УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-1410/53 2007 р. Головуючий у 1 інстанції - Панченко О.О.
Категорія ст. 121КК України Доповідач - Бурда К.І.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
січня місяця 12 дня
колегія суддів судової палати з кримінальних
справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді
- КулішаВ.М.,
суддів - Лісіченко
Л.М., Бурди К.І., з участю прокурора -
Подворчана Ю.М., адвокатів -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, засудженого -
ОСОБА_3, потерпілого
- ОСОБА_4

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Полтаві кримінальну справу за апеляціями
потерпілого ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_1
в інтересах засудженого
ОСОБА_3 на вирок
Новосанжарського районного суду від 31 жовтня 2006
року. Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженець і житель с.Писарівки Новосанжарського району, не
судимий, -

засуджений за
ст.121 ч.1 КК України на 5
років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76
КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 2 роки, з
покладенням обов'язків.

Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1380
грн. матеріальної шкоди, 3000
грн. моральної шкоди, 1000
грн.витрат на оплату адвоката, а всього 5380 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 2943
грн.витрат за проведення судово-психологічної експертизи.

Згідно із вироком суду засуджений ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що 25 жовтня 2004 року приблизно о
16 год. біля
продуктової палатки на вул.Леніна с.Писарівки Новосанжарського району між ним
та потерпілим ОСОБА_4, які являються рідними братами, на грунті особистих
неприязнених стосунків, що склалися раніше, виникла сварка, яка переросла в
бійку. Під час бійки ОСОБА_4 повалив ОСОБА_3 на землю і почав душити, однак
його дії були припинені як самим засудженим, так і свідками події ОСОБА_5 і
ОСОБА_6. Коли брати підвелися, між ними знову продовжився конфлікт, в
результаті якого потерпілий ОСОБА_4 порвав ОСОБА_3 сорочку і намагався знову
вчинити бійку, але їх знову розборонили і бійка припинилася. Коли бійка
розпочалася втретє, ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_4 чисельні удари руками і
ногами в голову і по тулубу, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, в вигляді
тяжкої черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеня, субарахноїдального крововиливу з розвитком
післятравматичного менінгіту, перелому зовнішньої стінки прямої
гайморової пазухи з явищами гемосинусита, відкритого перелому кісток носа,
множинних синців, саден обличчя, кінцівок.

Апеляція
помічника прокурора Новосанжарського району перед початком судового засідання
відкликана.

В апеляції
потерпілий ОСОБА_4 просить вирок суду скасувати, призначити покарання в виді
реального позбавлення волі та задовольнити позовні вимоги в повному об'ємі.

В апеляції
адвокат ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_3 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії
засудженого зі ст.121 ч.1 КК України на ст.124 КК України, призначивши
покарання в межах санкції цієї статті, оскільки ОСОБА_3 заподіяв брату тяжкі
тілесні ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони.

Заслухавши
доповідача, потерпілого ОСОБА_4 та в його інтересах адвоката ОСОБА_2 на
підтримку апеляції, адвоката ОСОБА_1
в інтересах засудженого та самого ОСОБА_3, які заперечували проти апеляції потерпілого та просили
кваліфікувати дії засудженого за ст.124 КК України, підтримавши свою апеляцію, промову прокурора про залишення апеляцій без
задоволення, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що
апеляція адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого задоволенню не
підлягає, а апеляція потерпілого ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення.

Висновки суду
про доведеність винності ОСОБА_3 в умисному заподіянні тяжкого тілесного
ушкодження грунтуються на зібраних у справі та всебічно, повно і об'єктивно
дослідженими доказами, які детально наведені у вироку.

Посилання в апеляції, що тяжкі тілесні ушкодження
заподіяні при перевищенні меж необхідної оборони спростовуються показаннями
свідків

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які бачили, як
потерпілий ОСОБА_4 першим почав бійку з ОСОБА_3, звалив його з ніг, душив, але
вони їх розборонили та припинили бійку, після чого обоє заявили, що розберуться
самі. При цьому засудженому були заподіяні легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я, в вигляді гематом потиличної частини голови,
грудної клітки, крововиливів в обох очах, сім крововиливів з лівої та правої
сторони шиї, що стверджується висновком судово-медичної експертизи (а.с.91-92).

Сам засуджений на досудовому слідстві не заперечував, що після цих подій
бійка з його братом продовжилась.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_3 наніс йому велику кількість
ударів ногами в голову і тулуб.

Свідок ОСОБА_8 бачив, як під час цієї бійки ОСОБА_3 наніс удар ногою в
обличчя лежачому потерпілому.

Згідно із даними висновків судово-медичних експертиз ОСОБА_4 заподіяні
тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тяжкої черепно-мозкової травми - забою головного
мозку тяжкого ступеня, субарахноїдального крововиливу з розвитком
післятравматичного менінгіту, перелому зовнішньої стінки прямої гайморової
пазухи з явищами гемосинусита, відкритого
перелому кісток носа, множинних синців, саден обличчя, кінцівок (а.с.96-97,
263, 298-206).

Ураховуючи спосіб учинення злочину, кількість,
характер і локалізацію тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, суд дійшов
обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 умисно заподіяв ОСОБА_4 тяжке
тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а тому правильно
кваліфікував дії засудженого за ст.121 ч.1 КК України.

Міра покарання винному призначена у відповідності з вимогами ст.65 КК
України. Суд в достатній мірі врахував як тяжкість вчиненого злочину, особу
винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, так і поведінку
потерпілого, що передувала вчиненню злочину, а тому обгрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без
відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з
випробуванням.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то суд
достатньо не врахував заподіяних потерпілому страждань злочином, оскільки
ОСОБА_4 став інвалідом III групи, має проблеми з працевлаштуванням, а тому розмір
такого відшкодування повинен бути збільшеним.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України,
колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3
залишити без задоволення.

Апеляцію
потерпілого ОСОБА_4 частково задовольнити.

Вирок суду змінити.

Збільшити
суму відшкодування моральної шкоди з засудженого ОСОБА_3 на користь
потерпілого ОСОБА_4 з 3000
грн. до 10000 грн.

В іншій частині вирок
Новосанжарського районного суду від 31 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни.