АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/ 7024/13-к Головуючий І інстанції:
Провадження № 11кп/790/366/13 Музиченко В.О.
Категорія: ст. 81 КК України Доповідач: Мікулін М.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді Мікуліна М.І.

суддів Пашнєва Г.Г.,

Шляхова М.І.

при секретарі Лободенко К.М.

за участі прокурора Туркової О.К.

захисника ОСОБА_3

засудженої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові провадження № 11кп/790/366/13 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Комінтернівського району м. Харкова Туркової О.К. на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою було задоволено клопотання адвоката ОСОБА_3 та

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, засуджену 21.01.2004 р. апеляційний судом м. Києва за ч. 3 ст. 27, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі, -

звільнено умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 24 дні відповідно до ст. 81 КК України, оскільки засуджена відбула більш трьох чвертей призначеного строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор порушив питання про скасування ухвали та призначення розгляду клопотання у Комінтернівському районному суді м. Харкова у зв'язку неправильним застосуванням кримінального та кримінально-виконавчого законодавства України і невірним встановленням фактичних обставин справи. На обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд першої інстанції порушив встановлений законодавством порядок розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а саме вимоги ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України, яка передбачає, що приводом для судового розгляду такого питання є подання адміністрації установи виконань покарань. Однак, адміністрація Качанівської виправної колонії № 54 до суду відповідне подання не надсилала, а суд першої інстанції проігнорував рішення комісії цієї колонії від 24 листопаду 2011 року про не можливість направлення до суду подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4, так як остання за час відбуття покарання не довела свого виправлення. Про те, що ОСОБА_4 за час відбуття покарання не довела свого виправлення свідчать, на думку прокурора, і зміст характеристик щодо останньої за період з 2006 року по 2011 рік, а також наявність у ОСОБА_4 непогашеного стягнення від 18 липня 2013 року. Крім того, в апеляційній скарзі прокурор стверджує і про суттєве порушення судом першої інстанції вимог ч. 4 ст. 539 КПК України про необхідність проведення судового розгляду про застосування ст. 81 КК України за участю засудженої.

На апеляційну скаргу прокурора в силу ст. 402 КПК України від захисника ОСОБА_3 надійшли заперечення, в яких він вказує про відповідність проведення судового розгляду вимогам кримінального, кримінального процесуального і кримінально-виконавчого законодавства України та просить ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Апеляційним судом були належним чином повідомлені учасники процесу про день, час та місце розгляду провадження, однак представники Качанівської виправної колонії № 54 в судове засідання не з`явилися та про уважність неявки не повідомили. У судовому засіданні учасники процесу не заперечували проти розгляду провадження у відсутності останніх, а тому в силу ч. 4 ст. 405 КПК України така неявка не перешкоджає розгляду провадження.

Заслухавши доповідача, вислухавши прокурора Туркову О.К., яка підтримала апеляційну скаргу, а також вислухавши захисника ОСОБА_3 та засуджену ОСОБА_4 про залишення ухвали суду без зміни, перевіривши наявні матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 81 КК України передбачає підстави та умови застосування щодо засуджених умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, розглядаючи в порядку ст. 539 КПК України клопотання захисника ОСОБА_3 про застосування у відношенні засудженої ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, задовольнив клопотання, посилаючись на те, що засуджена відбула більш трьох чвертей призначеного строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Фактичне відбуття засудженою ОСОБА_4 більш трьох чвертей призначеного строку покарання в апеляційній скарзі не заперечується, але, на думку прокурора, під час відбуття покарання засуджена не довела свого виправлення.

На обґрунтування такого твердження прокурор вказує на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не надав належної оцінки доказам, дослідженим у судовому засіданні, або взагалі окремі докази до уваги не взяв.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Між тим, як вбачається з змісту мотивувальної частині ухвали, суд першої інстанції однобічно надав оцінку доказам по справі та не прийняв до уваги докази, які, на думку прокурора, свідчать про те, що ОСОБА_4 за час відбуття покарання не довела свого виправлення.

Вчасності, в апеляційній скарзі прокурор стверджує, що суд першої інстанції проігнорував рішення комісії Качанівської виправної колонії № 54 від 24 листопаду 2011 року про не можливість направлення до суду подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4, так як остання за час відбуття покарання не довела свого виправлення.

Дійсно суд першої інстанції в мотивувальної частині ухвали оцінки цьому процесуальному документу не надав.

Як стверджує в апеляційній скарзі прокурор, про те що ОСОБА_4 за час відбуття покарання не довела свого виправлення свідчать зміст характеристик щодо останньої за період з 2006 року по 2011 рік.

Однак, суд першої інстанції в мотивувальної частині ухвали оцінки цим процесуальним документам також не надав.

В апеляційній скарзі прокурор стверджує і про те, що наявність у ОСОБА_4 непогашеного стягнення від 18 липня 2013 року унеможливлює застосування до неї положень ст. 81 КК України.

Але, суд першої інстанції в мотивувальної частині ухвали хоча і вказав про існування у ОСОБА_4 такого непогашеного стягнення, однак в ухвалі правової оцінки цієї обставини чомусь на надав, а лише послався на те, що це стягнення виникло вже після звернення адвоката ОСОБА_3 з відповідним клопотанням.

Крім того, як вбачається з змісту ухвали, представники Качанівської виправної колонії № 54 заперечували проти задоволення даного клопотання посилаючись на те, що засуджена не досягла необхідного ступеня виправлення.

Але, таке заперечення представників Качанівської виправної колонії № 54 залишилося поза увагою суду, який не надав йому в мотивувальної частині ухвали ніякої оцінки.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що при постановленні рішення щодо ОСОБА_4 суд однобічно надав оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам.

За таких обставин, ухвала суду суперечить вимогам ч. 1 ст. 370 КПК України, оскільки висновки суду, викладені у цьому процесуальному документі, не містять в належному обсязі переконливих мотивів постановленого по провадженню рішення.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів скасовує ухвалу суду та призначає новий розгляд клопотання адвоката ОСОБА_3 у тому ж суді першої інстанції.

Одночасно колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на вимоги ч. 4 ст. 539 КПК України, а також на роз'яснення, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року щодо необхідності виклику у судове засідання засудженого, у відношенні якого розглядається питання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 415 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Комінтернівського району м. Харкова Туркової О.К. задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2013 року у відношенні ОСОБА_4 скасувати, призначити новий розгляд клопотання адвоката ОСОБА_3 у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя -

Судді -