченого підтверджується сукупністю доказів, здобутими органом досудового розслідування, і дослідженими в суді першої інстанції, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які детально описали обставини скоєння ОСОБА_9 замаху на крадіжку металевих швелерів;

- протоколом огляду місця події від 20.09.2014 року, відповідно до якого на місці злочину був виявлений а/м Мерседес Бенс д/н НОМЕР_1 , у вантажному відділенні якого знаходились 9 частин металевого швелера, та поряд із автомобілем знаходились інші частини металевих швелерів, а також були затримані три особи, серед яких обвинувачений ОСОБА_9 .

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_9 щодо порушення вимог кримінального процесуального закону, яке виразилося в тому, що в ході судового розгляду кримінального провадження не було призначено запасного суддю, оскільки ч.1 ст.320 передбачено, що запасний суддя повинен бути призначений при проведенні кримінального провадження для якого потрібен значний час. Рішення про необхідність призначення запасного судді приймає суд, що здійснюватиме судове провадження. Таким чином призначення запасного судді у кримінальному провадженні не є обов`язковим.

Доводи ОСОБА_9 про застосування до нього з боку працівників міліції заходів фізичного та психологічного впливу для отримання зізнання, а також письмової відмови від послуг захисника, апеляційний суд вважає голослівними, оскільки вони не підтверджуються будь-якими доказами у справі та крім того, умови очевидності скоєного злочину виключали необхідність застосовування незаконних заходів досудового розслідування з боку робітників міліції. Разом з тим апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції судовий розгляд здійснювався за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 .

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що йому при проведенні досудового розслідування не були роз`ясненні його права, апеляційний суд також вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до протоколу допиту ОСОБА_9 у якості підозрюваного від 21.10.2014 року (а.п.52-53), останньому були роз`ясненні його права та обов`язки, що підтверджується його особистим підписом у протоколі.

Доводи обвинуваченого про те, що суд при розгляді справи неодноразово безпідставно відмовляв у задоволенні клопотання ОСОБА_9 про допит свідків, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до журналу судового засідання та запису фіксування технічними засобами ОСОБА_9 не заявляв клопотань про виклик свідків. Однак обвинувачений та його захисник клопотали про допит понятих, що приймали участь в огляді місця події, при цьому не обґрунтував мету їх допиту. Судом було відмовлено в задоволенні цього клопотання у зв`язку з недоцільністю допиту вказаних осіб.

В ході апеляційного розгляду кримінального провадження апеляційний суд намагався з`ясувати у обвинуваченого ОСОБА_9 , яких саме свідків не допитав судом першої інстанції за його клопотанням та чи має він клопотання про їх допит апеляційним судом, однак ОСОБА_9 заявив, що відмовляється називати установчі дані свідків та заперечує проти їх виклику для допиту.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_9 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки при апеляційному перегляді не було встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону у кримінальному провадженні, а отже відсутні підстави для скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 04.02.2014 року, яким ОСОБА_9 , 1990 року народження, засуджений за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі с.71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.02.2014 року, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років і 2 місяців позбавлення волі, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4